АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/961/2017 Постанова винесена суддею Зубець Ю.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю захисника ОСОБА_2, яка діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, 20 січня 2017 року о 10 год. 10 хв. на перехресті вул. Набережно-Хрещатицька - вул. Верхній Вал в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, не впевнилася в безпеці дорожньої обстановки та не надала дорогу транспортному засобу «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_3, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснила зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 16.5, 2.3 (б) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати та закрити провадження за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час розгляду справи суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення.

Крім того, суд безпідставно визнав її винною у вчиненні ДТП, оскільки, як вбачається з дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Зокрема зазначає, що з метою з'ясування всіх обставин ДТП та встановлення винуватця, їй офіційно надано відповідною організацією записи з камер спостереження, які чітко зафіксували момент зіткнення автомобілів при ДТП, та з яких вбачається, що інший учасник ДТП ОСОБА_4 виїжджає з вул. Верхній Вал на вул. Набережно-Хрещатицька, здійснюючи лівий поворот на перехресті на жовтий сигнал світлофору.

Однак, у судовому засіданні суддя відмовився залучити та оглянути даний відеозапис, і не досліджуючи обставини ДТП, визнав її винною у порушенні п.п. 2.3 (б) та 16.5 ПДР, які неможливо застосувати відносно неї, так як з даних відеозапису чітко видно, що автомобіль «Ауді» не завершує рух перехрестя, як помилково встановив інспектор патрульної поліції, а порушуючи вимоги п. 8.7 ПДР, виїжджає на перехрестя на жовтий сигнал світлофору, і саме в момент зіткнення двох автомобілів на світлофорі вмикається червоний сигнал.

Більш того, такий доказ чітко встановлює винуватця ДТП і свідчить про порушення ПДР іншим учасником ДТП ОСОБА_4, яка, рухаючись по вул. Верхній Вал до перехрестя, та, якій в цей час горів мигаючий зелений сигнал світлофору, була попереджена про неможливість виїзду на перехрестя, однак, нехтуючи таким попередженням, продовжила рух, що призвело до порушення п. 8.7 ПДР.

При цьому суд, не вдаючись в деталі справи, погодився із висновками патрульної поліції в частині порушення саме нею ПДР, хоча вона діяла в межах ПДР та своїми односторонніми діями не могла уникнути зіткнення, а не водієм автомобіля «Ауді» ОСОБА_4, яка грубо порушила вимоги п. 8.7 ПДР, виїхавши на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору та створивши аварійну ситуацію.

Таким чином, на думку апелянта, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, не з'ясував дійсних обставин ДТП та безпідставно залишив поза увагою такий доказ, як відеозапис ДТП, який є належним та допустимим в даній справі, та базував своє рішення виключно на підставі протоколу.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника ОСОБА_2, яка діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, а також другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте при розгляді справи судом ці вимоги виконані не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого: 20 січня 2017 року о 10 год. 10 хв. на перехресті вул. Набережно-Хрещатицька -вул. Верхній Вал в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, не впевнилася в безпеці дорожньої обстановки та не надала дорогу транспортному засобу «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_3, який завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснила зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 16.5, 2.3 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Під час складання протоколу щодо ОСОБА_3, остання заперечувала свою вину у вчиненні ДТП та кожен з водіїв вказував на свій механізм ДТП.

Разом з тим, суддя при розгляді справи за вказаним протоколом дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушила п.п. 16.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, оскільки не впевнилася в безпеці дорожньої обстановки та не надала дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя.

При цьому, з постанови суду видно, що докази, на підставі яких прийнято рішення про винуватість ОСОБА_3 в порушенні п.п. 16.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, складаються з протоколу про адміністративне правопорушення; схеми ДТП; пояснень ОСОБА_3, наданих нею під час розгляду справи та письмових пояснень ОСОБА_4, які суперечливі між собою, оскільки обидва водії вказують на те, що рухались через перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора. Однак суті доказів, на підставі яких він дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя у постанові не розкрив і правильність свого рішення фактично не мотивував.

З огляду на викладене, постанову судді не можна визнати законною і обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Крім того, за клопотанням захисника ОСОБА_2 апеляційним судом був досліджений відеозапис цієї дорожньо-транспортної пригоди з камер відеоспостереження відповідних організацій, з якої вбачається, що в момент під'їзду водія ОСОБА_4 до світлофору зі сторони вул. Набережно-Хрещатицька, їй вмикається жовтий сигнал світлофора, а на момент зіткнення двох автомобілів на перехресті на світлофорі вмикається червоний сигнал світлофору, що за відсутності на схемі ДТП даних щодо відстані, яку проїхала водій ОСОБА_3 від світлофорного об'єкту з вул. Нижній Вал до місця зіткнення, даних щодо режиму роботи світлофорних об'єктів на вказаному перехресті з часовою діаграмою, не дає можливості з усією повнотою встановити дійсний механізм ДТП.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати обставини, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, встановити механізм утворення зіткнення транспортних засобів та особу, яка є винуватою у даному ДТП, а тому справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 підлягає поверненню до органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення для дооформлення та проведення додаткової перевірки, в ході якої необхідно відобразити на схемі ДТП відстань, яку проїхала водій ОСОБА_3 від світлофорного об'єкту з вул. Нижній Вал до місця зіткнення, та шляхом уточнення пояснень учасників ДТП, дослідження відеозапису, зафіксованого камерами відеоспостереження відповідних організацій, а за необхідності, шляхом призначення відповідних експертних досліджень, з'ясувати дійсний механізм ДТП та встановити осіб, які припустилися до порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося дане ДТП, при цьому, підлягає ретельній перевірці свідчення обох учасників ДТП стосовно їх руху до моменту зіткнення транспортних засобів, та в подальшому прийняти рішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3, підлягає частковому задоволенню, постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року - скасуванню, а матеріали справи - поверненню до Управління патрульної поліції у місті Києві для належного оформлення та проведення додаткової перевірки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - скасувати, а матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції у місті Києві для належного оформлення та проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.