Справа № 163/1283/17
Провадження №3/163/831/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1086/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії FB №471474, виданий 08.05.2015 року органом 0717, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 30.03.2017 року приблизно о 23 год. 36 хв., слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи у багажному відділенні зазначеного автомобіля, без ознак приховування, бувший у використанні блок двигуна до автомобіля «Alfa Romeo», вагою 78,5 кг, вартістю 9287,63 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що бувший у використанні блок двигуна до автомобіля він придбав в ОСОБА_4 за 300 польських злотих для власних потреб. З дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару обізнаний. Вважав, що придбаний ним товар не перевищує дозволеної ваги, при цьому зважити його у нього не було можливості через відсутність ваг. Для проходження митного контролю прослідував смугою руху «зелений коридор», оскільки саме на цю смугу руху скерував його прикордонник. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці повідомив, що переміщує блок двигуна та відкрив багажне відділення для його огляду. Після того, як зясувалось, що двигун перевищує дозволену вагу, попросив у митника дозволити йому письмово задекларувати товар, однак у цьому йому було відмовлено. За викладених обставин вважає, що митних правил він не порушував, тому просив вилучений у нього товар повернути.

Захисник ОСОБА_2 ОСОБА_3 вказав на відсутність у діях його підзахисного складу інкримінованих йому правопорушень, оскільки останній переміщував через митний кордон України товар, який є неподільною річчю, ваги його не знав і можливості переважити товар не мав, а також будь-якого умислу на порушення митних правил у нього не було та він вважав, що нічого не порушує. Окрім цього, після зважування на митниці даного товару, ОСОБА_2 просив надати йому митну декларацію для декларування товару, однак такої можливості йому надано не було. З наведених підстав просив провадження у справі закрити, а товар повернути його підзахисному.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та обрану стороною захисту позицію, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1086/20500/17 від 31.03.2017 року (а.с.1-3); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 30.03.2017 року (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205010/2017/410281 від 30.03.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2 бувшого у використанні блоку двигуна до автомобіля «Alfa Romeo», вагою 78,5 кг, який знаходився у багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування (а.с.7); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.03.2017 року, у яких останній факт переміщення ним блоку двигуна до автомобіля, вагою 78,5 кг, визнав та вказав, що документів на нього він не має (а.с.8-9); службовою запискою старшого державного інспектора ВМО №4 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 31.03.2017 року (а.с.10); висновком №172 від 03.05.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, згідно якого вартість блоку двигуна до автомобіля «Alfa Romeo», що був у використанні, станом на дату оцінки, становить 9287,63 грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.03.2017 року (100 євро = 2906,2707 грн.) еквівалентне 319,57 євро (а.с.15-17).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Виходячи з зазначеної норми, доводи сторони захисту про переміщення ОСОБА_2 неподільного товару судом до уваги не приймаються, оскільки, в силу ч.1 ст.374 МК України, визначальними критеріями дозволених до переміщення неоподатковуваних норм товару є грошовий еквівалент та вага, а не одиниця (штука). Форма вини особи також не має правового значення, оскільки правопорушення, передбачене ст.471 МК України, може вчинятись не лише умисно, але й з необережності.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який перевищив дозволену неоподатковувану норму, визначену ч.1 ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар та предявив його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування ним товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

Крім цього слід зазначити, що зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Саме ж по собі переміщення товару понад неоподатковувані норми смугою митного контролю «зелений коридор» не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1086/20500/17 від 31.03.2017 року, бувший у використанні блок двигуна до автомобіля «Alfa Romeo», вагою 78,5 кг, вартістю 9287,63 грн., - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6