АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Сабадаш Ю.С., правопорушника ОСОБА_1, захисника - адвоката ОСОБА_2, свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше притягнутого до адміністративної відповідальності 19 жовтня 2016 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці, ОСОБА_1 08 березня 2017 року о 03.05 год. керував автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак PN02EUI, по вул. Небесної Сотні, 16Б в м. Чернівцях в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд, за згодою водія, проводився в КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_1,- адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ні він, а ні ОСОБА_1 копію вказаної постанови не

Провадження №33/794/170/17 р. Головуючий у І інстанції Волошин С.О.

Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчук В.Т. отримували, про результат розгляду справи стало відомо лише 19 травня 2017 року із відомостей на сайті Судової влади України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що призвело до необґрунтованого та надто суворого застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення.

Вказує на те, що суд першої інстанції, доводячи винуватість ОСОБА_1 посилається на відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських, проте, записи не вказують, що автомобіль марки Mercedes-Benz, номерний знак PN02EUI рухався, і за кермом був саме ОСОБА_1.

Просить звернути увагу на те, що районним судом не надана належна оцінка всім показам поліцейських, а тільки вибірково вказано їхні покази у оскаржуваній постанові.

Посилається на те, що суд значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, порушив вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року, а саме п. 24 щодо неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу та витребувану адміністративну справу з Шевченківського районного суду м. Чернівці за №727/3384/17 (2а/727/186/17), заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, доводи адвоката ОСОБА_2 про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість постанови районного суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків:

Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно з положенням ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надсилалася копія постанови суду від 28 квітня 2017 року, однак в матеріалах справи відсутнє підтверджуюче повідомлення про її вручення, будь-яких інших відомостей про отримання ОСОБА_1 копії постанови, в матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2017 року підлягає поновленню.

Розглядаючи доводи адвоката ОСОБА_2, щодо незаконності оскаржуваної постанови районного суду приходжу до наступних висновків:

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону було порушено.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.9А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Районний суд, вирішуючи питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, поклав в основу доведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відеозаписи нагрудних камер поліцейських.

Свідок ОСОБА_4 інспектор патрульної поліції м. Чернівці, який був допитаний під час апеляційного розгляду підвередив свої покази, надані у суді першої інстанції та вказав, що водій транспортного засобу Mercedes-Benz, номерний знак PN02EUI після зупинення автомобіля по вул. Небесної Сотні, 16Б в м. Чернівці вийшов з лівої передньої сторони, на його думку з водійського місця.

Однак, покази свідка ОСОБА_4, про те, що саме ОСОБА_1 08 березня 2017 року керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz, номерний знак PN02EUI, та те, що саме ОСОБА_1 вийшов із-за керма вказаного автомобіля з переднього лівого водійського місця спростовуються наявними у матеріалах справи фотознімками, відповідно до яких, кермо транспортного засобу розташоване з правої сторони, а не з лівої.

Апеляційним судом викликалися також інспектори патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, для зясування обставин притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та факту керування транспортним засобом, однак вказані працівники поліції, проявляючи неповагу до суду, виклик проігнорували, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Із досліджених апеляційним судом записів з нагрудних відеокамер поліцейських встановлено, що працівники поліції дійсно підійшли до зупиненого автомобіля марки Mercedes-Benz, який не рухався, а ОСОБА_1 знаходився біля нього, а не за кермом транспортного засобу, а отже, факту курування транспортним засобом ОСОБА_1 відеозаписами не зафіксовано.

Крім того, адвокат ОСОБА_2 в підтвердження доводів апеляційної скарги, щодо не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, надав копію постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2017 року.

Апеляційним судом було витребувано адміністративну справу №727/3384/17 (2а/727/186/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Чернівці, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці ОСОБА_5 із Шевченківського районного суду м. Чернівці та досліджено в судовому засіданні.

Встановлено, що вказаний позов постановою Шевченківського суду м. Чернівці від 02 червня 2017 року задоволено частково. Визнано дії інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо складання постанови серії АР №402184 від 08 березня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП - незаконними.

Визнано постанову серії АР №402184 від 08 березня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 протиправною та скасовано у звязку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2017 року набрала законної сили, сторонами не оскаржувалася.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що заперечує факт керування автомобілем, останнім керував його батько - ОСОБА_3, працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, а підійшли до зупиненого автомобіля, біля якого він ішов, так як забирав з салону транспортного засобу документи, які забув його батько.

Вказані покази повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_3, допитаного за клопотанням адвоката ОСОБА_2, який вказав, що в ніч з 07 на 08 березня 2017 року він забирав сина із дня народження товариша, саме він керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz, номерний знак PN02EUI, син сидів поруч. В підїзді, по дорозі в дім згада, що забув документи на автомобіль, попросив сина спуститися і їх забрати. Через декілька хвилин зателефонував син і сказав, що приїхали працівники поліції, попросив спуститися на вулицю.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні безсумнівні та незаперечні докази, які б підтверджували той факт, що саме ОСОБА_1 08 березня 2017 року керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz, номерний знак PN02EUI.

За таких обставин, апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, тлумачить на його користь.

Згідно ст. 251 КУпАп доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, а відтак, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Отже, з наведеного вище убачається, що суд І інстанції, розглядаючи справу, значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, а відтак прийняв незаконне і необґрунтоване рішення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 285, 289, 294, 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_7

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

26.06.2017 року

(дата засвідчення) копії)