ун. № 759/7610/17 пр. № 3/759/3982/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., в присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, стосовно

ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ананьїв Одеської області, українка, гр. України, заміжня, не працює, проживає: АДРЕСА_1, -

звинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 07 квітня 2017 року близько 17 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по пр. Ак. Палладіна, 7-А, на автопарковці біля магазину «Новус», в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1), в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Далі ОСОБА_3, в порушення вимог п. 2.10 Правил, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, не дочекавшись працівників поліції, залишила місце пригоди.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнала. Суду повідомила, що дійсно того дня вона керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалась по парковці біля магазину «Новус» в пошуках місця для паркування. В момент, коли вона повернула вліво, вона відчула легкий поштовх ззаду і відразу зупинилась та помітила на автомобілі НОМЕР_2, подряпину на передньому лівому крилі, а також явні сліди старого пошкодження, що не співпадали з подряпиною. Відмовившись за погодженням з водієм ОСОБА_2 від виклику поліції, та обмінявшись з ним контактами, вона поспішаючи поїхала далі по власним справам, і в подальшому з подивом дізналась, що другий учасник викликав поліцію для оформлення ДТП.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_3, її вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, що містять протоколи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, письмові пояснення потерпілого, за якими безспірно вбачається, що під час маневрування на автостоянці автомобіль НОМЕР_3, після чого ОСОБА_3 за лишила місце пригоди. Будь-яких об'єктивних даних, які могли б спростувати наведені обставини, суду не надані.

Згідно з вимогами п.п. 2.10, 10.1 ПДР, водій перед будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним, а у разі причетності до ДТП зобов'язаний залишитися на місці пригоди.

З приводу доводів ОСОБА_3 про домовленість з водієм ОСОБА_1 про відсутність взаємних претензій, то слід зазначити, що така, якщо і припустити, що мала місце усно, проте не була належним чином оформлена. Крім того, відповідно до п. 2.11 ПДР, якщо внаслідок ДТП немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. У разі настання ДТП за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. І лише в останньому випадку, водій звільняється від обов'язків, передбачених п.п. «д», «є» 2.10 ПДР, зокрема щодо повідомлення про ДТП уповноважений підрозділ Національної поліції.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 порушила пункти 2.10, 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинила правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_3 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке не було злісним, дані про її особу, яка до адмінвідповідальності притягається вперше. Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити їй в порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного і, керуючись ч. 2 ст. 36, ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та 122-2 КУпАП, за якими накласти на неї стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, тобто у розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 320 грн.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК