Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/461/17 Головуючий в 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Єдиний унікальний № 334/1491/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2017 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: м. Вільнянськ, вул. Толбукіно, буд. № 6, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 03.03.2017 року о 00 год. 17 хв. ОСОБА_2, керував автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Тиражна, буд. 70 у м. Запоріжжя, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в КУ ЗОНД ЗОР. Водій ОСОБА_2 відсторонений від керування автомобілем. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт вважає постанову районного суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що він невчасно отримував повістки, тому не зміг зявитися до суду для надання пояснень; під час зупинки автомобілю йому ніхто не пропонував пройти медогляд за допомогою технічних засобів, більше того Драгер; у переліку, затвердженому законодавством, не передбачено для застосування технічного приладу Драгер; в протоколі зазначені невідомі йому прізвища свідків, яких він бажав би запросити під час слухання справи в суді, але через розгляд справи без його участі він був позбавлений можливості заявити клопотання про їх виклик до суду; в постанові суду зовсім не зазначено про існування свідків; також в нього відсутній висновок щодо результатів медичного обстеження.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

Крім того, 29.06.2017 року до Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 подав уточнену апеляційну скаргу, в якій зазначає, що за кермом був ОСОБА_4, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 270870 від 03.03.2017 року, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і особисті пояснення ОСОБА_2 (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1035, складеному о 01 годині 35 хвилин 03 березня 2017 року (а.с. 4); поясненнями свідків (а.с. 5, 6); розпискою ОСОБА_5 (а.с. 7); рапортом інспектора УПП (а.с. 8).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Доводи апелянта про те, що судом були допущені процесуальні порушення і не дотримані його права в сенсі того, що останній був позбавлений можливості особисто приймати участь при розгляді справи є необґрунтованими.

В протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено місце і час розгляду справи. Зі змістом протоколу ОСОБА_2 був ознайомлений і отримав його копію. Судом на адресу останнього направлялася повістка про виклик в суд, однак ця повістка повернулася на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Так, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу ОСОБА_2

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов'язковою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 мав обєктивну можливість особисто, або через захисника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 286 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання про бажання особисто брати участь при розгляді справи, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що йому не пропонували пройти огляд за допомогою технічних засобів спростовуються актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків і рапортом поліцейського. До того ж ця обставина не спростовує факту перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння.

Доводи ОСОБА_2 в уточненій апеляційній скарзі про те, що він не керував автомобілем, суд вважає необґрунтованими. Вони спростовуються матеріалами справи, в тому числі, поясненнями самого ОСОБА_2 зазначеними в протоколі, вказівками в апеляційній скарзі і в уточненій апеляційній скарзі про те, що під час зупинки автомобіля йому не пропонували пройти огляд за допомогою технічного приладу.

Висновки суду про наявність вини в діях ОСОБА_2 обґрунтовані матеріалами справи. Докази зібрані у порядку та на підставі, визначеному законом.

Стягнення суд призначив у відповідності із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1