Номер провадження: 33/785/963/17
Номер справи місцевого суду: 522/6941/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 року,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 02.04.2017 року, о 0215 год., він керував автомобілем НОМЕР_1, біля буд. №65 по вул. Успенській в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Бондаренко А.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимоги про скасування постанови та закриття провадження у справі ОСОБА_2 вказує, що справа була розглянута неповно і однобічно, суддя районного суду необґрунтовано взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Апелянт вважає, що суддя районного суду не дав належної оцінки його поясненням щодо того, що він не керував транспортним засобом, а тому на нього неправомірно був складений протокол про адміністративне правопорушення. Стверджує, що долучений до матеріалів справи відеозапис вважає недопустимим доказом, оскільки, на його думку, цей запис не є аутентичним, а також його зміст не доводить його винуватості, оскільки на ньому не зафіксована зупинка автомобіля та подальший перебіг подій. Вказує, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки не були на місці події на вул. Успенській, не могли бачити хто саме керував автомобілем, а були залучені лише під час підписання протоколу біля Приморського ВП в м. Одесі на вул. Грецькій, а тому вони не є свідками події, а саме факту керування ним транспортним засобом та його відмови в проведенні огляду на стан спяніння.

Крім того, апелянт зазначає, що в разі керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, його повинні були відсторонити від подальшого керування транспортним засобом, в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП, а автомобіль - передати іншій особі, яка має право керування транспортним засобом, або доставити на штраф-майданчик, чого працівниками поліції зроблено не було, що підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та докази надані апелянтом, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу у звязку із таким.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що суддя районного суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №190726 від 02.04.2017 року, протоколів пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та диску із відеозаписом фіксації події.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали судом встановлено, що суддя районного суду, для перевірки пояснень ОСОБА_2, не допитав свідків правопорушення, а тому передчасно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2, що свідчить про неповноту і однобічність судового розгляду справи.

Пунктом 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП передбачено повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 02.04.2017 року о 02 годині 15 хвилин в м. Одесі, на вул. Успенській, 65, керував автомобілем «Nissan Teana», державний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, у медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків.

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_2 пояснив, що він не керував автомобілем «Nissan Teana», державний номер НОМЕР_2 в момент зупинки автомобіля інспектором поліції, перебував на передньому пасажирському сидінні, керувала автомобілем його знайома ОСОБА_5, а на задньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_6

Після зупинки автомобіля, на вимогу працівників поліції він та ОСОБА_5 вийшли з автомобіля, з метою зясування причини зупинки. Поліцейські повідомили, що в автомобілі не працює освітлення фар. Коли ОСОБА_5 заперечила вказаний факт, оскільки освітлення було справним, та продемонструвала справність освітлення, працівники поліції перевіривши документи ОСОБА_5, стали вимагати на огляд документи від ОСОБА_2, у якого на той час не було документів. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що він працює в Балтському ВП ГУНП в Одеській області та висловився про незаконність вимог працівників поліції щодо неповернення документів ОСОБА_5 та вимагання предявлення документів ним. Після цього, працівники поліції, в грубій формі, не пояснюючи причини застосування грубої фізичної сили, викрикуючи про те, що нібито чиниться супротив законним діям поліцейських, застосували до ОСОБА_2 спецзасіб наділи кайданки і посадили в патрульний автомобіль, а ОСОБА_5 наказали їхати далі і не заважати їм працювати. Під час вказаних подій на місці зупинки, крім ОСОБА_5 та ОСОБА_6, були двоє прохожих чоловіків, як потім зясувалося: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які зауважували поліцейським про протиправність їх дій, просили їх припинити, але поліцейські не реагували на ці зауваження.

Коли ОСОБА_2 доставили до Приморського ВП ГУНП в Одеській області, його протримали в патрульному автомобілі близько двох годин, після чого склали відносно нього два протоколи про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_9 обєктивно підтверджуються постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2017 року по справі №522/6582/17, яка була ухвалена за результатами розгляду адміністративного протоколу за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_9, щодо подій зупинки 02.04.2017 року в м. Одесі, на вул. Успенській, 65, автомобіля НОМЕР_3, в якому перебував ОСОБА_9

Відповідно до вказаної постанови, свідки ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, пояснили суду, що 02.04.2017 року, о 0230 год., по вул. Успенській в м. Одесі, співробітники поліції зупинили автомобіль НОМЕР_3 за кермом якого сиділа ОСОБА_10, а ОСОБА_2, який сидів на передньому пасажирському сидінні, після зупинки вийшов з автомобілю, та розмовляв с працівниками поліції. При цьому, ОСОБА_2 поводив себе спокійно, чемно, без ознак агресії. Разом з цим, працівники патрульної поліції кинули ОСОБА_2 на землю та одягли на нього кайданки. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які також бачили обставини зупинки автомобіля та спілкування ОСОБА_2 з поліцейськими, побачивши дії працівників поліції, робили поліцейським зауваження щодо неправомірності їх дії, але останні не реагували на їх зауваження.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що 02.04.2017 року, близько 04 год. ранку, під час, коли він перебував на вул. Грецькій в м. Одесі, біля відділку поліції, він, разом з іншим понятим ОСОБА_4, був запрошений працівниками поліції як свідки того, що особа, яка перебувала в машині патрульної поліції ОСОБА_2, відмовилася проходити медичний огляд на стан спяніння. Він не бачив, щоб ОСОБА_2 керував автомобілем, оскільки не був свідком зупинки автомобіля працівниками поліції на вул. Успенській та обставин доставки його на патрульному автомобілі на вул. Грецьку до райвідділу поліції. При цьому, під час спілкування з ОСОБА_9, ознак алкогольного спяніння у останнього він не вбачав. ОСОБА_9 сидів у кайданках в машині, а поліцейські весь час ходили у приміщення відділення поліції. При цьому, весь час ОСОБА_9 стверджував та заперечував, що дії працівників носять протиправний характер. Хто саме складав протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_9, він не бачив, пояснення власноручно не писав, а лише розписався під тестом, який був написаний поліцейським.

Таким чином, пояснення ОСОБА_9 та обставини, які були встановлені та зазначені в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2017 року по справі №522/6582/17, зокрема показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також пояснення допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_3, спростовують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказують на те, що під час зупинки автомобіля НОМЕР_3, за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_10, а не ОСОБА_9

Що стосується доводів ОСОБА_9 щодо недопустимості як доказу відео-фіксації нагрудної камери поліцейських, вони є слушними, з огляду на таке.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відео-фіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

З долученого диску відеозапису фіксації події вбачається, що на диску міститься два відео-роліки, що свідчить про порушення вимог п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, а сам факт запису на СD-диску беззаперечно свідчить про те, що цей запис є копією. За таких умов залишаються неспростованими доводи ОСОБА_9 про те, що долучений до справи відеозапис не є аутентичним, що на виключає можливого втручання в його зміст. Більш того, в оглянутому апеляційним судом відеозаписі не міститься фіксації події зупинки транспортного засобу.

За наведених обставин, апеляційним судом встановлено, що на момент зупинення працівниками патрульної поліції автомобіля, ОСОБА_2 не керував цим транспортним засобом, що виключає його обовязок на вимогу поліцейських пройти медичний огляд на місці зупинки або в медичному закладі, та беззаперечно свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 247, 268, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11