Справа № 186/586/17
Провадження № 3/0186/224/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

13 червня 2017 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

при секретарі Лиман Н.П.,

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно

ОСОБА_1, 1960 року липня місяця 26 дня народження, який народився у м.Першотравенськ, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№24, м.Першотравенська, Дніпропетровської

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Інспектором СРПП №4 Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №182858 від 30 квітня 2017 року о 09 годині 30 хвилин відносно ОСОБА_1 про те, що 30 квітня 2017 року о 09.00 годині на вул.Пісчана, №9, с.Марїна Роща, Петропавлівського району, Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини рота, нескладна мова, нестійка хода) і на вимогу працівника поліції, згідно чинного законодавства, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків у встановленому порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №182858 від 30 квітня 2017 року (а.с.1), поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3, 4), рапортом (а.с.5).

ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення не визнав, надав суду заперечення на протокол, згідно яких: 30 квітня 2017 року, приблизно о 09.00 годині, він їхав власним мопедом «Дельта» з с.Катеринівка в с.Марїна Роща, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, за ліками для онука. По дорозі його зупинили інспектори СРПП №4 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та попросили поїхати до м.Павлограда для здачі аналізу на наявність алкоголю в крові. Він відмовився, так як знаходився в тверезому стані, пояснив, що поспішає за ліками.

ОСОБА_1 для підтвердження свого стану здоровя, запропонував інспектору надати йому алкотестери для перевірки стану, але йому відмовили, сказавши, що їх немає в наявності.

Інспектор почав складати протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження будь-яких доказів. Після цього він зупинив ще декілька машин, щоб водії, які не знали суті справи, підписали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, за те, що він відмовився від проходження медичного обстеження у медичному закладі.

Вказаний протокол не відображає всі обставини справи та не відповідає вимогам ст.130 та ст.266 КУпАП; Постанові КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності. Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час, ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Огляд його на стан спяніння не було проведено і не може бути дійсним. Йому відмовили в наданні технічного засобу, свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва про повірку технічного засобу за допомогою якого потрібно було провести огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. На його вимогу він отримав відмову від працівників поліції, вмотивовану тим, що у них немає прибору. Але відсутність технічного засобу, відповідно до норм чинного законодавства, не є підставою для направлення водія до медичного закладу.

Порядок перевірки водіїв на стан спяніння передбачений ст.266 КУпАП, п.1.6 Наказу №400/666, п.3 Постанови КМУ №1103.

Огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться уповноваженою особою Державтоінспекціїна місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволений до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, у присутності двох свідків. Перед проведенням огляду уповноважена особа Державтоінспекції МВС інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку (п.2.5 вказаного Наказу №400/666). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди його з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Майже всі згадані нормативні документи, включно з КУпАП, містять норму, за якою огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення, що є єдиним доказом по цій справі, відбулося з грубим порушенням норм чинного законодавства. Всупереч вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалося без його присутності. Свідки засвідчили лише той факт, що він відмовився від поїздки до медичного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст.268 КУпАП, просить справу №186/586/17 про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

В судовому засіданні доповнив, що причину зупинки не повідомили, не представилися, просив алкотестер у працівників поліції, щоб дихнути, не давали, запропонували зразу ж їхати в лікарню в м.Павлоград, він їм відповів, що являється тверезим, вони, нічого не сказавши, почали зупиняти інші транспортні засоби, а йому сказали, щоб він їхав. Протокол при ньому не складався, підписувати йому нічого не давали, копію протоколу не вручали. Анкетні дані поліцейський записав з його слів на простому аркуші паперу, а не встановлював через Першотравенський відділ поліції. Посвідчення водія та документи на мопед для перевірки у нього не вимагали. Він на мопеді поїхав далі, ніхто його від керування транспортним засобом не відстороняв, транспортний засіб не заблоковували. Матеріали сфальсифіковані.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні, що 30 квітня 2017 року, приблизно об 11.00 годині, він разом з дружиною та онуком його власним автомобілем «Гред-Вал» їхали на дачу. Між с.Катеринівка та с.Марїна Роща, ближче до с.Катеринівка, Петропавлівського району його зупинили працівники поліції, яких було двоє, не представлялися, причину зупинки назвали, щоб був свідком того, що ОСОБА_1 відмовляється їхати в лікарню, сказали, що оцей чоловік, тобто ОСОБА_1, який стояв біля них, а ОСОБА_4, вийшовши зі свого автомобіля, підійшов до них, випивши, без документів і відмовляється їхати на медичне освідчення в лікарню. При ньому ОСОБА_1 повідомив, що він спиртних напоїв не вживав, ОСОБА_5 і сам не вживає спиртних напоїв, побачив по ньому, що він тверезий, адекватний чоловік. Працівник поліції сам писав пояснення від ОСОБА_5 на капоті поліцейського автомобіля, потім прочитав йому його, він написав, що з його слів записано вірно та ним прочитано, але він пояснень не читав. При ньому працівники поліції не пропонували дихати ОСОБА_1 в алкотестер, він останнього і не бачив, за нього і мови не було, бо алкотестер був відсутній, пропонували лише їхати в лікарню. При ньому порядок проведення огляду на стан спяніння поліцейські Павленку не розяснювали. Протокол був написаний, при ньому він не складався, він поставив в протоколі підпис, знаходився на місці всього, приблизно три хвилини. Говорив поліцейським, що Павленко тверезий. Другого свідка не було, можливо до нього, або після когось запрошували, йому не відомо. Запаху спиртного, чи перегару від ОСОБА_1 не чув, хоча останній і стояв біля нього у двох кроках, розмовляв він нормально, без всяких млявих мов, не хитався, був тверезий. При ньому працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 надавати пояснення та підписувати протокол.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив суду, що 30 квітня 2017 року, приблизно о 09.00 годині, він їхав власним автомобілем «Шкода» по а/д біля с.Катеринівка, Петропавлівського району, був зупинений працівниками поліції, яких було двоє. Один із них підійшов, представився, сказав, що тут така ситуація: є водій з ознаками спяніння і попросив підтвердити, що водій відмовляється від проходження огляду на стан спяніння, інспектор при ньому запитав, чи згоден Павленко пройти обстеження, потрібно проїхати в лікарню і все, той відмовився. При ньому алкотестера поліцейський Павленку не пропонував і не давав, він «Драгера» не бачив, також інспектор не розяснював порядок проведення огляду на стан спяніння, при ньому другий свідок був відсутній. Він знаходився біля Павленка в 4-5 метрах, на зовнішній вигляд останній був тверезий, запаху від нього він не чув, не хитався, пояснював інспектору, що не пив. ОСОБА_3 підписав протокол, пояснення і поїхав, а Павленко ще залишався.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням провести судове засідання по справі щодо адміністративного правопорушення по ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 без його присутності, враховуючи слабке фінансування бюджетної установи із сімейними обставинами та службовою необхідністю (а.с.14).

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №182858 від 30 квітня 2017 року, ОСОБА_1 від пояснення відмовився (а.с.1); з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони були запрошені прац. поліції в якості свідків та були присутні при тому, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, а також від продуття алкотестера «Драгер», від підпису та дачі пояснень відмовився (а.с.3, 4); з рапорту інспектора СРПП №4 Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - лейтенанта поліції ОСОБА_2 слідує, що 30 квітня 2017 року при несенні служби спільно з поліцейським ст.сержантом ОСОБА_6 був зупинений мопед «Дельта» під керуванням водія ОСОБА_1, при перевірці документів від водія був чутний запах алкоголю з порожнини рота, водій не заперечував, що вживав спиртні напої, але в лікарню для встановлення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків відмовився, водію були розяснені його права, згідно ст.63 Конституції України, який від пояснень та підпису при складанні адміністративного протоколу відмовився. Від керування водій був відсторонений, мопед заблокований. По даному порушенню складений адміністративний протокол за ст.130 ч.1 (а.с.5).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб'єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до п.12.10, п.14.1, п.14.4 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27 березня 2009 року №111, при контролі за рухом транспортних засобів на патрульному автомобілі (мотоциклі) для зупинення транспортного засобу, водій якого порушив ПДР, використовуються спеціальні світлові і звукові сигнальні пристрої, жести рукою або жезлом. Водієві патрульного автомобіля (мотоцикла) при цьому потрібно дотримуватись заходів безпеки і зупинятися в безпосередній близькості позаду автомобіля-порушника, причому екіпаж повинен бути готовий до його можливих раптових маневрів.

У місцях, де зупинка транспортного засобу може створити перешкоду у русі чи аварійну обстановку, інформація про порушення ПДР з приладу фото -, відеофіксації каналами зв'язку передається на найближчий стаціонарний пост ДПС ДАІ, де автомобіль зупиняється, та до особи, що допустила порушення, вживаються заходи відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, переслідуючи водія транспортного засобу, який порушив ПДР, поліцейський повинен діяти таким чином, щоб не створювати аварійної обстановки, як собі, так і іншим учасникам руху, а ризик від його дій має бути співмірним можливій нанесеній шкоді. При цьому, поліцейський повинен враховувати наслідки, які можуть настати від такого переслідування.

У разі прийняття працівником підрозділу ДПС рішення про зупинку транспортного засобу, останній повинен врахувати всі його наслідки (причину зупинки, дорожні умови, інтенсивність руху, освітлення або видимість ділянки дороги, можливий досвід водія).

Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

В пункті 2.4. Правил дорожнього руху України, зазначено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також передати для перевірки документи, зазначені в п.2.1 посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункту 7 розділу 1 вказаної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Пункт 5 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі пункту 6 розділу 1Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сферу забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є сукупністю, своєрідним алгоритмом послідовних дій працівників поліції, а саме:

1) використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу,

2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, поліцейським не проінформовано ОСОБА_1, який підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та взагалі використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу не здійснювалося, про що підтвердив як сам ОСОБА_1 так і свідки.

В порушення ст.266 КУпАП та вказаної Інструкції огляду на стан сп'яніння взагалі проведено не було.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не викладена у відповідність вимогам закону фабула адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1, тобто не зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом певної марки, державний номер, за що і передбачена адміністративна відповідальність по ст.130 КУпАП, саме: відносно водіїв транспортних засобів; працівник поліції безпідставно зупинив мопед під керуванням ОСОБА_1, не представився, не предявив посвідчення, не назвав причину зупинки транспортного засобу, не вимагав у водія реєстраційний документ на транспортний засіб, перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський не проінформував ОСОБА_1, який підлягав огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, порушив порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, протокол складав у відсутність ОСОБА_1, підписувати та надати пояснення останньому не пропонував, копію протоколу не вручив, свідки були зупинені по черзі, один другого не бачили, поліцейський не відсторонив водія від керування транспортним засобом, останній не заблоковував.

З пояснень свідків по справі, написаних поліцейським 30 квітня 2017 року, оголошених в судовому засіданні: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працівник поліції «запросив» в якості свідків, слідує, що вони були запрошені в якості свідків, де в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, а також від продуття алкотестера «Драгер», від підпису та пояснень відмовився.

Однак, на переконання суду, особи, яких працівник поліції запрошує в якості свідків вчинення водіями адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130КУпАП, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, в своїх письмових поясненнях зобовязані зазначити не лише відмову цієї особи від проходження медичного огляду на стан спяніння, а також стан, в якому перебуває зупинений водій та ознаки цього спяніння.

В рапорті інспектору СРПП №2 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_7, інспектор СРПП №4 Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - лейтенант поліції ОСОБА_2 зазначає, що 30 квітня 2017 року при несенні служби спільно з поліцейським ст.сержантом ОСОБА_6 був зупинений мопед «Дельта» під керуванням водія ОСОБА_1, при перевірці документів від водія був чутний запах алкоголю з порожнини рота, водій не заперечував, що вживав спиртні напої, але в лікарню для встановлення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків відмовився, водію були розяснені його права, згідно ст.63 Конституції України, який від пояснень та підпису при складанні адміністративного протоколу відмовився. Від керування водій був відсторонений, мопед заблокований. По даному порушенню складений адміністративний протокол за ст.130 ч.1.

Щодо продуття алкотестера «Драгер», то встановлено в судовому засіданні, що алкотестер ОСОБА_8 ніхто не пропонував, бо він був відсутній, про що в судовому засіданні підтвердили, як і сам ОСОБА_1, так і свідки; порядок проходження огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції йому розяснено працівниками поліції не було, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

В пояснення свідкам працівник поліції вніс, що від продуття алкотестера «Драгер», від підпису та пояснень відмовився, а у рапорті інформація про продуття алкотестера «Драгер» - відсутня.

З урахуванням викладеного та проаналізувавши пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що дані пояснення не можуть підтверджувати факт того, що у працівника поліції були наявні підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного спяніння.

Суд звертає увагу та те, що відповідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, однак, з показань ОСОБА_1 та аналізом матеріалів справи встановлено, що дані вимоги закону працівником поліції дотримані не були, оскільки водій - ОСОБА_1 не був відсторонений від керування мопедом, останній заблокованим не був.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

ОСОБА_1 не погодився з тим, що відмовлявся проходити медичний огляд взагалі, він відмовився від його проходження саме в медичному закладі, однак не заперечував проти проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного технічного пристрою, однак такої можливості йому надано не було.

З аналізу нормативно-правовий актів, які регулюють проведення огляду осіб на стан спяніння вбачається, що пропозиція співробітника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоровя (без попереднього огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або без отримання відмови від проведення такого огляду) не грунтувалася на законі, а тому відмова ОСОБА_1 від такої пропозиції не може утворювати для останнього жодних юридичних наслідків.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку з зазначеним, усі сумніви по справі тлумачаться на користь ОСОБА_1, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України.

За таких обставин суд вважає, що надані працівниками поліції вказані докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В зв'язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст.9, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред'явлення постанови до виконання ________________________________