АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/528/17 Справа № 204/2166/17Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І.,за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/2-а, м. Дніпро;

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2, 04.04.2017 року о 17 годині 35 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Яшина в м. Дніпро, з явними ознаками наркотичного спяніння, при цьому на вимогу працівника поліції, в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду, для встановлення стану спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову Красногвардійського суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та інкриміноване адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи.

ОСОБА_2 також зазначає, що судом першої інстанції істотно були порушені право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні низки клопотань заявлених в судовому засіданні для спростування винуватості.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_2 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи та вимогам закону, з таких підстав: інспектор складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказав у протоколі адресу вул. Яшина, 6а, тоді як в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, вказано адресу вул. ОСОБА_3, тобто на думку ОСОБА_2 маються розбіжності у місці скоєння адміністративного правопорушення, хоча ОСОБА_2 було затримано та він не відїжджав від місця зупинки працівниками патрульної поліції.

Крім того, як на відсутність складу правопорушення , ОСОБА_2. вказує на той факт, що транспортний засіб у нього не вилучався та він не був відсторонений від управління транспортним засобом,оскільки в цьому не було потреби( ст. 266 КУпАП ).

Вважає, що працівники поліції порушили порядок складання протоколу та не мали підстав вимагати проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки він ніколи не вживав наркотичних засобів.

Заслухавши ОСОБА_2 який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження по справі, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, переглянувши у судовому засіданні відеозапис нагрудного відеореєстратора поліцейського з приводу події від 04.04. 2017 року , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції не виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке не може вважатися обґрунтованим, оскільки навів перелік доказів, не надав оцінки доказам та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про допит свідків та витребуванні технічного запису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, що перешкоджало суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, тому постанова суду підлягає скасуванню.

Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130

КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами

у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під

впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість

реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника,

який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення

громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я

та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та

ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про

адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до

адміністративної відповідальності.

Протоколи про адміністративне правопорушення є допустимим доказом тільки у тому разі, як що даний процесуальний документ складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, що не можна зазначити щодо протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Обставини, які зазначені у оспорюваному протоколі, не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП , але суд першої інстанції на це не звернув уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення слід розглядати як акт застосування норм процесуального права , на основі якого відбувається остаточна фіксація обставин справи, що підтверджують вину правопорушника і наявність всіх елементів і ознак, що характеризують склад конкретного адміністративного проступку.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції 04.04. 2017 року у місті Дніпро на проспекті ОСОБА_3,33 ( постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП), про що зазначив у судовому засіданні ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що саме автомобіль ОСОБА_2 стояв на проспекті ОСОБА_6, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце скоєння правопорушення вулиця Яшина,6. Таким чином, місце скоєння правопорушення згідно до протоколу не відповідає дійсності, тобто не встановлено місце скоєння правопорушення,що є обставиною, яка підлягає доказуванню у суді .

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та не скористався правом повернути протокол з метою усунення недоліків.

Крім того, суд першої інстанції відмовляючи особі, яка притягається до адміністративної відповідальності у задоволенні клопотання про допит свідків, не перевірив доводи про порушення процесуальних прав ОСОБА_2 та як наслідок, постановив помилкове рішення у вказаній адміністративній справі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,ознаками наркотичного та іншого спяніння,є:

1.звужені чи дуже розширені зіниці,які не реагують на світло;

2.сповільненність або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

3.почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Саме вказані ознаки, як підстави для направлення особи для проходження огляду на стан наркотичного спяніння повинні бути внесені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу,ознаки наркотичного спяніння вказано відсутність реакції зіниці ( у протоколі зрачка) на світло, тремтіння рук, невиразна мова, тоді як у рапорті інспектора вказано млява мова, (поблідніння обличчя- мовою рапорту працівника поліції). Вказані суперечності та неточності в апеляційній інстанції не були усунуті, оскільки особа, яка складала протокол - ОСОБА_7 до суду не зявилася, хоча належним чином його було повідомлено про дату та час слухання справи.

Крім того, апеляційним судом було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які посилалися на те, що взагалі їм не були розяснені їх права, як свідків, не було повідомлено про те, що відносно ОСОБА_2 наявна підозра у вживанні наркотичних засобів, оскільки вони його знають як сусіда та його поведінка та стан здоровя не викликали ніяких сумнівів, про що було свідками зазначено працівникам поліції та надані свідчення у апеляційному суді.

У ході відтворення у судовому засіданні запису з нагрудного відеореєстратора співробітника поліції, було встановлено,що при запропонування ОСОБА_2 пройти тексти на встановлення ознак наркотичного спяніння, ОСОБА_2 виконував всі вказівки поліцейського та його дії не викликали сумнівів щодо його стану, та він фактично не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі.

Взагалі запис відеореєстратора на момент, коли працівником поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі на предмет наркотичного спяніння відсутній, що не може не викликати сумнівів у допустимості вказаного доказу, тому вказані обставини повинні тлумачитися на користь особи, відносно якої розглядається справа.

Необхідно зазначити, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені Кодексом процесуальні права і обовязки слід розяснювати не тільки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ст. 268 КУпАП) , а й іншим учасникам провадження - свідкам ( ст. 272 КУпАП).

Натомість, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і допитані судом свідки, наполягали на тому, що працівники поліції не розяснювали їм права та взагалі запропонували ОСОБА_2 , оскільки він поспішає за дитиною у дитячий заклад, відмовитися від проходження медичного огляду пройти його самостійно пізніше та вказані особи не були обізнані про відповідальність саме за вказану відмову, що було зі сторони працівників поліції порушенням вимог ст. 268, 272 КУпАП.

Про відсутність в діях ОСОБА_2 умисної форми вини, саме відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного спяніння ,свідчить той факт, що ОСОБА_2 самостійно приїхав до медичного закладу з метою його огляду на стан спяніння , однак йому було відмовлено, оскільки пройшло 2 години з моменту встановлення підстав для його проведення.

Крім того, як зазначили у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працівники поліції після складання протоколу не відстороняли ОСОБА_2 від керування автомобілем, більш того, ОСОБА_2, отримавши тимчасовий дозвіл на право керування, продовжив керувати автомобілем та поїхав за дитиною, що саме на думку ОСОБА_2 вказує на те ,що не було підстав для його затримання та направлення на огляд з метою встановлення наявності наркотичного спяніння, що не тільки не було спростовано у судовому засіданні,а знайшло своє підтвердження у показах свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вказані свідки вказали, що саме поведінка ОСОБА_2 не викликала сумнівів та не вбачалося підстав для направлення водія для огляду, тим більш на стан наркотичного спяніння, про що взагалі не йшла мова при їх участі в якості свідків.

З наведеного слід зробити висновки про порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП.

З наданого судді відеозапису вбачається, що саме запис розяснення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків та розяснення наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в умовах медичного закладу та саме моменту пропонування працівниками поліції пройти вказаний огляд на стан спяніння , відсутній, що викликає сумніви у проведені саме вказаних процесуальних дій працівниками поліції у відповідності до вимог КУпАП, що не було перевірено судом першої інстанції, тому постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Вказані порушення вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення тягнуть визнання протоколу та рапорту працівника поліції, відеозапису недопустимими доказами, тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

На підставі зазначеного вище , прихожу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена та адміністративний матеріал підлягає закриттю у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік скасувати.

Адміністративне провадження відповідно ОСОБА_2 згідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8