Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/1837/17 Головуючий в 1 інст. Калюжна В.В.
Провадження №33/778/346/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05 лютого 2017 року о 04 годині 15 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці ока не реагують на світло). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення судом вимог ст.268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у його відсутність. Крім того вказує на неврахування судом того, що складені поліцейським процесуальні документи суперечать нормам чинного законодавства. Також зазначає, що лікар, який склав висновок №516 від 05 лютого 2017 року, незаконно вніс до нього відомості про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, оскільки здійснення такого запису не передбачено формою висновку і не належить до повноважень лікаря. Крім того вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений без двох свідків, що є істотним порушенням вимог законодавства.

У судові засіданні апеляційної інстанції, призначені на 04.05.2017 року, 01.06.2017 року та 03.07.2017 року ОСОБА_2 не зявився, при тому, що він був належним чином, та завчасно повідомлений судом апеляційної інстанції про час та місце розгляду даної адміністративної справи (а.с.22, 35, 58).

У судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 03.07.2017 р. захисник-адвокат ОСОБА_3 не зявився, через канцелярію апеляційного суду надав заяву про відкладення слухання справи у звязку з відрядженням за межі міста Запоріжжя

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 про відкладення слухання справи у звязку з відрядженням належними доказами не підтверджено, тому розгляд справи проводиться за його відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №270071 від 05 лютого 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомився, його копію отримав, та йому були розяснені права, передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1), а також направленням на огляд ОСОБА_2 до КУ «ЗОНД» (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 в КУ «ЗОНД» №516 від 05 лютого 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.3).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №270071 від 05 лютого 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того висновок щодо медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 №516 від 05 лютого 2017 року останнім не оскаржувався.

Судом апеляційної інстанції, за клопотанням захисника-адвоката ОСОБА_3, з КУ «ОКНД» ЗОР витребувана копія Акту огляду ОСОБА_2 на стан спяніння, в якому повно відображені всі відомості, та зазначено про те, що ОСОБА_2 відмовився від проведення цього огляду.

Порушень, допущених при його складанні, судом не виявлено.

У судовому засіданні апеляційної інстанції лікар-нарколог ОСОБА_4 пояснив, що 05 лютого 2017 року на підставі акту огляду ним був складений висновок щодо результатів медичного огляду № 516 відносно ОСОБА_2, який відмовився від проходження медичного огляду. Додатково зазначив, що у ОСОБА_2 були наявні ознаки наркотичного спяніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції перевірені і доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у його відсутність.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу ОСОБА_2 неодноразово направлялись судові повістки. 21 березня 2017 року судова повістка була направлена ОСОБА_2 через захисника-адвоката ОСОБА_3 (а.с.12). Жодного разу у призначені судові засідання ОСОБА_2 не зявився, та причини поважності своєї неявки до суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи в суд не надходило.

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи у суді, а тому порушень вимог ст.268 КУпАП в діях суду не вбачається.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1