Справа № 487/1483/17
Провадження № 3/487/754/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Разумовська О.Г, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління держпраці в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії ЕО №585325, виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, працюючого директором ТОВ «Вікінг Люкс», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: місто ОСОБА_1, вулиця 6-та ПоперечнаАДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення №14-01-138/0020 від 20.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КпАП України. За змістом вказаного протоколу, 20.02.2017 року при проведенні позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства України про працю ТОВ «Вікінг Люкс», що знаходиться за адресою: місто Миколаїв, вулиця Шосейна, 74, встановлено наступне.

В порушення вимог ст. 83 КЗпП України, при звільнені працівника грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки не нарахована, а саме:

- ОСОБА_3 звільнився 11.10.2017 року згідно наказу №19-к від 11.10.2017 року. Працював на підприємстві з 01.06.2009 року відповідно до наказу №13-к від 01.06.2009 року. За період з 2014 по 2016 рік щорічна відпустка не надавалась. Компенсація за невикористану відпустку складає приблизно 80 календарних днів. Згідно розрахункової відомості за жовтень 2016 року компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки не нарахована.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України із звільненим працівником не проведено остаточний розрахунок по належним коштам (в частині не виплати заробітної плати за фактично відпрацьований час), а саме:

- ОСОБА_1 звільнився 15.02.2016 року згідно наказу №2-к від 15.02.2016 року. В лютому 2016 року працівник відпрацював 88 годин згідно табелю обліку робочого часу. День звільнення є останнім робочим днем працівника відповідно до п. 10 «Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій» (Постанова №213 від 20.07.1984 року). Нарахування заробітної плати за фактично відпрацьований час проведено з порушенням, у звязку з чим не донараховано заробітну плату за 1 робочий день в сумі приблизно 65,00 гривень.

Довідка про нараховані суми, належні працівникові при звільненні перед виплатою зазначених сум не видавалась. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В порушення вимог ст. 117 КЗпП України зазначеним вище звільненим працівникам з якими не було проведено остаточний розрахунок в день звільнення відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку нараховано та виплачено не було.

Чим порушено ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №14-01-138/0038.

Відповідно до зазначеного вище акту перевірки, та складеного на його підставі протоколу порушення вимог законодавства України про працю допущено директором ТОВ «Вікінг Люкс» ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні правопорушення визнав, просив закрити провадження по справі у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши все в сукупності, суд дійшов наступного.

Вина правопорушника у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення №14-01-138/0020 (а.с. 1-2);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №14-01-138/0038 (а.с. 3-5);

- копіями наказів про призначення, про відпустку (а.с. 6-7);

- копією витягу з наказу МОУ (а.с. 8);

- копією наказу про звільнення, копія заяви (а.с. 9, 12);

- копією табелю обліку робочого часу (а.с. 10, 13);

- копією розрахункової відомості (а.с. 11, 14);

- копією відомості на виплату (а.с. 15).

Оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України.

Відповідно до ст. 38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно Кодексу України про адміністративні правопорушення чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяця з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КпАП України, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 38, 247 п.7, 283, 284 ч. 1 п.3 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України.

Адміністративне провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КпАП України закрити, в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: О.Г. РАЗУМОВСЬКА