А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/448/2017, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, притягується до адміністративної відповідальності, як такий, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 18.02.2017 о 00:15 в громадському місці: на сходах між першим і другим поверхами у підїзді будинку № 27 по вул. Грушевського в м. Мукачево висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Такі дії кваліфіковані у протоколі, як дрібне хуліганство: адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (а.с.1).

Суддя Мукачівського міськрайонного суду, розглянувши справу, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в нецензурних висловлюваннях на адресу ОСОБА_3 в громадському місці, а саме у підїзді будинку № 27 по вул. Грушевського в м. Мукачево, і постановою від 19.05.2017 провадження в справі закрив на підставі ст. 38 КУпАП: у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав на постанову судді апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Посилається на те, що сходи між поверхами у підїзді будинку, який, до того ж замикається на кодовий замок і тому є обмеженою для доступу громадян територією, не є громадським місцем; що умислу на порушення громадського порядку він не мав і доказів його висловлювань нецензурними словами на адресу ОСОБА_3 в справі немає; що він, опинившись на місці події випадково, зробив зауваження ОСОБА_3, якого на той час бачив уперше, за нецензурні висловлювання на адресу мешканки квартири № 5 ОСОБА_4; через протиправну поведінку ОСОБА_3 викликав працівників поліції у присутності яких не він, а ОСОБА_3 і його співмешканка ОСОБА_5 обзивали його нецензурними словами, а ОСОБА_3 ще й супроводжував свої слова непристойними рухами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне. повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно припису ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону у справі не додержані.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП і чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, Апеляційний суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 з приводу досліджуваної події пояснив, що 17.02.2017 приблизно о 23 годині, коли вони з дружиною ОСОБА_6 поверталися додому в квартиру розташовану на пятому поверсі будинку № 27 по вул. Грушевського, на другому поверсі їх зустріла мешканка квартири № 5 ОСОБА_4 і запросила до себе. Зненацька ззаду наблизився ОСОБА_3, і став голосно кричати на ОСОБА_4. Через це він зробив ОСОБА_3, якого тоді побачив уперше і вважав сторонньою особою, зауваження. Далі між ними з ОСОБА_3 сталася суперечка, яка, однак, нецензурними словами не супроводжувалась. В подальшому від ОСОБА_4 він дізнався, що вона у себе в квартирі слухала музику, а ОСОБА_3, вимагаючи виключити музику, кричав на неї і бив ногами у двері.

Піднявшись до своєї квартири, він викликав працівників поліції, взяв телефон, посвідчення особи, повернувся на другий поверх, представився працівникам поліції, предявив їм своє посвідчення, зажадав того ж від них і далі намагався сприяти розвязанню конфлікту. ОСОБА_3 та його співмешканка ОСОБА_5, навпаки, заважали цьому, перебивали його, в тому числі нецензурними висловлюваннями на його адресу. ОСОБА_3 ще й супроводжував свою лайку непристойними рухами, намагався його схопити. Працівники поліції цьому не перешкоджали, що в решті викликало його глибоке обурення і, можливо, різкі висловлювання з його боку.

Оцінку показанням ОСОБА_1, як і правову кваліфікацію його діям, які визнав доведеними, суд у постанові не дав, але зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 255844 від 18.02.2017, протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 009281 від 18.02.2017, поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_3 від 18.02.2017, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та переглянутим в суді відеозаписом нецензурних висловлювань ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_4 мешканка квартири № 5, у судовому засіданні пояснила, що приблизно з 21:30 до 23:00 17.02.2017 незнайомі їй на той час мешканці квартири № 1 ОСОБА_10 і ОСОБА_3 неодноразово стукали їй у двері і вимагали виключити музику. Приблизно о 23:00 з балкону вона побачила, що у підїзд зайшли подружжя ОСОБА_1, зустріла їх на сходовому майданчику і запросила до себе. У цей час позаду ОСОБА_1 знову зявились ОСОБА_10 з ОСОБА_3. Через те, що ОСОБА_3 висловлювався нецензурно ОСОБА_1 зробив йому зауваження і між ними сталась суперечка. Запросивши подружжя ОСОБА_1 до себе в квартиру, вона розповіла їм про те, що сталось. Тоді ОСОБА_1 пішов до себе і повернувся, коли на сходовому майданчику вже були працівники поліції. Він їм представився, а їй наказав зайти в квартиру і закрити двері.

Дружина ОСОБА_1 - свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що про початок подій разом з чоловіком дізналась зі слів ОСОБА_4 і що у її присутності, аж поки ОСОБА_1 не наказав ОСОБА_4 зайти в квартиру і закрити двері, нецензурно висловлювався, в тому числі у присутності працівників поліції, саме ОСОБА_3, а не ОСОБА_1.

Як видно з оскарженої постанови, суд показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_6 до уваги не взяв, зазначивши, що вони очевидцями події не були, оскільки перебували в квартирі за зачиненими дверима, і що їх показання спростовано переглянутим відеозаписом. Окрім цього, ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_1.

Натомість суддя послався на показання працівників поліції ОСОБА_11 і ОСОБА_7, а також ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_1 сварився з ОСОБА_3 і ОСОБА_5, штовхав працівників поліції і нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_3.

Між тим, докази, на які послався суд у постанові, містять або істотні суперечності, які викликають сумніви у їх достовірності, або не містять даних про те, що під час події, про яку йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 255644 (а.с.1), діями саме ОСОБА_1 був порушений громадський порядок і спокій громадян.

Так, протокол серії АА № 009281 від 18.02.2017 є протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1, а не протоколом про адміністративне правопорушення, а отже за своїм процесуальним призначенням не встановлює будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюється наявність адміністративного правопорушення чи винність особи у його вчиненні.

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що громадянин, який вийшов з квартири № 5, словесно їх з співмешканцем ОСОБА_3 принижував та погрожував виселенням, а нецензурно висловлювався на адресу працівників патрульної поліції (а.с.3).

З пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що з громадянином, який вийшов з квартири № 5 «відбулася сварка», що цей громадянин «кричав і нецензурно лаявся».

Даних про те, в чому ж полягала «сварка» з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у їх поясненнях не зафіксовано. Втім, як стверджував у своїх показаннях в судовому засіданні ОСОБА_1, саме ОСОБА_3 і ОСОБА_5 постійно втручалися в його розмову з працівниками поліції, заважали зясувати обставини події і висловлювалися нецензурними словами.

Приєднаний до справи відеозапис події містить чітко зафіксовані відомості, які підтверджують ці показання ОСОБА_1, зокрема про те, що він неодноразово докладав зусиль щоб припинити конфлікт, між мешканцями будинку, заспокоїти присутніх, зясувати і пояснити його суть. Зокрема, він вимагав від них тиші, представився працівникам поліції, предявив їм своє посвідчення, випровадив зі сходового майданчика одну з сторін конфлікту ОСОБА_4, висловлював готовність до спокійного спілкування. Ці факти підтверджують відсутність у нього умислу на порушення громадського порядку.

Дрібним хуліганством, яке тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 173 КУпАП, згідно з диспозицією цієї статті, є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таке формулювання дозволяє визнати нецензурну лайку дрібним хуліганством за наявності трьох обовязкових ознак, а саме, якщо вона: 1) вчинена у громадському місці; 2) порушила громадський порядок; 3) порушила спокій громадян. За відсутності хоча б одної з цих ознак визнати нецензурну лайку дрібним хуліганством неможна.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що підїзд житлового будинку, який замикається на кодовий замок, громадським місцем не являється.

Факт порушення спокою громадян під час досліджуваної події Апеляційний суд визнає доведеним, однак вважає, що даних, достатніх для висновку про винність у цьому саме ОСОБА_1 наявні в справі докази не містять.

На підставі викладеного Апеляційний суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_1, які, до того ж, підтверджуються даними відеозапису і повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_4, не спростовані, тому не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Тому, керуючись п.1 ст. 247 та ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 19.05.2017 про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Гошовський Г.М.