Справа № 461/1227/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/756/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 04.05.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 11.02.2017 року о 03.10 год. у м.Львові на перехресті вул.І.Франка вул.Волоська, керував автомобілем «Хонда Цівік» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що встановлено за допомогою технічного засобу Drager 6820 (тест№257), чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та у відповідності до ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності із застосуванням усного зауваження. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що він не усвідомлював, що може перебувати в стані алкогольного спяніння, оскільки перед керуванням автомобілем за три години випив із друзями дві пляшки пива, проте не відчував жодного впливу алкоголю на свій організм і вважав рівень алкоголю таким, що не перевищує законодавчо дозволену норму.

Апелянт вказує, що медичний огляд щодо виявлення в ОСОБА_2 стану алкогольного спяніння було проведено з порушенням вимог законодавства, оскільки в матеріалах справи сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Drager Alkotest 6820, і тому на думку апелянта цей технічний засіб може бути несправний.

Як показав аналіз за допомогою технічного пристрою Drager Alkotest 6820 рівень алкоголю у крові ОСОБА_2 дорівнював 0,43 проміле, що перевищує допустимий рівень алкоголю у крові водія. Проте даний рівень алкоголю у крові є допустимим в більшості іноземних країн, таких як Франція, Німеччина 0,5 проміле, ОСОБА_5 0,8 проміле. У звязку з чим апелянт вважає, що оскільки ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності вперше та рівень алкоголю у крові лише на трохи перевищує норму, то останнього можна звільнити від відповідальності за малозначністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БР № 260883 від 11.02.2017 року (а.с.2), результатами алкотесту «Драгер» від 11.02.2017 року, згідно з яким в організмі ОСОБА_2 виявлено алкоголь 0,43 проміле (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.03.2017 року за підписом свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.3), згідно з якими ОСОБА_2 здійснював керування автомобілем марки «Хонда Цівік», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що медичний огляд щодо виявлення в ОСОБА_2 стану алкогольного спяніння було проведено з порушенням вимог законодавства, і такі розцінює такі як форму захисту та не знаходить в матеріалах справи доказів на їх підтвердження.

Так, огляд ОСОБА_2 на виявлення стану алкогольного спяніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням працівниками поліції спеціальних технічних засобів. Також безпосередньо під час огляду та одразу ж після його проведення ОСОБА_2 не висловлював незгоду із результатами проведення такого огляду, а навпаки надав пояснення у протоколі про визнання вини (а.с.2).

Щодо закриття справи за малозначністю, то суд апеляційної інстанції не знаходить для цього обґрунтованих підстав, оскільки незважаючи на величину перевищення норми рівня алкоголю у крові водія (0,2 проміле), таке є недопустимим і тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що покликання апелянта на те, що виявлений у ОСОБА_2 рівень алкоголю у крові 0,43 проміле є допустимим у декількох іноземних країнах, таких як Франція, Німеччина, ОСОБА_5, не може свідчити про малозначність вчиненого ОСОБА_2 правопорушення та для порівняння варто зазначити, що у багатьох європейських країнах допустимий рівень алкоголю у крові водія є такий самий чи нижче ніж в Україні або взагалі нульовий це Угорщина, Чехія, Словаччина, Румунія - 0,0 проміле, ОСОБА_7 0,1 проміле, Україна, Норвегія, Естонія, Швеція, Польща - 0,2 проміле.

Крім того у Німеччині для водіїв, стаж яких менше 2-х років, допустимий рівень алкоголю у крові водія становить 0,0 проміле, у Франції 0,2 проміле, а з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є водій-початківець і отримав права водія лише 27.09.2016 року.

Отже, постанова суду першої інстанції є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника в інтересах ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м.Львова від 04 травня 2017 року відносно ОСОБА_2.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1