Справа №461/3607/17
Провадження №3/461/1489/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року суддя Галицького районного суду м.Львова Зубачик Н.Б., за участю представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. заступника начальника УПМП Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

неповнолітної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ER847978, виданий 26.06.2014року, органом 4601, персональний номер НОМЕР_1,

за ч.3 ст.470 Митного Кодексу України

ВСТАНОВИВ:

30.04.2017 року близько 22 год. 00 хв. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер DBL17R3, яким гр. України ОСОБА_3 поверталася з приватної поїздки з ОСОБА_4 до України. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор» було встановлено що гр. ОСОБА_3 30.12.2016 року ввезла транспортний засіб особистого користування на митну територію України у митному режимі «Транзит» смугою руху «зелений коридор» через п/п „Рава-Руська-Хребенне" Львівської митниці ДФС, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер LZA46607 (що постійно зареєстрований в ОСОБА_4) VIN: WVWZZZ3AZRB146326. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб, з митної території України станом на 30.04.2017 року громадянкою України ОСОБА_3 не вивозився та у інший митний режим ніж «Транзит» поміщений не був.

В паспорті гр. ОСОБА_3 відсутня відмітка про перебування її на консульському обліку в консульських установах України за кордоном. На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МКУ, зазначеною особою подано не було. У відповідності до ст.192 МКУ, до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення строку транзиту вказаний громадянин не звертався.

Таким чином, ОСОБА_3 не доставила транспортний засіб до митного органу призначення, перевищила встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

Заслухавши думку представника Львівської митниці ДФС, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, доповідною запискою.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3, в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а саме: перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_3 є вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Отже, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не може застосовуватись покарання, що передбачене ч.3 ст.470 МК України у виді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, яка є неповнолітньою, ступінь її вини і майновий стан, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_3, відповідно до ст.24-1 КУпАП, необхідно застосувати попередження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає за необхідне не стягувати з ОСОБА_3 судовий збір, оскільки попередження є заходом впливу на неповнолітнього, а не адміністративним стягненням, як це зазначено у ст.40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.470, 522, 526, 527 МК України, ст.ст.24-1, 40-1, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_3визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та застосувати до неї захід впливу попередження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Зубачик Н.Б.