Справа № 344/2824/17
Провадження № 33/779/211/2017
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю потерпілого ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс ЛТД» та ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року, якою закрито провадження у справі про притягнення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 515686 від 29.12.2016, ОСОБА_5 29.12.2016 близько 09 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «Opel Omega», н.з. ВС 9233 ВА, при перестроюванні з лівої смуги на право, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при перестроюванні не пропустив автомобіль «Renault Kangoo» н.з. ВС 9813 ВХ, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутньому напрямку по своїй смузі руху, де здійснив зіткнення, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_5 порушив п.п. 12.1., 10.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суддя мотивував тим, що відповідно до фото, долучених до матеріалів справи (а.с. 5-6), крайня права смуга була вкрита снігом, то за умови переміщення транспортних засобів на снігу повинні були відобразитись їх сліди, які не зафіксовано на схемі місця ДТП та на фотографіях. УКрім того , суд першої інстанції вказав на те, що на фотографіі з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6) позаду автомобіля марки «Renault Kangoo» на межі проїзної частини є осипання ґрунту, що свідчить про те, що зіткнення автомобілів відбулося, коли водій автомобіля марки «Opel Omega» ОСОБА_5 завершував маневр повороту.

В апеляційних скаргах представник потерпілого ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_2 вважають вказану постанову судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою при неповному та необєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, неповній оцінці всіх доказів по справі.

Вважають, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_5, який визнавав свою вину у порушення ПДР України та ствердив про це в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №515686, однак, в судовому засіданні він змінив свої пояснення. При цьому суд не вказав, з яких мотивів не взяв до уваги, наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_5 про визнання ним своєї вини.

Вказують, що згідно наявних в матеріалах справи схеми ДТП та фотознімків вбачається, що водій ОСОБА_5 здійснюючи маневр (з лівої смуги руху дороги, що має дві смуги для руху в одному напрямку), повертаючи направо, без ввімкнення відповідного покажчика повороту здійснив наїзд на смугу водія ОСОБА_2, який в свою чергу вжив всіх заходів для уникнення ДТП. З вказаних фотознімків видно, що ОСОБА_2 для уникнення зіткнення не міг повністю зїхати з проїзної частини тому, що на узбіччі знаходиться бетонне огородження (бордюри). Крім того, чітко видно, що крайня права смуга руху не була вкрита снігом, а тільки узбіччя дороги, на якому залишилися сліди від екстреного гальмування та заносу автомобіля під керуванням ОСОБА_2 Також з фотознімків вбачається, що не відповідають дійсності твердження ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо руху перед поворотом праворуч по правій смузі руху, оскільки маються сліди коліс автомобіля під його керуванням, з лівої на праву смугу руху. Разом тим, вказане повністю спростовує висновки суду про те, що крайня права смуга була вкрита снігом, на якому не зафіксовані сліди переміщення транспортних засобів.

Зазначають, що суд невмотивовано відкинув пояснення ОСОБА_2 та надав перевагу поясненням ОСОБА_5 Також зазначають, що суд першої інстанції невідомо як встановив належність ґрунту на фотознімку автомобілю «Рено Кенго». Вказують, що поза увагою суду залишилися пояснення щодо локалізації пошкоджень транспортних засобів, враховуючи радіус повороту автомобіля під керуванням ОСОБА_5

Вважають, що характер руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків, в діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просять скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 25.04.2017 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_2, які підтримали вимоги апеляційної скарги і просили її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, вважаю, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_5 щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та враховуючи відсутність доказів, які підтверджують вчинення ним правопорушення, суд прийшов до висновку про необхідність закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.

Разом з тим, вищевказаний висновок суду, побудований виключно на поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, носить однобічний характер та не узгоджується з сукупністю інших доказів, які містяться в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

Вважаю, що суд першої інстанції, дав неправильну оцінку сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні, внаслідок чого прийшов до суперечливих висновків щодо необхідності закрити провадження по справі щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції прийняв до уваги письмові та усні пояснення ОСОБА_5, надані у судовому засіданні, відповідно до яких, останній, рухаючись автомобілем марки «Opel Omega» по автодорозі Львів-Бірка до відпочинкового комплексу «Термінал - А» в крайній правій смузі, заздалегідь переконавшись у безпечності повороту праворуч, включив правий проблисковий маячок, пригальмувавши, здійснював поворот праворуч. Позаду рухався автомобіль марки «Renault Kangoo», водій якого недотримуючись безпечної дистанції, бачивши включений проблисковий маячок, не справився з керуванням, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсності, оскільки крайня права смуга була вкрита снігом, то за умови переміщення транспортних засобів на снігу повинні були відобразитись їх сліди, які не зафіксовано на схемі місця ДТП та на фотографіях.

Вищевказані висновки суду носять суперечливий характер, оскільки суд першої інстанції фактично встановив, що автомобіль «Renault Kangoo» н.з. ВС 9813 ВХ, під керуванням ОСОБА_2 і автомобіль марки «Opel Omega», н.з. ВС 9233 ВА під керуванням ОСОБА_5 не рухались по правій смузі руху, яка була вкрита снігом, а рухались в лівій смузі руху, що суперечить поясненням сторін.

Так, ОСОБА_5 у своїх поясненнях стверджував, що їхав правою частиною дороги і наполягав на тому, що розмітки на дорозі взагалі не було.( а.с.56)

Крім того суд першої інстанції вказав на те, що на фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6) позаду автомобіля марки «Renault Kangoo» на межі проїзної частини є осипання ґрунту, що свідчить про те, що зіткнення автомобілів відбулося, коли водій автомобіля марки «Opel Omega» ОСОБА_5 завершував маневр повороту.

Разом з тим, дослідження фотографій, які є в матеріалах справи не дає можливості встановити місце зіткнення транспортних засобів і кожна із сторін по різному тлумачить інформацію зафіксовану на фотографіях.

Зокрема, в своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 вважають неприпустимими висновки суду про те, що зображений на фотографіях грунт належить саме автомобілю «Рено Кенго» .

Крім того, вони звертають увагу на те, що встановлене судом місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на зустрічній смузі руху дороги на яку повертав ОСОБА_5, що на їх думку свідчить про те, що останній не підготувався до виконання повороту праворуч, не перестроївся в праву смугу руху і почав виконувати поворот праворуч, після того як фактично вже його проїхав.

В той же час, суд першої інстанції, встановивши, що зіткнення транспортних засобів відбулось в той момент, коли водій ОСОБА_5 завершував маневр повороту, не прийняв до уваги, що вказана обставина не може беззаперечно свідчити про невинуватість останнього.

Так, відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Разом з тим, суд першої інстанції, встановивши що транспортні засоби рухались по лівій смузі руху, оскільки права смуга була занесена снігом, фактично прийшов до висновку про те, що водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.10.4. Правил дорожнього руху України , відповідно до якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Однак, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні вимог п.10.1,п.12.1 ПДР України.

Відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_5 носять суперечливий та непослідовний характер вважаю за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

В своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 стверджував, що він керуючи автомобілем «Renault Kangoo» н.з. ВС 9813 ВХ, рухаючись по правій смузі руху у попутному напрямку, перебуваючи на відстані кількох метрів перед його автомобілем з лівої смуги руху різко повернув праворуч та зупинився на правій смузі руху автомобіль марки «Opel Omega», н.з. ВС 9233 ВА, без сигналу повороту., в результаті чого він, не змінюючи напрямок руху, застосував екстрене гальмування, однак не зміг уникнути зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2016 року серії АП2 № 515686, 29.12.2016 близько 09 год. 15 хв., ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Opel Omega», н.з. ВС 9233 ВА, при перестроюванні з лівої смуги на право, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при перестроюванні не пропустив автомобіль «Renault Kangoo» н.з. ВС 9813 ВХ, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку по своїй смузі руху, де здійснив зіткнення, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив пункти 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема місця ДТП, яка відбулася 29.12.2016 року о 09 год 30 хв. на автодорозі Львів-Бірки, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з детальним зображенням транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, вищевказана схема не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 і не містить всіх необхідних об'єктів та обставини, що стосуються події та мають істотне значення для об'єктивного визначення її причин, оскільки на ній не зазначено місце зіткнення транспортних засобів, сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, розміщення уламків кузова та скла, частин фарби, осипання ґрунту, що відокремилися від транспортного засобу.

З вказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ширина правої смуги руху складає 1,5 м., а ширина двох смуг 4,1 м., що свідчить про те, що ліва смуга руху складає 2,6 м (4,1 -1,5=2,6) і на1,1 м. ширша за праву смугу.

Вищевказані дані спростовують пояснення ОСОБА_5, який стверджував, що не погоджується з твердженням потерпілого ОСОБА_2 про наявність двох смуг руху в одному напрямку, враховуючи відсутність дорожніх знаків, погані дорожні умови та відсутність розмітки на дорозі. (а.с.56)

Разом з тим, у вказаних поясненнях ОСОБА_5 стверджував, що рухався правою частиною дороги, а автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_2 їхав за ним.

При цьому, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляцій потерпілого ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки це не відповідає дійсності і останній тільки визнавав свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів не дає можливості встановити всі необхідні обставини дорожньо-транспортної пригоди та прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки достеменно не встановлено місце зіткнення транспортних засобів та їх взаємне розташування у момент контактування під час дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, в схемі місця ДТП відповідно до даних про пошкодження транспортних засобів вказано, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Opel Omega», н.з. ВС 9233 ВА отримав пошкодження правої задньої двері, заднього правого крила, заднього бамперу, правого заднього колеса, задньої балки, а автомобіль «Renault Kangoo» н.з. ВС 9813 ВХ, отримав пошкодження передньої кришки автомобіля, передньої решітки радіатора, лівої фари та переднього бамперу.(а.с.3)

В своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 вказує на те, що локалізація пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода відбувалась з вини ОСОБА_5, який керуючи транспортним засобом, порушив п.п. 12.1., 10.1 Правил дорожнього руху України не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод і не пропустив його транспортний засіб.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що твердження ОСОБА_2 щодо характеру та механізму пошкоджень транспортних засобів може бути перевірено тільки в результаті проведення транспортно-трасологічної експертизи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своїх поясненнях ОСОБА_5 також посилається на те, що саме локалізація пошкоджень на транспортних засобах свідчить про те, що він невинний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Перевірити вищевказані пояснення потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 неможливо без призначення судової транспортно-трасологічної експертизи , яка може встановити взаємне розташування транспортних засобів в момент їх зіткнення; встановити місце зіткнення транспортних засобів, механізм утворення слідів та розташування транспортних засобів щодо проїзної частини на момент контакту.

Судово транспортно-трасологічна експертиза не могла бути призначена судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до загальних засад судочинства розгляд справи здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною із сторін їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими процесуальним законом.

При цьому, основне завдання суду, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створити сторонам необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Зокрема, в судовому засіданні апеляційної інстанції жодна із сторін не заявила відповідне клопотання про призначення судової транспортно-трассологічної експертизи, проведення якої на даний час ускладнюється тим, що автомобіль марки «Opel Omega» вже відремонтований власником, а ремонт автомобіля «Renault Kangoo» триває .

Крім того, апеляційний суд обмежений в дослідженні нових доказів, оскільки відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги і може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Крім того, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення мало місце 29 грудня 2016 року і на час розгляду апеляційної скарги сплив встановлений законом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю.

При вирішенні питання про закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП суд враховує , що зі змісту пояснень потерпілого ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 вбачається, що встановлення вини ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди необхідно, оскільки таке рішення суду мало би преюдиціальне значення для вирішення питання про відшкодування матеріальної шкоди, яку заподіяно пошкодженням транспортного засобу автомобіля «Renault Kangoo» н.з. ВС 9813 ВХ

Разом з тим, за наявності цивільного спору про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди вина ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди може бути встановлена в судовому порядку під час розгляду відповідної цивільної справи, оскільки саме цей порядок дозволить сторонам ефективно захистити свої права на відшкодування заподіяної шкоди.

На підставі викладеного, вважаю, що апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п.7 ст. 247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 «Фенікс ЛТД» ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на підставі ст.38 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_1