Провадження № 33/792/257/17
Справа № 686/7135/17 Головуючий в 1-й інстанції Навроцький В.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Голдзіцької О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працює молодшим оператором АЗС «Авіас»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 9 квітня 2017 року о 17 год. 00 хв. в с. Бахматівці, Хмельницького району, по вул. Дружби Народів, 36, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував мотоблоком «Кентавр 08» в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, як видно з її змісту, просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі. Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, копію постанови він отримав 5 травня 2017 року. Зазначає, що в нього на утриманні знаходяться дружина та троє неповнолітніх дітей, дружина перебуває у відпустці по догляду за двома дітьми, його доходу не вистачає на утримання сім`ї, правопорушення, яке він вчинив є малозначним. Як на підстави для закриття провадження у справі вказував, що він керував мотоблоком, що не є транспортним засобом, не має посвідчення водія, та на час розгляду справи апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження є таким, що підлягає задоволенню; апеляційну скаргу слід задоволити частково, постанову суду - змінити в частині накладення адміністративного стягнення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Як вказав в своїй скарзі ОСОБА_2 в судовому засіданні 24 квітня 2017 року він присутній не був, копію постанови отримав 5 травня 2017 року поштою. За таких обставин суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку оскарження постанови суду, в зв'язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених в судовому засіданні.

Доводи апелянта, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції, на увагу не заслуговують, позаяк такі твердження суперечать сукупності зібраних та досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Твердження ОСОБА_2 та його захисника Голдзіцької О.К. в апеляційному суді, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 9 квітня 2017 року був складений інспектором СРПП ХРВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 того ж дня о 17год. в с.Бахматівці по вул. Дружби Народів, 36, Хмельницького району, ОСОБА_2 керував мотоблоком «Кентавр 08», в стані алкогольного сп»яніння (а.с. 1).

Огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проведений у встановленому законом порядку в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері, згідно висновку лікаря-нарколога № 1575, 09 квітня 2017 року о 17 год. 35 хв. ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння(а.с. 2).

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), пояснень ОСОБА_2.(а.с. 3) він повністю погоджувався з складеним щодо нього протоколом, з результатами огляду погоджувався та вину визнавав, вказував, що вживав спиртовмісні напої, після чого керував мотоблоком. Такі ж показання давав і під час апеляційного розгляду. Будь-яких зауважень з приводу змісту складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не виказував. Також, як видно з наявного у справі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2) ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив, що був ознайомлений з результатами огляду.

Вказані обставини вказують, що за наявності очевидних ознак, що вказували про вживання апелянтом спиртного, в працівників поліції були обґрунтовані підстави для направлення ОСОБА_2 на огляд.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, та доводи його захисника про те, що факт керування апелянтом мотоблоком виключає настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, позаяк, на переконання апелянта та його захисника, мотоблок не є транспортним засобом. Такі твердження, на переконання, апеляційного суду, ґрунтуються на довільному тлумаченні апелянтом та його захисником, норм законодавства.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно ч. 8 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами в статях 121-126, 127-1-128-1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби. Вказані обставини, в сукупності з технічними характеристиками мотоблоку, наданими апелянтом в судовому засіданні (про те, що мотоблок є автономним самохідним силовим агрегатом з дизельним двигуном, який призначений для приводу різних робочих органів причіпних і навісних пристосувань, що використовуються під час обробки грунту, догляду за насадженнями, механізації ручної праці в фермерських господарствах, на присадибних, садових і городніх ділянках, .., а також для використання транспортних операцій) спростовують твердження апелянта та його захисника, що за керуванням мотоблоком відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, не настає.

Твердження апелянта та його захисника про те, що дії ОСОБА_2 не несли жодної суспільної небезпеки, він керував мотоблоком по сільській дорозі, з низькою інтенсивністю руху, на незначній швидкості, його діями не спричинено шкоди особі чи майну, що виключає настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, позаяк в його діях відсутня об»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суперечать вимогам закону та не можуть бути підставою для скасування постанови суду з закриттям провадження в справі. Законодавцем передбачено настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, в разі керування транспортними засобами в стані алкогольного сп»яніння, незалежно від місця руху, спричинення чи неспричинення особою шкоди майну, особам, тощо. Твердження апелянта та його захисника, що у ОСОБА_2 немає посвідчення водія, відтак він не може бути суб»єктом інкримінованого йому правопорушення, не ґрунтуються на положеннях закону, позаяк диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено настання відповідальності в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп»яніння, а відсутність в апелянта посвідчення водія не спростовує висновків суду з приводу кваліфікації дій правопорушника.

Суд першої інстанції розглянув справу та наклав стягнення на правопорушника з дотриманням строків, визначених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд в межах своїх повноважень перевіряє правильність застосування судом першої інстанції на час ухвалення останнім судового рішення, тому підстав для закриття провадження в зв»язку з закінченням на час апеляційного розгляду строків, визначених ст. 38 КУпАП, немає.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Незважаючи на ті обставини, що в матеріалах провадження були відсутні будь-які дані з приводу отримання чи неотримання ОСОБА_2 посвідчення водія, суд першої інстанції відповідно до ст. 278 КУпАП не повернув справу на доопрацювання органу, що склав протокол, не витребував самостійно таку інформацію, та без з'ясування цих обставин ухвалив рішення про позбавлення права керування транспортними засобами, що суперечить закону.

За змістом абз. 3 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» призначення покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому від 24.05.2017 року № 7838/41/18/01-2017, наданої на запит апеляційного суду, відповідно до бази даних «Посвідчення водія» ОСОБА_2 посвідчення водія не видавалось, тому, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд допустився порушення закону, так як неможливо позбавляти особу права на те, чого в неї немає. За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного стягнення.

Погоджуючись з обраним судом першої інстанції стягненням в виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., апеляційний суд враховує, що в справі відсутні дані про попереднє притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, що він працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що пом'якшує його відповідальність; а також його майновий стан. Однак ці обставини, зважаючи на умисне вчинення ОСОБА_2 грубого порушення Правил дорожнього руху, не дають підстав вважати вчинене ним правопорушення малозначним. Відтак підстави для закриття провадження в справі та оголошення усного зауваження, про що просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року задоволити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Вважати, що на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар