АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/666/17 Головуючий І інстанції
Справа № 636/1180/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 28 квітня 2017 року, про притягнення ОСОБА_4до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції був 20.03.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 121860 відносно ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу 20.03.2017 року о 00.35 год. в м. Чугуїві по вул. Горішного, 1 водій ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей та різкий запах алкоголю з порожнини роту), від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 квітня 2017 року, ОСОБА_4, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив, що постанова суду підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права. Суд всупереч вимог зазначених ст. 268 КУпАП розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без належного сповіщення про дату та місце судового розгляду. Оскільки не встановлено факту керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння вважає себе безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності.

Просить постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 28 квітня 2017 року скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду посилаючись, що участь у судовому засіданні не приймав, постанову районного суду отримав 03.05.2017 року в приміщенні суду.

Враховуючи доводи ОСОБА_4 про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення необхідно задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4, його захисника адвоката ОСОБА_3 апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В апеляційному суді ОСОБА_4 пояснив, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки був напідпитку, автомобілем не керував. Повернувся до автомобіля за особистими речами.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 наполягала на невідповідність ПДР України нормативним актам, які регулюють діяльність поліції. А саме, в п. 2.5 ПДР України в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення зазначено, «водій повинен на вимог працівника міліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для встановлення стану алкогольного спяніння». Вважає ці обставини суттєвими, які виключають склад адміністративного правопорушення за відмову, на вимогу поліцейського, пройти огляд на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 міським судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

У відповідності зі ст.1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 121860 від 20.03.2017 року, складений саме за відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_4 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4-5), рапортом сержанта поліції ОСОБА_7 (а.с.6). ОСОБА_4 при розгляді справи в апеляційному суді, не заперечував перебування в стані алкогольного спяніння та відмову від проходження огляду.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю є несуттєвими, оскільки суд вжив заходи для вручення судової повістки апелянту за повідомленою ним адресою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_4 таким правом не скористався, жодних зауважень про порушення вимог законодавства, невідповідності внесення даних про себе, при складанні серії АП1 № 121860 від 20.03.2017 року не заявляв. Протокол підписувати та отримувати відмовився про, що відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2 поліцейським зроблено відповідний запис (а.с. 1).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_4 рухом справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не цікавився, до суду не зявлявся, будь яких клопотань не надавав.

Пояснення захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про невідповідність ПДР України нормативним актам які регулюють діяльність поліції не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 р. № 161, п. 2.5.ПДР України викладено в редакції: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ст. 255 КУпАП уповноважує складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП саме посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції). Відповідно до ст. 105 КАС адвокат ОСОБА_3 не оскаржувала в порядку адміністративного судочинства, відсутність компетенції працівників поліцій складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_4

Таким чином, посилання адвоката ОСОБА_3 що чинна редакція ПДР України на час вчинення адміністративного правопорушення виключає склад адміністративного правопорушення за відмову, на вимогу поліцейського, пройти огляд на стан алкогольного спяніння не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_4 від адміністративною відповідальності за вчинене правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Викладені обставини в доводах апеляційної скарги, що автомобіль ОСОБА_8 зламався, не узгоджується з поясненнями наданими ОСОБА_8 в апеляційному суді, де він зазначав, що пішов до свого автомобіля за особистими речами, керувати не збирався, оскільки був на підпитку. Доказів своїх доводів з приводу несправності автомобіля в розумінні ст. 251 КУпАП ОСОБА_4 не надав. Таким чином, дані обставини суд розцінює, як намагання ОСОБА_4 уникнути адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, тяжкість ймовірних наслідків суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для скасування або зміни постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 28 квітня 2017 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4строк на оскарження постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 28 квітня 2017 року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2