АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1203/17 Суддя 1-ї інстанції: Шевченко С.В.
Провадження № 33/790/428/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.03.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 22 лютого 2017 року о 02-10 ОСОБА_2 рухаючись на 22 км. Обїзної дороги м. Новомосковськ, автошляху Харків-Сімферополь, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зірниці очей, які не реагували на світло; неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року скасувати.

Зазначає, що керував вище вказаним автомобілем у адекватному, тверезому стані та був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів, після чого вони запідозрили перебування у стані наркотичного спяніння. На такі зауваження наполягав на проведені огляду у закладі охорони здоровя, на що працівниками поліції було викликано патруль для його супроводжування.

Вказує, що сам був ініціатором медичного огляду, однак поліцейський, який його затримав, не вчиняв ніяких дій для того щоб супроводити до медичного закладу, та запропонував відмовитись від такого огляду, і він був вимушений погодитись. Після підписання протоколу близько о 04-00 він вирішив пройти самостійно огляд у лікаря однак з закону дізнався що такий огляд необхідно провести протягом двох годин з моменту зупинки, та розумів що не вклався в цей час.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати вимоги вказаної правової норми не дотриманими суддею суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_2В повідомив Апеляційному суду, що дійсно відмовився пройти огляд на стан спяніння у звязку з тим, що його було безпідставно затримано протягом 1.5 годин на пості ДАІ

Апеляційним судом вживались заходи для виклику у судове засідання свідків, прізвища який зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та їх допиту, але апелянт 02.06.2017 року заявив, що не вбачає для цього необхідності, та просив їх не викликати, і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з тим, що на даний момент сплинули передбачені ст.. 38 КУпАП строки.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги з урахування вимоги апелянта щодо закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд виходить з того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 та наявного в матеріалах справи вбачається, що днем вчинення ним правопорушення є 22.02.2017 року, що свідчить про те, що станом на день розгляду справи суддею суду першої інстанції 14.03.2017 року, останнім було прийнято рішення у справі та накладено адміністративне стягнення в межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку, а апеляційний суд в даному випадку самостійно адміністративне стягнення не накладає, тому підстав для закриття провадження у справі на тих підставах, на які посилався у клопотанні від 02.06.2107 року ОСОБА_2 не вбачається.

Враховуючи вище викладене, те, що апелянт фактично відмовився від вимог розглянути його апеляційну скаргу по суті та переглянути рішення суду першої інстанції, вважаю, що підстави для скасування постанови судді від 14.03.2017 року за доводами ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі у звязку з закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1