1Справа № 335/3727/17 3/335/780/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

1 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Джустана Отаровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 269763 від 10.03.2017, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Зокрема, у протоколі вказано, що 10.03.2017 о 14:25 год. в м. Запоріжжі, у Вознесенівському районі по вул. Перемоги, 64, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery S11 QQ», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме порушення мови, звужені дуже зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у спеціальному медичному закладі КУ ЗОНД ЗОР відмовився у присутності двох свідків. Свідками правопорушення у протоколі вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Оскільки в силу вимог статті 268 КУпАП його участь при розгляді даної справи не є обовязковою, та враховуючи присутність у судовому засіданні захисника, суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Також, зважаючи на відсутність у судовому засіданні ОСОБА_1, перекладач останньому судом не залучався.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вважав, що у даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення. Зауважив, що патрульною поліцією не було зібрано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 Крім того, докази були здобуті із порушенням права ОСОБА_1 на захист, а також без залучення до участі у справі перекладача, т.я. ОСОБА_1 не розуміє державної мови, є громадянином ОСОБА_2. Також зауважив, що ОСОБА_1 станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП не був визнаний судом винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про невірну кваліфікацію його дій. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частина друга статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, яке з визначених частиною першою статті 130 КУпАП правопорушень протягом року вчинив ОСОБА_1 Тобто, суть правопорушення у цій частині залишилася не сформульованою у протоколі.

Зміст доданої до протоколу довідки без дати та номеру, складеної заст. начальника відділу адміністративної практики УПП в м. Запоріжжі ОСОБА_6, є незрозумілим, та містить такий текст: «Згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС, АІП МВС гр. ОСОБА_1 Джустан, ІНФОРМАЦІЯ_3, повторність за ст. 130 КУпАП від 10.03.2017».

З доданої до матеріалів справи таблиці випливає, що відносно ОСОБА_1 10.03.2017 (тобто у день складання протоколу й за даною справою) складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за такою фабулою: керував з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Проте, факт складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може свідчити про те, що останнього було визнано винним у вчиненні цього правопорушення. На зазначену обставину зверталася увага судом при винесенні постанови від 17 березня 2017 р. про повернення матеріалів на доопрацювання. Однак, належним чином матеріали справи доопрацьовані не були, внаслідок чого дії ОСОБА_1 залишилися кваліфікованими за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В цей же час, КУпАП не наділяє суд правом перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на іншу статтю чи іншу частину статті цього Кодексу, а тому суд розглядає дану справу в межах, визначених органом поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, та перевіряє дії ОСОБА_1 на їх відповідність саме частині другій статті 130 КУпАП.

Слід зауважити, що КУпАП визначається повторність вчинення правопорушення наступним чином.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз статті 9 цього Кодексу у взаємозвязку із пунктои 2 статті 35 КУпАП свідчить про те, що під повторністю у цьому Кодексі розуміється повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Отже, повторним є тільки знову вчинене протягом року однорідне правопорушення, вчинене особою, до якої за це однорідне правопорушення були застосовані міри адміністративного стягнення.

В цей же час, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року.

Слід також зауважити, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2017 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначені вище обставини вже самі по собі виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутня в його діях повторність як обєктивна ознака складу цього адміністративного правопорушення.

Проте, суд також вважає за необхідне звернути увагу на чисельні порушення, допущені органом поліції при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 та збиранні доказів його вини.

Так, зі змісту постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2017 випливає, що ОСОБА_1 інкримінувалось вчинення правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. В цей же час, як зазначено судом вище, у таблицю органом поліції були внесені дані про відмову від огляду на стан алкогольного спяніння. Тобто, дані, внесені органом поліції до таблиці, що є додатком до протоколу, не відповідають фактичним обставинам.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як випливає зі змісту протоколу, працівником патрульної поліції було виявлено у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного спяніння: порушення мови, звужені дуже зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи, неприродна блідість обличчя.

В цей же час, як визначено п. 4 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735), ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, ознаки «порушення мови» та «дуже звужені зіниці» не є ознаками наркотичного спяніння відповідно до Інструкції № 1452/735.

Однак, крім зазначеного формального порушення вимог Інструкції № 1452/735, у судовому засіданні встановлено невідповідність даних обставин (а саме встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння) фактичним обставинам справи.

Так, з оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який наявний на CD-диску, доданому до матеріалів справи, випливає, що інспектор поліції, не здійснюючи перевірку наявності ознак стану наркотичного спяніння у ОСОБА_1, побачивши в нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, самостійно стверджує про наявність ознак наркотичного спяніння, зокрема, підвищеної жвавості, блідості обличчя, та звужених зіниць ока, які не реагують на світло, що дійсним обставинам не відповідає. При цьому, причини зупинки на відеозаписі не зафіксовано. При перегляді відеозапису не встановлено ознак у ОСОБА_1 стану наркотичного спяніння, оскільки він поводив себе адекватно, розмовляв незрозумілою російською мовою із акцентом, тремтіння пальців рук на відеозапису не видно. Також на відеозаписі не видно, що поліцейські перевіряли у ОСОБА_1 зіниці ока на предмет їх реагування на світло.

Таким чином, за відсутності реальних ознак стану наркотичного спяніння працівники поліції не мали правових підстав направляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння.

Письмові пояснення, відібрані працівниками патрульної поліції від свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, додані до протоколу, судом не приймаються до уваги як доказ у даній справі, оскільки працівником поліції, який відбирав ці пояснення, не зазначено документа, на підставі якого було встановлено особи даних свідків та їх адреси мешкання. Крім того, свідки не попереджались про кримінальну відповідальність, а у судове засідання на виклик судовою повісткою за зазначеною у протоколі адресою не зявились.

До того ж, письмові пояснення свідків взагалі не містять даних про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного спяніння. Свідками лише зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження «повного медичного огляду» в медичному закладі на стан наркотичного спяніння.

Крім того, у судовому засіданні також знайшли своє підтвердження грубі порушення працівниками поліції вимог процесуального законодавства, що регулюють складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має, серед інших, право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою та користуватися допомогою перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Аналогічні вимоги містить й п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015.

Встановивши, що ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_2, патрульні поліцейські не запропонували йому скористатися послугами перекладача, адже складання матеріалів справи, в т.ч. й протоколу, відбувалося державною мовою, яку ОСОБА_1 не розумів. Також працівники поліції не запропонували останньому скористатися послугами захисника, адже як громадянин іноземної держави ОСОБА_1 міг бути необізнаним у законодавстві України, що регулює провадження в адміністративних справах. Серед іншого, на вищевказаному відеозаписі також зафіксовано, що він не орієнтувався у ситуації, а виконував всі вказівки поліцейських, що також обумовлено не володінням останнім мовою провадження та відсутністю знання законодавства України. Між тим, ОСОБА_1 кілька разів зазначив поліцейським, що нічого не розуміє.

Як підтвердив у судовому засіданні захисник ОСОБА_1, його підзахисний взагалі не зрозумів, що йому слід пройти медичний огляд та з яких підстав.

До речі, матеріали справи також не містять даних, що ОСОБА_7 взагалі направлявся до медичного закладу для проведення огляду, оскільки до матеріалів справи долучено оригінал (а не копію) направлення на такий огляд із незрозумілим зазначенням назви закладу «ЗОНД», що суперечить вимогам п.п. 8, 12 р. ІІ Інструкції № 1452/732. Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 не видавалося це направлення на руки, а також те, що йому не було розяснено, до якого медичного закладу йому слід звернутись з метою огляду, не вказано повної назви цього медичного закладу та його адреси знаходження.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 Джустана Отаровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова