АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/851/2017 Постанова винесена суддею Лужецькою О.Р.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні доньку, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючої головним бухгалтером ТОВ «ПК Васко», проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2017 рокуОСОБА_2визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 29 листопада 2016 року о 23 год. 10 хв. по вул. Тростянецька, 72 в м. Києві ОСОБА_2, керувала автомобілем «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на неповноту проведеного судового розгляду, порушення судом при винесенні постанови її права на справедливий судовий захист, принципу верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що суд недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях та допустив неправильність при застосуванні норм права.

Зокрема зазначає, що розглянувши справу без її участі, судпорушив вимоги ст.ст. 268, 278 КУпАП, оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи і не отримувала будь-яких повісток чи постанов суду, а про винесення оскаржуваної постанови дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень, та ознайомившись з матеріалами справи, звернула увагу на те, що суд відправив судову повістку на адресу за якою вона не проживає, хоча в протоколі адреса її місця проживання вказана вірно, чим було порушено її право на захист.

Окрім цього, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, її огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений без свідків, при цьому, їй було надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення, який відрізняється від того, який знаходиться в матеріалах справи, зокрема, в її примірнику взагалі не заповнена графа де зазначаються свідки, оскільки огляд проводився без свідків, а в протоколі, який знаходиться в матеріалах справи, заповнена ця графа, тобто працівники поліції фактично сфальсифікували протокол, вписавши не існуючих свідків. При цьому, не були опитані як свідки особи, які знаходились в автомобілі, на предмет підтвердження або спростування вживання нею алкогольних напоїв.

Щодо результатів огляду на спеціальному технічному засобі «Драгер», то вона категорично була не згодна з його результатами і попросила провести додатковий огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, що підтверджується її поясненнями вказаними у протоколі, однак працівники поліції відмовили їй у проведенні такого огляду, що є прямим порушенням порядку проведення огляду, внаслідок чого він є недійсним, а відповідно до цього є незаконним складання на його підставі протоколу про адміністративне правопорушення, що у подальшому також робить незаконним вилучення посвідчення водія.

Тому у протоколі не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того прямо вимагають ст.ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було проведено обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння у порядку і етапності передбачених законом, а навпаки є докази того, що факту адміністративного правопорушення взагалі не було, а саме, відсутність належно задокументованих показів свідків.

Таким чином, на думку апелянта, оскільки вона не мала змоги надати будь-які доводи у суді першої інстанції, так як не була належно повідомлена про час та місце розгляду справи і як наслідок позбавлена можливості вказати про всі порушення при складанні протоколу, а також про недотримання працівниками поліції процедури щодо проведення огляду в закладі охорони здоров'я, тому у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд на стан сп'яніння є недійсним, а її судом безпідставно притягнуто до відповідальності

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що про винесення оскаржуваної постанови суду вона дізналася лише з Єдиного державного реєстру судових рішень та під час ознайомлення з матеріалами справи 24.02.2017 року, а до цього, ні повісток до суду, ні постанов суду вона не отримувала, а тому про дату, час та місце судового засідання не знала взагалі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_2пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляційну скаргу з уточненнями та просила закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, якою встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_2 і даних про її належне сповіщення про день та час розгляду справи.

Між тим, внаслідок надіслання судом повістки про виклик у судове засідання ОСОБА_2 не за вказаною у протоколі адресою місця її проживання, та розгляду справи у її відсутність, судом не були досліджені пояснення ОСОБА_2 по обставинам складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та проведення її огляду на стан сп'яніння та як наслідок не надано їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами по справі.

При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_2, наданих нею у судовому засіданні апеляційної інстанції, під час керування автомобілем вона була зупинена працівниками поліції, які запропонували їй пройти тест на стан алкогольного сп'яніння. Будучи впевненою в собі, оскільки нічого не вживала, вона погодилась. Тому, коли прилад показав позитивний результат, вона з цим категорично не погодилась і хотіла пройти огляд в медичному закладі, про що нею особисто було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, але працівники поліції їй в цьому відмовили, сказавши щоб вона не переживала та щоб про все розказала у суді. Свідків під час її огляду не було і не зазначені вони також в її примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, але при ознайомленні зі справою вона виявила, що у протоколі вказані свідки, а, оскільки в суд її не викликали, тому вона не змогла про все це розказати.

Також зазначила, вона відвідує дієтолога і можливо, якийсь продукт з визначеного ним їй раціону, міг викликати такий результат, про що вона казала працівникам поліції, але здебільшого їй здалось, що до неї в трубку вже хтось дихав. Крім того, про те, щоб самостійно поїхати в медичний заклад та пройти огляд, їй навіть на думку не спало, оскільки працівники поліції її від керування транспортним засобом не усували, а відпустили і вона самостійно поїхала на автомобілі додому.

Дані показання ОСОБА_2 повністю узгоджуються з інформацією, яка міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно якого після проведення поліцейськими огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, остання не погодилася з його результатами, про що зазначила у складеному на неї протоколі, при цьому просила працівників поліції провести її огляд у відповідному закладі охорони здоров'я.

Жодних даних, які б спростовували факт того, що ОСОБА_2 після її незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та даними спеціального засобу «Драгер» було запропоновано пройти повторно огляд в закладах охорони здоров'я, у матеріалах справи не має, а отже дійсність, наведених нею обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Вказаних вимог закону працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримано не було.

Крім того, як вбачається з оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 044393 від 29.11.2016 року, та копії, яка була надана ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційної інстанції, в них містяться розбіжності, а саме - в протоколі, який був направлений на розгляд до суду внесено додаткові дані про свідків огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, що ставить під сумнів об'єктивність проведеного огляду.

На відсутність свідків при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням приладу "Драгер" вказує і відсутність їх пояснень, які б мали бути долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_2 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тобто він є недійсним, а допустимі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закритиза відсутністю в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.