АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року відносно

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25 листопада 2015 року о 10 год. 19 хв. ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», державний номер НОМЕР_1,по Брест-Литовському шосе, 16 км в м. Києві, рухаючись по узбіччю, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, що призвело до зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3302-111», державний номер НОМЕР_2, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7, що призвело до пошкодження даних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 1.10, 2.3(б), 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт зазначав, що інші учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, ОСОБА_7, та свідок ОСОБА_9 надали судді місцевого суду неправдиві пояснення стосовно того, що інші автомобілі, які рухалися у зустрічному напрямку, призупинялися та надавали можливість автомобілю «ГАЗ» здійснити розворот. Такі показання не підтверджуються матеріалами справи та суперечать показанням ОСОБА_9, наданим ним на місці дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_7 не міг бачити всіх обставин ДТП, так як перед ним знаходився інший автомобіль «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_3, а зліва від нього був відбійник.

Також зазначав, що з відповіді Державного агентства автомобільних доріг України №233/2/7.2-6-6/11 від 20 січня 2016 року убачається, що швидкість руху транспортних засобів на ділянці дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода, не повинна перевищувати 110 км/год, а тому ОСОБА_6 рухався у межах дозволеної швидкості, що свідчить про відсутність в його діях порушення вимог п. 12.9 Правил.

На переконання апелянта, з наявних у матеріалах справи фотознімків та схеми дорожньо-транспортної пригоди убачається, що водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_3, здійснюючи розворот, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - автомобілю «Пежо» під керуванням ОСОБА_6, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Також зазначав, що висновок експертного автотехнічного дослідження №46/2015 від 30 листопада 2015 року не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки дослідження проводилось лише на підставі заяви ОСОБА_3, виходячи з тих даних, які були вказані у його заяві, при цьому експерт не досліджував матеріали справи та всі докази і пояснення, які надавалися у процесі судового розгляду справи.

Крім того, експертне дослідження проводив експерт ОСОБА_10, якийзгідно з Реєстром атестованих судових експертів Міністерства юстиції України є фахівцем державної спеціальної установи Міністерства юстиції України - Київського НДІСЕ, однак відповідно до п.4 розділу VI Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2015 року № 301/5, свідоцтво дає право працівнику НДУСЕ (науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України) на проведення судових експертиз та експертних досліджень за дорученням керівництва цієї установи. Використання працівниками НДУСЕ свідоцтва для проведення судових експертиз чи експертних досліджень на інших підприємствах, в установах та організаціях абоособисто поза межами установи забороняється, крім випадків відрядження фахівця для участі у судовому засіданні чи слідчих діях або у складі комісії. Свідоцтво, видане працівнику НДУСЕ, дійсне за наявності посвідчення співробітника відповідної НДУСЕ. Таким чином, на думку апелянта, ОСОБА_10 не мав права здійснювати будь - які експертні дослідження як фізична особа - підприємець за межами свого місця роботи - Київського НДІСЕ.

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 15 червня 2016 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повторно не з'явилися,про день, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені своєчасно та належним чином. ОСОБА_6 надав на адресу суду письмові пояснення, які були оголошені у судовому засіданні.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши думку захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_6, потерпілого ОСОБА_12 та його представника ОСОБА_4, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вважаю за необхідне розглянути подану апеляційну скаргу без участі останніх у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_6, який підтримав подану апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, потерпілого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи апеляційної скарги, викладених апелянтом, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 від 15 грудня 2015 року; схемою дорожньо-транспортної пригоди від 25 листопада 2015 року, на якій зображено напрямок руху транспортних засобів, механічні пошкодження та розташування транспортних засобів після зіткнення, та яка підписана ОСОБА_6 без зауважень; поясненнями іншого учасника дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_3 від 25 листопада 2015 року, з яких убачається, що зіткнення транспортних засобів сталося з вини ОСОБА_6, який рухався по узбіччі з порушенням вимог п.п. 1.10, 2.3 (б), 12.3 Правил; поясненнями допитаного суддею місцевого суду свідка ОСОБА_9, які аналогічні поясненням ОСОБА_3 стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди; фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди, на яких убачаються місце розташування автомобілів після зіткнення, сліди гальмівного шляху автомобіля «Пежо», залишеними на узбіччі, місце здійснення удару транспортних засобів; висновком автотехнічної експертизи №46/205 від 30 листопада 2015 року, з якого убачається, що в діях водія «Пежо» ОСОБА_6, з технічної точки зору, убачаються невідповідності вимогам пунктів 1.5 та 2.3 (д) Правил, які знаходяться у причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. За вказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди в діях водія автомобіля «Газ» не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.4 та п. 12.3 Правил.

Згідно дослідженого під час апеляційного розгляду висновку судової автотехнічної експертизи №10570/16-52/3221/17-52 від 24 лютого 2016 року, водій автомобіля «Пежо» мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Газ» шляхом виконання вимог п.п. 15.3, 2.3 «д» у сукупності з вимогами п. 1.10 «узбіччя» Правил з причин, викладених у дослідницькій частині.

З технічної точки зору у діях водія «Пежо» убачаються невідповідності вимогам пунктів 1.10 «узбіччя» Правил.

За вказаних в дослідницькій частині обставин з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Газ» в даній дорожні обстановці не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.4 Правил.

Крім того, під час апеляційного розгляду досліджено постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року, що набрала законної сили, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 166-170/.

Як убачається з зазначеної постанови, вона прийнята суддею місцевого суду у справі про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_3, згідно даних якого, останній, у порушення вимог п. 16.3 Правил, керуючи 25 листопада 2015 року приблизно о 10 год. 19 хв. автомобілем «Газ», державний номер НОМЕР_2, по Брест-Литовському шосе, 16 км, під час повороту ліворуч, не пропустив автомобіль «Пежо», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6, унаслідок чого сталося зіткнення трьох автомобілів.

З наведеного убачається, що пояснення ОСОБА_3 стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди є послідовними, та узгоджуються з даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_6, схемі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9, висновку вищезазначеної автотехнічної експертизи №46/205 від 30 листопада 2015 рокута судової автотехнічної експертизи №10570/16-52/3221/17-52 від 24 лютого 2016 року, та постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року.

За таких обставин, суддя місцевого суду, заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13, та надавши оцінку поясненням вказаних осіб у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, обґрунтовано поклав в основу своєї постанови пояснення водія ОСОБА_3, які є послідовними та узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

При цьому, не приймаючи до уваги пояснення водія ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_13 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, суддя місцевого суду надав їм відповідну оцінку та навів мотиви, якими він керувався.

Посилання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, який, здійснюючи розворот, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - автомобілю «Пежо» під керуванням ОСОБА_6, спростовуються вищенаведеними дослідженими у судовому засіданні в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду доказами, яким надано належну оцінку.

Наданий у судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 висновок експертного автотехнічного дослідження №150 від 18 квтіня 2016 року, є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки експерт призначався не у відповідності з вимогами ст. 273 КУпАП, та дане експертне дослідження було проведено за заявою ОСОБА_6, без всебічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та оригіналу матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на неправдивість показань ОСОБА_3, ОСОБА_7, та свідка ОСОБА_9, ретельно перевірялися, але не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Показання вказаних осіб є послідовними, логічними, та узгоджуються із дослідженими у справі доказами, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано врахував при розгляді справи відомості, що у них містяться.

Обгрунтованих доводів про наявність у ОСОБА_3, ОСОБА_7, та свідка ОСОБА_9 підстав оговорювати ОСОБА_6, у апеляційній скарзі не наведено.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недопустимість та неналежність як доказу висновку автотехнічної експертизи №46/205 від 30 листопада 2015 року, не спростовують висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях водія ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Встановивши обставини, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, суддя місцевого суду прийняв законне та обгрунтоване рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Інші доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого у справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник