Категорія: ст.130 ч.1, 124 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю секретаря Гладкого В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2017 року щодо нього,-

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, не працює,

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, і провадження у справі щодо нього постановлено закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 29 вересня 2016 року о 23 год. 15 хв., на перехресті вул. Пирогова-Тополева в м.Луцьку Волинської області, керуючи автомобілем марки "Форд Сіера", д.р.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортним засобом та здійснив наїзд на бордюрний камінь, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.5, 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП.

У поданій 09.03.2017 апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки не брав участі в розгляді справи та отримав копію постанови лише 28.02.2017. Також просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що він не був за кермом автомобіля і не вчиняв зазначених правопорушень, а тому суд незаконно дійшов висновку про протилежне. Також суд безпідставно розглянув справу без його участі, позбавивши можливості пояснити дані обставини в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову, показання свідків, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, оскільки ОСОБА_2 не брав участі у розгляді справи та копію оскаржуваної постанови судді отримав 28.02.2017, що стверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.27).

Суддя першої інстанції правильно розглянув справу без участі ОСОБА_2, оскільки останній, будучи повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився в судове засідання і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя з'ясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_2 у скоєнні цих правопорушень повністю стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 № 458837 від 30 вересня 2016 року, серії АП2 № 458836 від 30 вересня 2016 року, складеними інспектором роти № 3 батальйону УПП у місті Луцьку ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, в яких зазначено, що ОСОБА_2 від надання письмових пояснень відмовився, схемою місця ДТП від 29 вересня 2016 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 30 вересня 2016 року, які засвідчили відмову ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння та факт вчинення останнім ДТП, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29 вересня 2016 року та іншими матеріалами справи.

Свої пояснення ОСОБА_3 підтвердила і в суді апеляційної інстанції, вказавши, що у вересні 2016 року, біля 23 год. почула звук автомобіля, який рухався на великій швидкості, а потім почула звук удару. Коли вийшла подивитись, що сталось, то побачила, що на подію почали сходитись сусіди. На тротуарі стояв автомобіль, з якого з лівого боку, зі сторони водія вийшов чоловік у темному одязі, а з правих пасажирських дверей вийшла дівчина у світлому одязі, яка проживає по сусідству.

Свідок ОСОБА_4 також підтвердив свої пояснення в суді апеляційної інстанції та показав, що в кінці вересня 2016, біля 23 год. він з дружиною поверталися додому. В цей час повз них «пролетів» автомобіль на великій швидкості, ледь не збивши їх, і пішов «по бровках». Після цього вони викликали поліцію. За кермом даного автомобіля був ОСОБА_2, а на місці пасажира знаходилась дівчина, яка проживає на сусідній вулиці. Стверджує, що саме ОСОБА_2 був за кермом автомобіля, хоча дівчина казала, що вона керувала автомобілем. Після приїзду працівників поліції, між ними та ОСОБА_2 з дівчиною виник конфлікт, під час якого дівчина вдарила поліцейського, а потім підійшла до автомобіля і дверкою сама себе вдарила по руці.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції зазначила, що 30.09.2016 вона забрала ОСОБА_2 автомобілем і вони поїхали додому, оскільки проживали разом. За кермом знаходилась вона, а ОСОБА_2 - на пасажирському сидінні. На вулиці Тополевій вона зловила яму і автомобіль викинуло на бордюр. Вони вийшли з автомобіля, закрили його і пішли додому. В подальшому приїхали працівники поліції, які склали протокол на ОСОБА_2. На місці ДТП були сусіди.

Пояснення свідка ОСОБА_5 повністю спростовуються матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 (а.с.9), ОСОБА_7 (а.с.10), протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 №458837 від 30 вересня 2016 року (а.с.1), серії АП2 № 458836 від 30 вересня 2016 року (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, а тому апеляційний суд не бере їх до уваги.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Враховуючи, що на час ухвалення постанови суддею першої інстанції щодо ОСОБА_2 закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі щодо ОСОБА_2 правильно закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Підстав для зміни чи скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_2

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2017 року щодо нього - без змін.

Дана постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов