Справа №295/2946/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стріжакова Г.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 232245 ОСОБА_1 12.03.2017 року о 03-00 годині керував автомобілем НОМЕР_2 в м. Житомирі по пр-ту Миру, 65, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани, Бердичівське шосе, 5.

Орган, що склав протокол, кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому порушенні не визнав, пояснив, що за кермом автомобіля в зазначений в протоколі час та місці не перебував, тому підстав вважати, що він як особа, що перебуває за кермом автомобіля, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння немає. Керував автомобілем його товариш на імя ОСОБА_2. В цей день ОСОБА_1 попросив своїх товаришів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 забрати його з святкування весілля. Приблизно о 01-00 годині вони підїхали до місця святкування та за кермо автомобіля сів ОСОБА_2. Підїхавши до пр-ту Мира, 65, ОСОБА_2 припаркував автомобіль на узбіччі, вийшов з водійського місця автомобіля та пішов по своїм справам. Після цього підїхав патруль поліції та звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він перебував за кермом в стані сп'яніння, це видно з відеозапису відеореєстратора в автомобілі поліції, потім відвезли до лікаря, який зробив висновок, що Трояк перебуває в стані алкогольного спяніння.

Покази особи, що притягається до адміністративної відповідальності підтверджується також відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно на момент запропонування працівниками поліції пройти огляд на стан спяніння не був водієм транспортного засобу. На відеозапису видно, що у ОСОБА_1 дійсно були ознаки алкогольного спяніння, але доказу того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Шкода» в відеозаписі немає.

Крім того покази ОСОБА_1 підтвердив свідок по справі ОСОБА_3, який в судовому засідання зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в момент, коли працівники поліції звинувачували його в цьому. Водієм автомобіля «Шкода» 12.03.2017 року приблизно з 01-00 по 03-00 годину був ОСОБА_4.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Суд керується презумпцією невинуватості, яка відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Оскільки субєктом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є особа, що керує транспортним засобом, то за таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами; протокол складений безпідставно, а тому відсутній склад інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, у звязку з чим провадження у справі слід закрити згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: Г.В. Стріжакова