ун. № 759/7346/17
пр. № 3/759/3874/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Сумської області, проживаючого: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер невідомий, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця Київської області, проживаючого: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 29.04.2017 року приблизно о 19.30 годин, по вул. Берковецька, 6-в в м. Києві, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, водій ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 29.04.2017 року приблизно о 19.30 годин, по вул. Берковецька, 6-в в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_3, на перехресті рівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, водій ОСОБА_2, який наближався праворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.12 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 29.04.2017 року приблизно о 19.30 годин, він керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по вул. Берковецька, 6-в в м. Києві, на парковці гіпермаркету «Епіцентр», в правій смузі двохсторонньої дороги з розміткою, зі швидкістю 5-10 км/год. Проїхавши штучний обмежувач швидкості з 12 ряду паркувальних місць виїхав автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, який здійснив зіткнення з його автомобілем. Водій автомобіля «Фольксваген» рухаючись розмовляв по телефону та не помітив його автомобіля. Від зіткнення його автомобіль відкинуло більше ніж на 3 метри, що підтверджує, що автомобіль «Фольксваген» рухався зі швидкістю більше ніж 20 км/год. На його думку, парковка є окремою виділеною зоною та не відноситься до проїжджої частини, а прирівнюється до пішохідної та житлової зони, швидкість руху в якій, згідно ПДР не має перевищувати 20 км/год.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 29.04.2017 року приблизно о 19.30 годин, він керуючи «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, рухався по вул. Берковецька, 6-в в м. Києві, на парковці гіпермаркету «Епіцентр», зі швидкістю 5-10 км/год. На перетині перехрестя, зліва на право по ходу свого руху, він побачив автомобіль НОМЕР_3, який не зупиняючись, та не звертаючи уваги на пристрій для примусового зменшення швидкості, не надав переваги в русі його автомобілю, що рухався праворуч, та здійснив зіткнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, в тому числі схему місця ДТП, фотокартки з місця ДТП надані учасниками ДТП в судовому засіданні, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.5.1.ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трапилася на паркувальному майданчику, тобто не на автодорозі в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, а на прилеглій території, яка не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду на стоянку, в даному випадку на паркувальний майданчик торгового центру. Отже, порядок проїзду умовних перехресть на автостоянках повинен регулюватися п.10.11 ПДР.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи міститься лише протокол про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2017 року, згідно якого зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи до уваги, що суд вправі розглянути справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами, а такими органами протокол про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.11 ПДР не складався, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.16.12. ПДР України, а тому на підставі п.1 ст.247 КУпАП справа відносно нього підлягає закриттю.

Суд приймаючи таке рішення виходить також і з усталеної практики повернення до органів Національної поліції матеріалів для належного оформлення, які повертаються без належного виконання з посиланням на відсутність правових підстав для внесення змін або складання нового (додаткового) протоколу за те ж саме адміністративне правопорушення, отже не вбачає підстав для направлення справи на дооформлення.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суд виходить з того, що згідно схеми організації дорожнього руху в районі гіпермаркету «Епіцентр», в тому числі і безпосередньо місце ДТП регульоване дорожньою розміткою, яка визначає напрямки руху. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 рухався прямо, та в момент зіткнення з автомобілем «Фольксваген», що підтверджується схемою ДТП, фото з місця, записом відеореєстратора, перебував вже на середині умовного перехрестя, про що свідчить також і пошкодження автомобілів, їх розташування на момент ДТП.

Пояснення ОСОБА_2 в частині, що він керував автомобілем «Фольксваген» зі швидкістю 5-10 км/год, суд оцінює критично, враховуючи пошкодження транспортних засобів, та їх розташування після ДТП. Крім того, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2 він рухався за вказаним напрямком руху горизонтальної дорожньої розмітки отже ним не було дотримано п. 2.3 (б), відповідно до якого, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також п. 12.1 ПДР, який зобов'язує під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Приймаючи до уваги, що від проведення автотехнічної експертизи учасники ДТП відмовились, вирішити питання про те, чи мали водії автомобілів технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, судом не може бути встановлено, отже, оскільки учасники ДТП заявили про відсутність додаткових доказів та клопотань, суд виходить із тих матеріалів, які є в справі. Таким чином, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, та порушення ним вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з ДТП та пошкодженням транспортних засобів.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним і достатнім призначити ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :