АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1283/2017 Суддя у І-й інстанції: Ясельський А.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 19 березня 2017 року о 02 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Булаховського, 28 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що у відповідності до вимог Закону, поліцейський був зобов'язаний провести огляд на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля в присутності двох свідків, і лише у разі відмови від проходження такого огляду запропонувати пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, однак як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, що підтверджується його поясненнями у протоколі.

Вказує, що відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, з огляду на що, вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП щодо нього, працівником поліції допущено грубе порушення порядку огляду водія на стан наркотичного сп'яніння, а також не долучено безумовних та переконливих доказів вини, що позбавляє можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення, оскільки відсутня його об'єктивна сторона.

Окрім того вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено та підписано інспектором Здершко Б.В., а пояснення у свідків відібрано інспектором Жуковським Р.М., що суперечить вимогам чинного законодавства.

Вважає, що викладені обставини свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Стеців Р.І. в інтересах ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, свідка ОСОБА_5, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУаАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, допитаний в судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_5 пояснив апеляційному суду, що він 19 березня 2017 року приблизно о 2-й годині ночі повертався додому, коли побачив біля аптеки по вул. Булахівського поліцейський автомобіль та 2-х поліцейських які розмовляли з хлопцем, тобто з ОСОБА_3, якого він раніше не знав.

Йому стало цікаво, а тому він підійшов до них ближче і почув, що ОСОБА_3 заперечував знаходження у будь-якому стані сп'яніння, говорив, що терміново приїхав за ліками, які везе для хворої дитини.

Поведінка ОСОБА_3 була абсолютно адекватною, руки в нього не тремтіли, але він розхвилювався, коли поліцейський сказав, що повезе його до Дарницького району. Перед цим поліцейський світив в обличчя ОСОБА_3 Куди саме повезуть ОСОБА_3, він не чув, але думає, що до відділку поліції.

Подія відбувалась в Святошинському районі, а їхати треба було через усе місто і на це ОСОБА_3 відповів, що у нього навіть немає грошей, щоб повернутися назад.

Поговоривши ще трохи, поліцейські поїхали, після чого він з ОСОБА_3 обмінявшись номерами телефонів, теж розійшлися.

Жодних свідків під час зазначених подій, окрім нього, не було, але його не запрошували до підписання протоколу.

Наведені пояснення свідка повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення Серії БР № 12164, складеним інспектором поліції ОСОБА_6, а саме з копією протоколу, врученою ОСОБА_3, як правопорушнику, та яка була надана в якості доказу Апеляційному суду міста Києва, з якої вбачається, що записи в графах 1, 2 щодо свідків чи потерпілих події відсутні.

Отже, пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які вони начебто надали лейтенанту поліції ОСОБА_9 о 03 годині 00 хвилин 19 березня 2017 року про те, що у їхній присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, не є допустимими та належними доказами у справі.

Крім того, в поясненнях зазначених свідків лише вказується про відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер», що не узгоджується з даними рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_9 та не відповідають вимогам ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП про те, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, і лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

На зазначені вимоги Закону суд першої інстанції належної уваги не звернув, а отже прийшов до хибного висновку про визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейськими в присутності 2-х свідків не проводився, а тому, як проведений з порушенням приписів ч.5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Як вбачається з довідки № 37728 від 26 квітня 2017 року Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 377828 від 26 квітня 2017 року, ОСОБА_3 за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

За таких обставин, у зв'язку з грубим порушенням працівниками поліції законодавчих положень щодо огляду осіб, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не видається можливим, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової постанови апеляційним судом, якою провадження по справі щодо ОСОБА_3 має бути закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з відповідним задоволенням його апеляційної скарги.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко