Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Євпаторії, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, ОСОБА_3, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, 1 травня 2017 року о 14 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Градинській, 11 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 01.05.2017 року керував автомобілем НОМЕР_2 з дотриманням вимог ПДР і був безпідставно зупинений працівниками поліції під приводом того, що в автомобілі пошкоджений покажчик повороту. В стані сп'яніння не перебував, однак коли пред'явив тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, працівники поліції стали наполягати на проходженні огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, від якого він відмовився, оскільки вдома самі залишилися малолітні діти, а він виїхав ненадовго за продуктами харчування. На його пропозицію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу "Drдger" працівники поліції не відреагували і винесли постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, згідно з якою він при виконанні _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1509/2017 Постанова винесена суддею Бабайловою Л.М.

Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП

повороту нібито не включив покажчик, і вилучили тимчасове посвідчення водія. Про ці обставини він повідомляв під час розгляду справи і категорично не згоден з прийнятим суддею рішенням.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, повністю підтвердивши викладене в ній. При цьому не заперечував, що двічі протягом року щодо нього складалися протоколи про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом після вживання алкоголю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в:

- протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше, та рапорті інспектора патрульної поліції аналогічного змісту;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння;

- розписці ОСОБА_6, якому залишено на зберігання транспортний засіб, що свідчить про те, що до ОСОБА_3 було застосовано такий захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як відсторонення від керування транспортним засобом;

- довідці про вчинення правопорушником 10.01.2017 року і 26.01.2017 року правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Також у суді першої інстанції ОСОБА_3 визнавав вину у вчиненні правопорушення і пояснював, що відмовився від проходження огляду, оскільки їхав з дітьми відпочивати у ліс. Не заперечував правопорушник факту такої відмови і в суді апеляційної інстанції.

При цьому доводи ОСОБА_3 про те, що він у стані сп'яніння не перебував і сам пропонував працівникам патрульної поліції оглянути його за допомогою приладу "Drдger", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.201512, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Оскільки ОСОБА_3 виявляв ознаки наркотичного сп'яніння, як то неприродну блідість, невідповідність поведінки обстановці, підвищену жвавість мови, то вимога працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я була обґрунтована, і такий огляд неможливо було провести за допомогою газоаналізатора (алкотеста) "Drдger", який застосовується виключно для проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, доведена повністю і, з огляду на те, що він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, кваліфікація дій за ч.3 ст.130 КУпАП є вірною.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Разом з тим, у мотивувальній частині постанови судді наявна описка при зазначенні номерного знака транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 - НОМЕР_3, а вірним є номерний знак - НОМЕР_2. Однак ця описка не впливає на законність прийнятого суддею рішення і підлягає виправленню.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі 2 400 /двох тисяч чотирьохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 /десять/ років, - без змін.

Виправити описку в мотивувальній частині постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року, зазначивши, що ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн