АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2/17 Номер провадження 33/786/239/17Головуючий у 1-й інстанції Чистик І.О. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія: ч.1 ст. 130 КАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Томилко В.П. розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1,- .

визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 320 грн гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mercedes-Brnzs350 д.р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, у м. Полтаві по вул. Панянки біля буд 61 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова. В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в ПОНД, факт вживання алкоголю не заперечував, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити.

Обгрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що 28.12.2016 року, його безпідставно було зупинено працівниками поліції, він був тверезим, дійсно відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, але не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у спеціальному медичному закладі. Окрім цього зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис про роз'яснення його прав, зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги тільки пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розцінив як спробу ухилитись від відповідальності, зазначає, що поліцейські, які вирішили, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння повинні були відсторонити його від керування транспортним засобом, а цього зроблено не було, отже вони бачили, що він перебуває в адекватному стані.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився в черговий раз, про сьогоднішню дату розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає, так як суд першої інстанції розглянув справу стосовно ОСОБА_2, відповідно до вимого чинного законодавства.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації дій за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 28 грудня 2016 року підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №115723 від 28.12.2016 року, показаннями свідків, які підтвердили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан предмет перебування в стані алкогольного сп'яніння, а також наявним в матеріалах справи відеозаписом події з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.

Права і наслідки відмови ОСОБА_2 працівниками поліції роз'яснялися про що в протоколі мається запис.

З відеозапису також вбачається, що на місці фіксування адміністративного правопорушення були присутні лише патрульні поліцейські, ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_8, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_9.

Свідки на які вказує правопорушник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були відсутні, а тому суд обгрунтовано розцінив твердження ОСОБА_2 про перебування на місці вчинення адміністративного правопорушення нових свідків, як спробу ухилитись від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що патрульні поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом також є безпідставними, оскільки відповідно до письмового пояснення, які надала 28.12.2016 року ОСОБА_9 право керувати транспортним засобом вона взяла на себе, зазначивши номер свого водійського посвідчення.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про безпідставне його зупинення працівниками поліції, то вони також спростовується даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 129938 від 28.12.2016 року, згідно, якого ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції в зв'язку з невиконанням вимоги закону 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», яка набрала законної сили.

Враховуючи все наведене в сукупності апеляційний суд дійшов висновку, що справу суд розглянув із дотримання вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з'ясував всі фактичні обставини вчиненного правопорушення, обґрунтовуючи свої висновки дослідженими в судовому засіданні по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, та дійшов до правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Підстав, які тягнуть за собою скасування постанови суду, під час перегляду не встановлено.

На підставі наведеногог, керуючись ст. 294 КУпАп,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 17 лютого 2017 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Томилко