Справа № 163/556/17 Провадження №33/773/459/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ч.1 с. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2А.в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27 лютого 2017 року о 12 год. 50 хв. на 488 км автодороги М-07, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» н.з. АС 8066 АВ з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, на вимогу працівника поліції відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Водночас вказує на порушення працівниками поліції порядку його освідування на стан алкогольного спяніння, поверхневий розгляд справи, необґрунтованість висновків суду про його винуватість у вчинення даного правопорушення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя зясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2є склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема даний висновок стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 536557 від 27 лютого 2017 року, яким зафіксовано факт відмови останнього від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан спяніння, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, копією постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксованого не в автоматичного режимі серії БР № 374442 від 27 лютого 2017 року.

Відповідно до вимог ч.ч.3, 5 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З матеріалів справи вбачається, що останньому було запропоновано проїхати на медичне обстеження на виявлення алкоголю у медичний заклад охорони здоровя, оскільки вважалось неможливим провести освідування у звязку із закінченням в спеціальних приладах строку повірки, однак порушник відмовився від проходження такого огляду, і така відмова була зафіксована в присутності двох свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, і пояснення яких містяться в матеріалах справи. Тому апеляція в цій частині не підлягає до задоволення.

Більше того, сам ОСОБА_2 в протоколі вказав про те, що йому розяснено ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, вину визнає.

Враховано судом і покази свідка ОСОБА_5, який жодним чином не спростував обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_2 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 квітня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя