Справа № 503/784/17
Провадження №3/503/409/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю прокурора Атаманюка Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, обіймаючого посаду голови Кодимської районної ради 7-го скликання Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення №164 та 165, складених 26 квітня 2017 року, ОСОБА_1М, будучи депутатом сьомого скликання Кодимської районної ради Одеської області та відповідно до п.п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, всупереч вимогам ст.ст. 28, 35 Закону України "Про запобігання корупції", якими визначено обовязок для субєктів, на яких поширюється дія цього закону вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, обовязок депутата місцевої ради не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а також вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, під час засідання першої сесії Кодимської районної ради Одеської області сьомого скликання 17 листопада 2015 року, під час розгляду питання щодо обрання голови Кодимської районної ради сьомого скликання, не повідомив сесію районної ради про наявний у нього реальний конфлікт приватного інтересу та службових повноважень та в умовах реального конфлікту інтересів безпосередньо прийняв участь в обговоренні та прийнятті, шляхом таємного голосування, рішення № 5-VII від 17 листопада 2015 року, яким його було обрано на посаду голови Кодимської районної ради Одеської області.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.172-7 КУпАП, як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів, та за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як прийняття рішення у умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та надав письмові заперечення, зокрема вказавши, що при прийнятті рішення про обрання голови Кодимської районної ради він скористався наданим йому законом конституційним правом обирати та бути обраним. При цьому, жодного конфлікту інтересів в своїх діях не вбачає, оскільки займаючи попередню посаду заступника голови Кодимської районної державної адміністрації Одеської області він отримував більшу заробітну плату ніж на посаді голови районної ради. Погодився бути висунутим в якості кандидата на посаду голови Кодимської районної ради лише з тих підстав, що бажав докласти зусиль для економічного та соціального розвитку Кодимського району.

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладені в протоколі обставини. Вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 та 2 ст.172-7 КУпАП, оскільки вважає, що в даному випадку мав місце реальний конфлікт інтересів і ОСОБА_1 приймаючи участь в голосуванні за самого себе на посаду голови Кодимської районної ради, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту його особистих інтересів та службових повноважень та прийняв рішення в умовах конфлікту інтересів.

Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність в даному випадку настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.172-7 КУпАП настає у разі вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на обєктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень.

Відповідно до Примітки 2 до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а приватний інтерес-будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.

Депутатом місцевої ради відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" є депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, який представляє інтереси відповідної територіальної громади.

Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, виходячи з системного аналізу ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради.

У відповідності до ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, як обрання голови ради, відповідно, заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади; утворення, обрання і ліквідація постійних та інших комісій ради, зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення президії (колегії) ради, затвердження положення про неї тощо.

Беручи до уваги визначення поняття "реальний конфлікт інтересів", згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, слід констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Тобто, якщо, депутат районної ради, який виконує свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосує за погодження призначення себе на посаду голови ради, він одноособово не приймає такого рішення, оскільки таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий звязок між голосуванням та прийняттям рішення, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень, а не здійсненням його приватного інтересу. Дана позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року.

Отже, з протоколів про адміністративне правопорушення № 164 та № 165 не вбачається, що під час обрання ОСОБА_1 на посаду голови Кодимської районної ради Одеської області, у нього виник реальний конфлікт інтересів, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 36, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк