Справа 573/1033/17
Номер провадження 3/573/279/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали, які надійшли із Білопільського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого майстром ДНЗ Білопільське ВПУ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2017 року о 18 годині 34 хвилини в м. Білопілля по вул. Сумській, в районі магазину «Транзит» ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102, д. н. В5438СІ у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком за результатом медичного огляду №75 від 15 травня 2017 року.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, суду зазначив, що 15 травня 2017 року приблизно о 18 годині 30 хвилин біля магазину «Транзит» у м. Білопілля разом із знайомим ОСОБА_2 та його братом Романом пили пиво. Після цього сів у машину на водійське сидіння і завів двигун щоб погрітися, не маючи при цьому наміру їхати далі. Разом з ним на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_3. Останній весь день був за кермом його автомобіля, спиртного не вживав і повинен був відвезти його додому. В той час, коли вони з ОСОБА_3 чекали, поки ОСОБА_2 та Роман допють пиво, з магазину вийшов інспектор Білопільського ВП Захарченко В. В. Останній підійшов до нього та запропонував вийти з автомобіля, що він і зробив. Після цього на пропозицію співробітників поліції він їздив у лікарню для проходження медичного освідування.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, вина останнього знайшла своє підтвердження в судовому засіданні достатньою сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що 15 травня 2017 року перебував на службі. Приблизно після 18 години біля магазину «Транзит», що по вулиці Сумській у м. Білопілля, на відстані 1,5 2 м стояв автомобіль «Таврія». Вийшовши з магазину, побачив ОСОБА_1, який вийшов з літньої площадки бару і перебував у стані сильного алкогольного спяніння. Разом із ним йшов незнайомий хлопець. Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_1 сів за кермо та завів двигун, а другий хлопець сів на переднє пасажирське сидіння. Надалі ОСОБА_1 завів двигун, проїхав приблизно 1,5 м і уперся в бордюр, після чого почав рухатися заднім ходом. У звязку з цим він оббіг автомобіль, наказав ОСОБА_1 віддати ключі і викликав патруль.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що 15 травня 2017 року здійснював патрулювання міста. За повідомленням інспектора Охріменка І. М. прибув до магазину «Транзит», де знаходився автомобіль «Таврія» та водій ОСОБА_1 Останній виявляв ознаки алкогольного спяніння. Інспектор Охріменко І. О., який також був на місці події, повідомив йому, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Надалі він доставив водія до лікарні, де останній пройшов медичне освідування для визначення стану спяніння, після чого склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що 15 травня 2017 року на прохання ОСОБА_1 перебував за кермом його автомобіля «Таврія». Приблизно о 18 годині відвіз останнього та його товаришів до магазину «Транзит», що на вул. Сумській у м. Білопілля. Там ОСОБА_1 із товаришами випив пиво, після чого сів за кермо автомобіля, а він на пасажирське сидіння. ОСОБА_1 завів двигун, внаслідок чого машина, яка була на передачі, смикнулася. У цей час до них підбіг інспектор поліції, вийняв ключі із замка запалювання, після чого викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_2 суду зазначив, що 15 травня 2017 року близько 18 години разом зі своїм братом Романом та ОСОБА_1 пили пиво у літній палатці біля магазину «Транзит». Допивши пиво, останній разом із водієм пішли до автомобіля «Таврія». Коли через деякий час він вийшов із палатки, то побачив, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля, а поруч стояв інспектор поліції.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №521490 від 15 травня 2017 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 травня 2017 року, у відповідності з яким ОСОБА_1 о 19 годині 40 хвилин перебував у стані алкогольного спяніння,

- рапортом інспектора Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4, з якого вбачається, що в його присутності ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, сів за кермо автомобіля «Таврія» і розпочав рух, у звязку з чим інспектор, щоб упередити правопорушення зупинив водія і викликав поліцію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно з якими 15 травня 2017 року о 18 годині 34 хвилини на вул. Сумській у м. Білопілля, біля магазину «Транзит», водій ОСОБА_1 на автомобілі «Таврія», д. н. В5438СІ здійснював маневр розвороту, після чого його зупинив працівник поліції, який у цей час вийшов із магазину.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а лише сидів за кермом із ввімкненими двигуном, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними і допустимими доказами. З огляду на встановлені фактичні обставини, суд розцінює дану позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як спосіб захисту від адміністративної відповідальності

Суд також оцінює критично покази свідка ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «Таврія», а лише завів двигун, внаслідок чого машина смикнулася, оскільки вони суперечать дослідженим судом письмовим матеріалам справи в їх сукупності та показам свідка ОСОБА_4, з яких вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, розпочала рух транспортним засобом. До того ж суд відмічає, що ОСОБА_3 є учнем ДНЗ Білопільського ВПУ, де ОСОБА_1 працює майстром з виробничого навчання, а відтак, суд вважає, що у площині навчання даний свідок є певною мірою залежним від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і зацікавлений у тому, щоб останній не був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 М В. не спростовують та не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останні не були присутніми та не бачили сам момент керування ним транспортним засобом. Разом з тим, свідок ОСОБА_2 не заперечував факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння та на водійському сидінні автомобіля із ввімкненим двигуном.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів,тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення суд на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1, його ставлення до скоєного, приходить до висновку, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі частини 2 статті 308 КУ ПАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Термін предявлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя: