АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1459/2016 Суддя у першій інстанції: Родіонов С.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського суду міста Києва від 07 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП України -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено їй стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 гривень.

Згідно постанови, 21.06.2016 року о 15 год. 45 хв., ОСОБА_4 в м. Києві на перехресті вул. М. Маліновського та проспект Оболонський, в порушення п.16.1 ПДР України, керуючи автомобілем «Порше», д.н.з. НОМЕР_1, не виконала вимогу знаку 2.1, на нерегульованому перехресті, не надала перевагу в русі автомобілю, внаслідок чого скоїла зіткнення з цим автомобілем, а саме з автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2016 року, а провадження у справі закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що постанова суду ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. При розгляді справи, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному та неупередженому її розгляду.

Так, апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2016 року серії АП1№87680, складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі, дані про свідків не вказані, що свідчить як про відсутність доказів наявності у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і про невідповідність змісту протоколу. При складанні протоколу проігноровано пояснення свідка, котрий перебував на пасажирському сидінні поруч з ОСОБА_4 та був учасником події ДТП.

Також апелянт зазначає, що з пошкоджень, які зафіксовані у схемі ДТП та з кінцевого розташування транспортних засобів вбачається, що саме в діях водія автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 наявні порушення ПДР України, які знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП та її наслідками, а в діях водія ОСОБА_4 відсутні порушення вимог п. 16.1 ПДР України та будь-яких інших порушень вимог ПДР України не вбачається.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції 07 вересня 2016 року розглянув справу у відсутність ОСОБА_4, яка не мала можливості з'явитися у судове засідання, у зв'язку з перебуванням на лікуванні в США та судом проігноровано клопотання про відкладення судового засідання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_7 у зв"язку з тим, що останній напередодні судового засідання 06.09.2016 порвав зв'язки і фізично не мав змоги бути присутнім на судовому засіданні, що підтверджується медичною довідкою.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 07.09.2016 року, оскільки копію постанови їй не було вручено, а про її існування 03.10.2016 їй стало відомо з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2016 року необхідно задовольнити, оскільки за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 постанова суду першої інстанції винесена у відсутність останньої та в порушення вимог ст. 285 КУпАП ОСОБА_4 не була направлена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_4 21.06.2016 року о 15 год. 45 хв., в м. Києві на перехресті вул. М. Маліновського та проспект Оболонський, в порушення п.16.1 ПДР України, керуючи автомобілем «Порше», д.н.з. НОМЕР_1, не виконала вимогу знаку 2.1, на нерегульованому перехресті, не надала перевагу в русі автомобілю, внаслідок чого скоїла зіткнення з цим автомобілем, а саме з автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Відповідно до знаку 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Так, суд першої інстанції визнаючи винною ОСОБА_4 у не виконані вимог дорожнього знака 2.1 «дати дорогу» та в порушенні вимог п. 16.1 ПДР України дослідив протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №876820 від 21.06.2016 року, пояснення ОСОБА_6, свідка ОСОБА_9, схему ДТП, письмові матеріали справи у їх сукупності та прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що розгляд справи був проведений у її відсутність, то вони не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_4. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 в судові засідання неодноразово не з'являлася, про дату та час була належним чином повідомлена, про надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її захисника.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_4 судове засідання, яке було призначено 08.08.2016 року, було відкладене за заявою захисника, у зв'язку зайнятістю захисника в іншому процесі на 07.09.2017 року.

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції законно розглянув справу у їх відсутність.

Так, відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_4, остання 21.06.2016 приблизно о 15 год. 45 хв. керуючи автомобілем Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по вул. М. Малиновського зі сторони вул. Героїв Сталінграда в сторону вул. М.Тимошенко, рухалася зі швидкістю 50 км/год в крайній лівій смузі руху. Світлофор не працював. На перехресті вул. М. Малиновського з пр. Оболонським в м. Києві по перехресній ділянці дороги ліворуч від неї автомобілі стояли. Попереду та позаду неї автомобілі рухалися в її смузі та в суміжних смугах. Автомобілі також рухалися на зустріч. Попереду ОСОБА_4 на відстані приблизно 10-15 метрів рухався легковий автомобіль типу седан. Вона повільно, враховуючи, що автомобілі ліворуч від неї стояли, виїжджала, щоб подивитися чи в крайній лівій смузі руху, ліворуч від неї по пр. Оболонському в напрямку ст. м. «Мінська» рухаються автомобілі. У цей момент побачила автомобіль HyundaiAccent, д.н.з. НОМЕР_2, який рухався у крайній лівій смузі руху по пр. Оболонському в напрямку ст. м. «Мінська» на великій швидкості. У зв'язку з цим зупинилася, щоб його пропустити. Автомобіль, яким керувала ОСОБА_4 зупинився таким чином, що його передня частина не перебувала у крайній лівій смузі руху пр. Оболонського по напрямку до ст. м. «Мінська», а знаходилася в межах середньої смуги руху. Смуга руху автомобіля Hyundai Accent, д.н.з.НОМЕР_2, залишалася вільною. Автомобіль Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 в'їхав на перехрестя на великій швидкості, дещо змістився праворуч та своєю правою боковою частиною зіткнувся з передньою частиною автомобіля, яким керувала ОСОБА_4 та який у момент удару стояв на перехресті протягом приблизно 10 секунд

Згідно письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_6 вбачається, що він 21.06.2016 року, приблизно о 15 год. 45 хв., керуючи автомобілем Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 рухався в м. Києві по пр. Оболонському зі сторони ст. м. «Петрівка» в сторону Дрім Тауна. На перехресті з вул. М. Малиновського і пр. Оболонського не працював світлофор. Він їхав по головній дорозі, не порушуючи ПДР, з правої сторони, не пропустивши його, в нього в'їхав автомобіль Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1.

Як убачається із письмових пояснень свідка ОСОБА_9, останній 21.06.2016 року о 15 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Деу» по вул. Маршала Маліновського зі сторони Зої Гайдай при повороті на Оболонський проспект побачив, як перед ним водій автомобіля «Порше», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги на мигаючий жовтий сигнал світлофора зіткнувся з автомобілем «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі. Коли він підійшов для надання допомоги то побачив, що світлофор в час коли відбулося ДТП не працював.

Відповідно до висновку експерта №19564/16-52/5580/17-52 від 24.05.2017 згідно версії ОСОБА_4 за обставин, що викладені в даному варіанті, з технічної точки зору, водій автомобіля Hyundai ОСОБА_6, при проїзді даного перехрестя та маневруванні праворуч повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 та 12.4 ПДР. В свою чергу, водій автомобіля Porsche ОСОБА_4 в даній дорожній обстановці, що викладене в її поясненнях, при проїзді перехрестя з другорядної дороги повинна була діяти у відповідності до вимог п. 16.11 та 16.3 ПДР. Враховуючи наявний факт зіткнення даних транспортних засобів (автомобілів Hyundai та Porsche), з врахуванням параметрів руху даних транспортних засобів перед пригодою, що викладені в даній версії розвитку події, можна дійти висновку, що дії водія автомобіля Hyundai ОСОБА_14, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР та дана невідповідність знаходиться в причинному зв'язку з виникненням пригоди. Оцінити дії водія автомобіля Hyundai ОСОБА_14JI. відносно вимог п. 12.4 ПДР, за відсутності в даному варіанті кількісного значення швидкості руху керованого ним автомобіля, експертним шляхом не видається за можливе. В діях водія автомобіля Porsche ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній ситуації невідповідностей вимогам п. 16.11 та 16.3 ПДР, які б знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди не вбачається з причин наведених в дослідницькій частині. За умови відсутності слідової інформації, яка в повній мірі відображала переміщення транспортних засобів (їх траєкторію) до та після і зіткнення, встановити точне розташування місця зіткнення автомобілів Porsche та Hyundai та відповідно розташування даних транспортних засобів відносно елементів проїзної частини в момент їх первинного контактування в рамках даного дослідження не видається за можливе.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень, зіткнення між автомобілем «Порше», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2 відбулося передньою частиною автомобіля "Порше" в праву частину автомобіля «Хюндай», про що свідчить характер локалізації пошкоджень на обох автомобілях. А тому пояснення ОСОБА_4 про те, що автомобіль Hyundai Accent, д.н.з.НОМЕР_2 в'їхав на перехрестя на великій швидкості, дещо змістився праворуч та своєю правою боковою частиною зіткнувся з передньою частиною автомобіля, яким керувала ОСОБА_4 та який у момент удару стояв на перехресті протягом приблизно 10 секунд вважаю неспроможними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дослідивши письмові пояснення учасників ДТП, дослідивши матеріали справи, оцінивши характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_4, не дотрималась вимог ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині того, що в діях ОСОБА_4 відсутні порушення вимог п. 16.1 ПДР України та будь яких інших порушень вимог ПДР України не вбачається, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Крім того, суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновок експерта №19564/16-52/5580/17-52 від 24.05.2017 року, так як він не підтверджує та і не спростовує не виконання вимог ПДР України водієм ОСОБА_4

У зв'язку з викладеним вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2016 року, без змін.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у постанові та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено їй стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич