Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2644/17 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 30 травня 2017 року,

за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 05.03.2017 року о 03 годині 28 хвилин по вул. Г.Пожежних, 93 в м. Житомирі, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани, вул. Бердичівське шосе, 5, Житомирський обласний наркологічний диспансер.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП.

Вважає, що постанова Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2017 року є незаконною, необґрунтованою, винесеною без повного дослідження доказів. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначив, що судом першої інстанції залишилось поза увагою той факт, що він знаходився у вказаному автомобілі, але не керував ним. Автомобіль не рухався, двигун був вимкнений, вимкнені світлові покажчики, що, крім відеозапису, було підтверджено показами свідка, опитаного в ході судового процесу.

Вказав, що висновок лікаря складений з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015року №1452/735. Зокрема, в графі п.8 та п.12 (ким оглянута особа) не зазначено повного прізвища, імя та по батькові лікаря, а лише прізвище «Сулима». Також у висновку не зазначено підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, ПІБ, підпис поліцейського, який доставив особу на обстеження, а лише зазначено інспектора капітана поліції ОСОБА_3.

Послався на те, що у медичному висновку не зазначена кількість проміле алкоголю в крові ОСОБА_1, оскільки в Україні існує фіксована допустима норма алкоголю в крові громадянина під час керування ТЗ, а саме - 0,20 проміле.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинами справи, складений із порушенням його прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 147324 від 05.03.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05.03.2017 року о 03 годині 28 хвилин по вул. Г.Пожежних, 93 в м. Житомирі, керував автомобілем марки «ЗАЗ TF 699Р» в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани, вул. Бердичівське шосе, 5, Житомирський обласний наркологічний диспансер.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням його прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є неспроможними.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зазначений протокол складено відповідно до вимог закону, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором 1-ої роти БУПП у м. Житомирі ДПП капітаном поліції ОСОБА_3, а також підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, містить його пояснення ( а.с.1).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників ДАЇ ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль не рухався, двигун був вимкнений, оскільки такі доводи спростовується матеріалами справи, а саме даними, які містяться на відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників УПП в м. Житомирі, в якому зафіксовано обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, згідно рапорту інспектора поліції ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення, та його показів, даних під час допиту у якості свідка під час розгляду справи у суді першої інстанції, вбачається, що під час патрулювання 05.03.2017 року по вул. Г.Пожежних в м. Житомирі побачили, як рухався автомобіль марки «ЗАЗ Ланос» та при здійсненні повороту, не увімкнув світловий покажчик повороту. Зупинивши вказаний транспортний засіб, встановили, що водій перебував з ознаками алкогольного спяніння та запропонував йому пройти огляд на стан спяніння, на що останній погодився. Після проходження такого огляду було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, ґрунтується також на дослідженому судом висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №202 від 05.03.2017 року (а.с.2). Огляд на стан спяніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради, тобто у закладі охорони здоровя, якому відповідно до статті 266 КУпАП надано право на його проведення. Висновок перебував у стані алкогольного спяніння.

Зі змістом вказаного висновку ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис, будь-яких зауважень або заперечень з приводу зазначених у ньому відомостей не надавав.

Доводи апелянта стосовно того, що медичний висновок складений з порушенням вимог чинного законодавства, він є недійсним, що свідчить про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є неспроможними.

Посилання апелянта на те, що у вказаному висновку зазначено лише прізвище лікаря та поліцейського, у присутності якого проводився огляд на стан спяніння, на правильність висновків суду не впливають.

На відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників УПП в м. Житомирі зафіксовано обставини проведення медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_1 у Житомирському обласному наркологічному диспансері, який проводився лікарем закладу охорони здоровя відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015року №1452/735, у присутності працівника поліції ОСОБА_3 Посада поліцейського зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у висновку щодо результатів медичного огляду кількості проміле алкоголю в крові, є безпідставними, оскільки вимогами зазначеної Інструкції, якою затверджено форму такого висновку, не передбачено необхідності зазначення таких даних.

Посилання апелянта та те, що у постанові суду невірно зазначено реєстраційний номер його транспортного засобу ( «2776» замість «2176»), на висновки суду не впливають, оскільки ОСОБА_1 не оспорює той факт, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення він знаходився на своєму автомобілі НОМЕР_2.

За таких обставин, аналізуючи докази по справі у їх сукупності, апеляційний суд розцінює позицію ОСОБА_1 під час судового розгляду справи як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Доводи апелянта щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції, спростовуються матеріалами адміністративної справи, з якої вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду є законною, обґрунтованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 30 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.Ю. ШЕВЧЕНКО