Справа № 569/8391/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративноївідповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого на посаді директора ТзОВ «ЛЕОНТРАНССЕРВІС»,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Директор ТзОВ «ЛЕОНТРАНССЕРВІС» ОСОБА_1 допустив порушення законодавства про працю, що виявлено 26.05.2017 року згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000094 від 26.05.2017 року, складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2

Так, в порушення вимоги ч.1 ст. 53 КЗпП України, тривалість роботи напередодні святкових та неробочих днів не скорочується на 1 годину. А саме, відповідно до табелю обліку робочого часу за січень та березень 2017 року перед святковими та неробочими днями 7 січня 2017 року та 8 березня 2017 року тривалість роботи на товаристві не скорочена на 1 годину.

В порушення вимоги ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», на товаристві не забезпечено достовірний облік виконуваної роботи працівником. Зокрема, особам які перебувають у відрядженні в табелях обліку використання робочого часу ставиться відмітка «8» та не проставляється відмітка ВД (відрядження). Зокрема, відповідно до наказу №50 від 13.04.2017 року «Про відрядження» відправлено у відрядження ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 20 днів з 13.04.2017 року за маршрутом Україна - Польща, проте в табелі обліку використання робочого часу за квітень 2017 року вищевказаним працівникам дана відмітка не містить позначки про відрядження.

В порушення вимоги ч. 5 ст. 79 КЗпП України та ч. 3 ст. 80 КЗпП України, працівників не повідомлено завчасно про конкретний період надання щорічної відпустки та/або її перенесення на інший період. Згідно графіку відпусток на 2016 рік щорічна оплачувана відпустка працівнику ОСОБА_8 передбачена на вересень 2016 року, проте згідно даних його особової картки ОСОБА_8 протягом 2016 року у щорічній відпустці не перебував. На момент проведення перевірки товариством не надано підтверджуючих письмових документів, які свідчили б про своєчасне письмове повідомлення працівника щодо конкретного періоду відпустки та/ або перенесення її на інший період.

В порушення вимоги ч. 5 ст. 80 КЗпП України та ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про відпустки», працівникам товариства не надано щорічні відпустки повної тривалості протягом двох років підряд. А саме: ОСОБА_9 (прийнятий на роботу на посаду водія - експедитора вантажного автомобіля згідно наказу №2 від 13.02.12 року) у щорічній оплачуваній відпустці повної тривалості (без поділу) не перебував, частина щорічної відпустки ним була використана в грудні 2014 року (14 днів) та в березні 2015року (14 днів). ОСОБА_5 у щорічній оплачуваній відпустці повної тривалості 24 календарних дні перебував лише у січні - лютому 2017 року, проте прийнятий на роботу на посаду водія - експедитора вантажного автомобіля згідно наказу №2 від 08.01.2014 року.

В порушення вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата працівникам товариства за час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за 3 дні до початку відпустки. Так, відповідно до наказу від 04.01.2017 року №1/17 ОСОБА_10, водію-експедитору вантажного автомобіля, надано відпустку тривалістю 24 календарних днів з 04.01.17 року по 27.01.2017 року, проте виплата даному працівнику заробітної плати за час щорічної відпустки була здійснена з порушенням встановлених строків, а саме частково виплачена в аванс 16.01.17 року згідно платіжної відомості №01.016 від 16.01.2017 року та частково в заробітну плату 01.02.2017 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП визнав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами адміністративної справи.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 41 КУпАП, керуючись ст.ст. 22283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. (п"ятсот десять грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп. (триста двадцять грн. 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесенняпостанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М. Головчак