П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 01 квітня 2017 року в 02 год. 00 хв. по вул. Набережна - вул. Київська у м. Вишгороді керувала автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_3 після того, як поліцейські запропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння, вона попросила надати їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу, за допомогою якого вона повинна була пройти огляд. Отримавши відмову, ОСОБА_3 вважала, що проходження огляду є неможливим.

Також їй було відмовлено в проходженні огляду в медичному закладі.

Апелянт звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_3, оскільки він був складений однією особою, а письмові пояснення відібрані та підписані іншим інспектором, який не складав протокол. Крім того, на думку захисника, письмові пояснення свідків не можуть бути також належним доказом, оскільки вони є стандартними надрукованими бланками з підписами понятих та не можуть розглядатись як пояснення.

Захисник ОСОБА_2 зазначає, що поліцейськими не було вилучено у ОСОБА_3 посвідчення водія, що є підтвердження того, що вона не перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_3 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Оскаржуючи судове рішення, захисник ОСОБА_2 зазначає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків не відповідають вимогам закону з тих підстав, що протокол складений і підписаний одним інспектором поліції, а письмові пояснення відібрані іншим поліцейським.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 177922 від 01 квітня 2017 року (а.с. 1), в ньому наявні всі відомості, передбачені вищевказаною нормою закону. Апеляційний суд звертає увагу на те, що законом не передбачено, щоб один і той самий інспектор складав протокол та відбирав пояснення у свідків. Положеннями ст. 255 КУпАП визначено лише повноваження службової особи, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник стверджує, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона пройшла б огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, проте не зробила цього через те, що їй поліцейським не надано відповідних документів стосовно технічного приладу та відмовлено від проходження огляду в медичній установі.

З такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 керувала автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини, нечітка мова). Відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовилася.

ОСОБА_3 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що інспектор поліції не надав їй сертифікат відповідності технічного засобу «Драгер».

В своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 стверджувала, що вона була зупинена інспектором патрульної поліції та останній запропонував пройти огляд на стан сп'яніння, проте у зв'язку з тим, що в нього не було сертифікату відповідності, вона не змогла пройти огляд.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_3 ознайомлена з правами та обов'язками.

Відповідно до письмових пояснень, написаних нею власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вказала, що від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння в установленому порядку відмовляюсь в присутності свідків.

Отже своїми поясненнями, наданими ОСОБА_3 безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу інспектором патрульної поліції, водій ОСОБА_3 підтвердила, що порушень проведення порядку огляду не було, проте вона відмовилась від його проходження в присутності двох свідків. Будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський на її вимогу не надав відповідні документи та відмовив у направленні до медичної установи для проведення огляду, ОСОБА_3 не заявляла.

Наведеними в постанові суду доказами спростовуються доводи апелянта про порушення проведення огляду на стан сп'яніння.

Крім того, апеляційному суду не надано і доказів того, що працівниками поліції було порушено порядок застосування спеціального технічного засобу або вони на вимогу особи, яка підлягала огляду, не надали сертифікат відповідності або відмовили у направленні до медичного закладу.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтерексах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун