Справа № 751/2026/17 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/795/256/2017
Категорія - ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Оскаржуваною постановою зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП, вбачається, що він 30 березня 2017 року о 02 год. 30 хв. в м. Чернігові по вул. Попудренка, 1, керував автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. «НОМЕР_1» з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме порушення мови, координації рухів, розширені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, на підставі чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки судовий розгляд було проведено без його участі, а він належним чином жодного разу не був повідомлений про час та місце розгляду даної справи, в зв'язку з чим було порушено його право на захист. Крім того, вважає, що працівники поліції, при встановленні ознак, що свідчили про перебування його у стані наркотичного сп'яніння, могли припуститись помилки, через пізній час, та могли бути переплутані з ознаками, що характеризували втому. Звертає увагу на те, що огляд патрульними його на стан наркотичного сп'яніння було проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки його було проведено без застосування спеціального технічного засобу, який має відповідний сертифікат, та не забезпечено огляду у найближчому медичному закладі з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння. Стверджує, що місцевий суд необґрунтовано поклав в основу свого рішення пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки він з ними особисто не спілкувався, в зв'язку з чим вони не можуть достовірно підтвердити факт його перебування в стані наркотичного сп'яніння. Вважає, що місцевий суд підійшов до розгляду даної справи в спрощеному порядку, не викликавши в судове засідання свідків та не дослідив відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторної протягом року відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вона підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 30 березня 2017 року серія БР № 24853, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, розширені зіниці очей, не реагуючі на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

З переглянутого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з відеореєстратора поліцейського, отриманого під час виконання ним службових обов'язків, вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків визнав факт вживання наркотичних засобів та в подальшому відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді Чернігівської області свідок ОСОБА_5 підтвердив відомості, що містить відеозапис, та вказав, що після зупинки транспортного засобу, по вул. Попудренка, 1 в м. Чернігові 30 березня 2017 року, керування яким здійснював ОСОБА_1, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, на підставі чого в подальшому і було запропоновано останньому пройти огляд в установленому законом порядку на стан наркотичного сп'яніння, на що той відповів незгодою в присутності двох свідків. На підставі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1

Крім того, факт відмови від проходження ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп'яніння підтверджується його власноручними поясненнями, які містяться в матеріалах справи від 30 березня 2017 року, де він зазначив, що 30 березня 2017 року близько 02 год. 30 хв. рухаючись по вул. Попудренка, 1, в м. Чернігів на автомобілі ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції, та на їх вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, повідомивши при цьому, що напередодні вживав наркотичні засоби, а саме амфетамін.

Факт відмови його від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння підтверджується його власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про його згоду з викладеними в ньому обставинами адміністративного правопорушення.

Вищевикладене засвідчується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, та засвідчили своїми власноручними підписами як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в письмових поясненнях.

В матеріалах справи наявна розписка від 30 березня 2017 року, відповідно до змісту якої, громадянину ОСОБА_6 доручено доставити транспортний засіб ОСОБА_1 до місця стоянки, що на думку суду дає підстави вважати про обґрунтованість підозри працівниками поліції щодо перебування особи правопорушника у стані наркотичного сп'яніння, прийшовши при цьому до висновку про необхідність відстороненню даної особи від керування транспортним засобом, що передачено ч. 1 ст. 266 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що посилання ОСОБА_1 щодо можливої помилки працівників поліції при визначенні його стану в зв'язку з пізнім часом, не заслуговує на увагу та розцінюється судом як захисна версія, направлена на уникнення від адміністративної відповідальності.

Даним доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений за фактом відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Таким чином, склад правопорушення в його діях є закінченим вже з моменту відмови від проходження медичного обстеження.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не забезпечили належного, передбаченого нормами чинного законодавства, огляду на стан наркотичного сп'яніння є такими, що суперечать матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення, яке полягає саме у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, а не у перебуванні у стані наркотичного сп'яніння, доведеність якого полягає у належному проведенні огляду на виявлення відповідного стану у особи.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, оскільки проходження до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов'язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи скаржника про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, копію протоколу про адміністративне правопорушення, в якому вказано що розгляд справи відбудеться в Новозаводському районному суді м. Чернігова, він отримав, про що свідчить його підпис, та в подальшому, після надходження справи до місцевого суду, було здійснено всі необхідні заходи для забезпечення розгляду справи за його участю, включаючи доставку ОСОБА_1 в судове засідання на призначений час, здійснити яку не вдалось, в зв'язку з чим на законних підставах проведено розгляд справи без участі особи правопорушника.

Права, які на думку правопорушника були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, були повністю поновлені в суді апеляційної інстанції, про що ОСОБА_1 підтвердив у своїх поясненнях, за його клопотанням було викликано та допитано свідка, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського тощо.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить достатніх підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, для скасування справи про адміністративне правопорушення та закриття провадження по ній.

Разом із тим, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами за санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції не врахував дані про особу порушника, а саме те, що відповідно до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, суд першої інстанції наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке не підлягало застосуванню, оскільки позбавив права керування транспортними засобами особу, яка на той час вже була позбавлена такого права.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це просив апелянт у своїй апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2017 року в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 - змінити, виключивши вказівку суду про позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень в дохід держави.

В решті цю постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Оседач