Справа №: 302/323/17 3/302/153/17
П О С Т А Н О В А

12.06.2017 р. смт. Міжгір'я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

секретар Гажук Н.В.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

його представник - адвокат ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у З/о про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 КУпАП, гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.України, місце реєстрації та проживання: с.Голятин,196, Міжгірський район, Закарпатська область, одруженого, має на утриманні 2 н/дітей, сезонний робітник, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006273 від 31.03.2017 року, гр.ОСОБА_1 на автодорозі "Міжгір'я-Сойми", о 07 год. 40 хв., 31.03.2017 р., на транспортному засобі автомобілі марки "Мерседес-Бенц", д.н.з.АО 6210 ВЕ здійснював перевезення пасажирів по маршруту "с.Голятин- смт.Міжгір'я", в кількості 20 чоловік, без державної реєстрації як суб'єкт господарської діяльності та без отримання ліцензії, яка передбачена п.24 ст.7 ЗУ "Про ліцензування видів господарської діяльності", чим порушив вимоги ст.164 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 обставини зазначені в протоколі заперечив повністю та пояснив наступне. 31.03.2017 року, зранку, він з близькими родичами, в кількості вісім чоловік, на власному автомобілі - мікроавтобусі марки "Мерседес Бенц" їхав до Виноградівського району, с.Сасово з метою допомогти рідному брату ОСОБА_3 у сільськогосподарських роботах - прополка суниці садової, оскільки останній займається фермерським господарством і попросив допомоги у родичів. По дорозі в с.Сойми Міжгірського району його зупинили працівники поліції та Укртрансбезпеки. Останні попросили його пред'явити ліцензію на перевезення пасажирів. Він їм пояснив, що не займається підприємницькою діяльністю, його мікроавтобус має тільки вісім пасажирських місць плюс одне місце водія, а тому йому не потрібно ліцензії, бо це не автобус, окрім цього він не надає послуги з перевезення громадян. Працівники Укртрансбезпеки вилучили від нього документи на автомобіль та посвідчення водія для складання протоколу, дозволивши йому доставити своїх родичів в смт.Міжгір'я. Висадивши пасажирів автомобіля в смт.Міжгір'ї він повернувся в с.Сойми для підписання протоколу та отримання документів. Протокол підписав без заперечень, бо розгубився. Пояснень від пасажирів ніхто не відбирав. До протоколу вніс письмове пояснення, що перевозив пасажирів до смт.Міжгір'я, бо його змусили це написати працівники Укртрансбезпеки. Побоючися, що у разі заперечення йому не повернуть документи він виконав всі вказівки інспектора. На фотоматеріалах впізнає свій автомобіль та себе, однак частина фотографій ( на арк. спр.4, 5) є змонтованими. На ствердження своїх пояснень просить допитати в якості свідків його родичів, які були пасажирами його автомобіля 31.03.2017 року.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить суд не брати до уваги подані на ствердження вини ОСОБА_1 докази у виді фотоматеріалів, бо на таких не має відмітки хто саме здійснював дану фотофіксацію з відміткою про дату та час; не зафіксовано місце фотофіксації та не проведено ідентифікацію осіб на фото, тому ці фотографії не можуть бути доказами.

В судовому засіданні свідки- родичі ОСОБА_1: ОСОБА_4 (сестра), ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_3 (брат), ОСОБА_6 (брат дружини - шовгор), ОСОБА_7 (батько), ОСОБА_8 (сестра), ОСОБА_9 (сестра), ОСОБА_10 (мати) підтвердили пояснення надані суду ОСОБА_1 та додатково пояснили, що вони всі разом зібралися як одна родина з метою поїхати до ОСОБА_3 в м.Виноградів допомогти по сільськогосподарських роботах - догляд за суницею. До Виноградова їх віз на власному автомобілі ОСОБА_1. В автомобілі їх було тільки вісім чоловік, бо більше не було пасажирських місць. В с.Сойми Міжгірського району їх було зупинено працівниками поліції, причина зупинки їм невідома, пояснень від них не відбирали, прізвищ не питали.

Дослідивши матеріали справи, зміст протоколу та додані до нього дадатки, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та вищевказаних свідків, суддя вважає, що провадження у справі слід закрити з таких підстав.

В судовому засіданні обставини (факт) скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, не знайшли своїх підтверджень з огляду на наступне.

На ствердження обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 ч.1 КУпАП, посадова особа, яка склала протокол ОСОБА_11, подала суду такі докази: направлення на перевірку та фототаблиці з відображенням транспортного засобу марки "Мерседес-Бенц", д.н.з. НОМЕР_1, яким керував гр. ОСОБА_1, копію посвідчення водія та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Ці докази не підтверджують факт вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП гр. ОСОБА_1. Зокрема, надані фотознімки належно не посвідченні посадовою особою, яка склала протокол; не ідентифіковано осіб зображених на знімках, а тому ці фото не можуть бути доказами по справі. Посадовою особою, не відібрано пояснень від пасажирів - громадян, яких перевозив гр.ОСОБА_1 31.03.2017 року, не складено список пасажирів присутніх в автомобілі ОСОБА_1 із зазначенням прізвищ та адрес місця проживання.

Зазначені в протоколі про адмінправопорушення свідки: ОСОБА_12, ОСОБА_13, в судове засідання не з'явилися. Натомість, останні подали суду письмові заяви- пояснення із змісту яких вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здійснюють приватну діяльність - є перевізниками пасажирів за маршрутом ОСОБА_12 - "с.Присліп - смт.Міжгір'я"; ОСОБА_13 - "с.Буковець-смт.Міжгір'я". 31.03.2017 р. їх було зупинено інспектором ВДК та ПзБТ в с.Сойми та запропоновано підписати протокол, однак зміст протоколу їм відомий не був, пояснень від них ніхто додатково не відбирав; гр.ОСОБА_1 вони не бачили, тому не можуть підтвердити, що такий перевозив пасажирів за грошову винагороду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення ним правопорушення заперечив і це заперечення заслуговує на увагу, бо підтверджено належними доказами, а саме поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які спростовують факт перевезення пасажирів (надання послуг) ОСОБА_1 31.03.2017 року з метою отримання доходу в грошовій або іншій матеріальній формі.

Окрім цього, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , яким керував ОСОБА_1 (СА0530724 від 23.01.2013 р. Д/РААВ558432), цей транспортний засіб відноситься до легкових пасажирських авто з кількістю місць для сидіння, включаючи водія 9. Будь-яких доказів про те, що цей автомобіль переобладнаний для більшої кількості пасажирів, а також про те, що в такому перевозились на час складання 20 пасажирів, у справу не подано.

Отже, з врахуванням вищевстановленого, суддя дійшов до висновку, що посадовою особою, яка склала протокол, належно не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, бо в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на винність ОСОБА_1 в цьому адмінправопорушенні, свідки зазначені в протоколі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обставини зазначені в протоколі не підтвердили, а тому провадження в справі слід закрити з підстав зазначених в п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП , суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області або на неї може бути внесено протест прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 294 КУпАП.

Копію постанови направити для відома в Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області.

Суддя: ОСОБА_14