АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/544/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

іменем України

22 червня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кленцарь В.Б., за участю правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, який народився 19 січня 1989 року, працює майстром з виготовлення памятників, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року, встановлено, що 15 квітня 2017 року о 00 годин 05 хвилин ОСОБА_3 керував транспортним засобом Fiat Ducato д/н НОМЕР_1 по вул.Щепкіна біля будинку 17 з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що судом першої інстанції справу було розглянуто поверхньо, без належної перевірки, без наведення в постанові переконливих доказів на підтвердження висновку про доведеність його, ОСОБА_3, вини у вчиненні адміністративного правопорушення. На думку апелянта в матеріалах справи будь-яких доказів того, що він 15 квітня 2017 року керував транспортним засобом немає, так як він не керував автомобілем, а знаходився поруч.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_3 та його захисник підтримали доводи апеляції та просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так із матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 складений адміністративний протокол про скоєння ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При складанні протоколу, останньому розяснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтвердив своїм підписом ОСОБА_3.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діянні водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

письмовими поясненнями самого ОСОБА_3 де він вказав, що відмовляється від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, так як поспішає додому;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3, який від проходження медичного огляду у встановленому порядку на встановлення стану спяніння відмовився (а.с.2, 3). При цьому, матеріалами справи не встановлено обставин, які б давали обєктивні підстави ставити під сумнів пояснення вищезазначених свідків, оскільки такі пояснення є послідовними та повністю узгоджуються між собою та з даними, що містяться в матеріалах справи;

відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції, де видно, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, а свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили це.

Крім того в суді апеляційної інстанції встановлено, що 15 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 була винесена постанова про притягнення його до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, так як від керував транспортним засобом у якого не горіло освітлення номерного знаку.

Дана постанова ОСОБА_3 не оскаржена, штраф сплачено.

Аналізуючи наведене вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, про те, що він не перебував у стані наркотичного спяніння та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння спростовуються наведеними вище доказами.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_3 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст294 КпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року, відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя