АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Потоцький В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Круглюка І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 320грн.00 коп.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2 19 березня 2017 року о 02 год. 55 хв. керував автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Університетській,8, в м. Чернівці, з ознаками алкогольного та наркотичного сп'яніння, а саме: почервоніння очей, нечітка хода, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Доводи своєї апеляційної скарги мотивує тим, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, під час судового засідання було задоволено клопотання його захисника про допит свідків та витребування відеоматеріалів, однак такі свідки допитані не були та не досліджено відеоматеріал.

Також вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, один із свідків являється ОСОБА_4, який є працівником ЧОНД та повинен був проводити огляд на стан сп'яніння, що, на думку апелянта, викликає сумніви у його об'єктивності.

ЄУНСС: 727/2833/17

Справа №33/794/221/17 Головуючий у І інстанції: Волошин С.О.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника - Круглюка І.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В даному випадку, ОСОБА_2 був визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що повністю підтверджується наступними доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР№247278 від 19 березня 2017 року, складеного у відповідності до вимог закону, та з якого вбачається, що 19 березня 2017 року о 02 год. 55 хв. в м. Чернівці по вул. Університетській, 8 в м. Чернівці водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного та наркотичного сп'яніння: почервоніння очей, нечітка хода, зіниці очей не реагують на світло. У встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в ОНД м. Чернівці. Відповідність даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, була засвідчена підписами двох свідків, які були присутні при його складанні;

- письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зазначених на а.с.4-5, з яких встановлено, що ОСОБА_2 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння;

- довідкою №776 від 19.03.2017 року (а.с.3), з якої встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, о 03 год.30 хв. 19.03.2017 року відмовився від медичного огляду та медичного обстеження;

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується вищенаведеними доказами, а тому пояснення апелянта про те, що він не перебував в стані будь-якого сп'яніння, на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як способом уникнення адміністративного стягнення за скоєне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про порушення порядку проведення огляду є надуманими, оскільки чинним законодавством не передбачено заборони для залучення в якості свідка працівника медичної установи. При цьому, підстав вважати, що свідок ОСОБА_4 являється упередженою особою, у суду немає.

Також не знайшло свого підтвердження та спростовується матеріалами справи доводи ОСОБА_2 в частині того, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Так, із розписки (а.с.6) встановлено, що громадянин ОСОБА_6 являється власником транспортного засобу Ауді А6 д.н.з.НОМЕР_1 і зобов'язався відсторонити від керування водія ОСОБА_2. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_2 були вилучені документи п.в.НОМЕР_3 від 01.07.2014 року та надано йому дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4.

Усі інші доводи, на які посилається апелянт, не дають суду апеляційної інстанції для скасування чи зміни рішення районного суду.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Беручи до уваги наведене апеляційний суд вважає, що рішення районного суду про накладення на правопорушника ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами відповідає вимогам закону, є правильним, та, на думку суду, є саме таким, яке застосоване з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, апеляційний суд вважає, що оскільки керування транспортними засобами в стані сп'яніння є одним з найгрубіших порушень Правил дорожнього руху України, в цьому разі різко знижується реакція водія на зміну дорожньої обстановки і це може призвести до дорожньо-транспортної пригоди з найтяжчими наслідками, то застосування районним судом саме такого адміністративного стягнення в даному конкретному випадку є явно справедливим необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та недопущенням подібного в майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2017 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Потоцький