Справа № 463/2282/16-п Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/783/5/17 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Ікавого М.Р. на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року, -

з участю представника ОСОБА_2 - адвоката Ікавого М.Р.,

встановив:

цією постановою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також постановлено направити постанову начальнику Управління патрульної поліції у м. Львові для вирішення питання складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 01 травня 2016 року о 10 год. 15 хв. на вул. Грінченка, 2А в м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_3, під час розвороту поза перехрестям не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не надав дорогу попутному транспортному засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1, чим порушив п.10.4 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Ікавий М.Р. покликається на те, що не погоджується з постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року, вважає, що така винесена передчасно, без з'ясування всіх об'єктивних обставин справи.

Наголошує, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 щодо обставин справи і жодним чином їх не спростував.

Звертає увагу на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 здійснював поворот поза перехрестям на ділянці дороги, що має лише одну смугу для руху в кожному напрямку, а тому твердження про те, що він мав зайняти відповідне крайнє положення для здійснення розвороту є хибним та не підтверджене жодними доказами.

Зазначає, що з такою позицією суду не погоджується, оскільки, із пояснень всіх учасників пригоди вбачається, що автомобілі рухалися не один за одним в одній смузі руху, а в одному напрямку кожен по своїй смузі, а саме автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 рухався попереду по правій смузі (біля бордюра), автомобіль «Мітсубіші» р.н. НОМЕР_1 - дещо позаду в лівій смузі (біля осьової лінії).

Покликається на те, що судом залишено без уваги те, що водій ОСОБА_4, надав неспроможні покази щодо обставин пригоди, а саме вказав, що для виконання лівого повороту зайняв відповідне крайнє ліве положення, а пізніше зазначив, що зіткнення відбулося в момент коли його автомобіль перетинав лінію розмітки та перебував під кутом близьким до 90 градусів відносно осьової лінії розмітки.

Наголошує, що із схеми ДТП вбачається, що на даному відрізку дороги є дорожня розмітка 1.6, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Розмітки, яка б позначала межі смуг руху на даному відрізку дороги немає, тому відповідно до п.11.1 ПДР України кількість смуг руху визначається самими водіями з врахуванням ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів та безпечних інтервалів між ними.

Акцентує, що враховуючи те, що в даному місці загальна ширина дороги 10,9 м, а ширина дороги для руху в напрямку до вул. Б. Хмельницького від центральної розмітки до бордюра складає 6,00 - 6,10 м., ОСОБА_2 визначив, що в даному напрямку можливий рух двома смугами та рухався в лівій смузі, а автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 - в правій смузі руху, при цьому, між автомобілями є безпечний боковий інтервал.

Зазначає, що в подальшому, під час виконання лівого повороту, водій автомобіля «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 виїхав на смугу руху автомобіля «Мітсубіші» р.н. НОМЕР_1, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Звертає увагу на те, що з пояснень учасників пригоди та свідка вбачається, що в момент зіткнення, автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 перебував на смузі руху автомобіля «Мітсубіші» р.н. НОМЕР_1 впоперек дороги, (під кутом близько 90 градусів до осьової лінії розмітки).

Наголошує, що за умови руху автомобіля «Фольксваген» НОМЕР_3 біля осьової лінії розмітки та початку виконання маневру повороту з крайнього лівого положення, такий жодним чином не міг опинитися перпендикулярно до напрямку свого руху на своїй смузі руху. Зайняти положення, яке мав автомобіль «Фольксваген» НОМЕР_3 в момент зіткнення, він міг лише за умови, що водій виконував маневр повороту не з крайнього лівого положення, а з крайнього правого положения на проїзній частині.

Відповідно до пункту 10.4 Правил дорожнього руху України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Акцентує, що у своїх поясненнях водій ОСОБА_4 зазначає, що перед початком виконання маневру розвороту переконався, що на смузі зустрічного руху автомобілів не було, а назад не дивився, оскільки не було потреби.

Вважає, що водій ОСОБА_4 не виконав вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Покликається на те, що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «Мітсубіші» р.н. НОМЕР_1, який в подальшому зупинився в тому ж положенні, в якому рухався до зіткнення, а автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 в момент зіткнення, перебував майже під прямим кутом відносно руху автомобіля «Мітсубіші» р.н. НОМЕР_1.

Зазначає, що суд, порушив ст. 245 КУпАП і неповно оцінив усі обставини даної справи, обмежившись лише протоколом по справі про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників ДТП, не призначив проведення експертизи або залучення спеціаліста для дачі висновку по справі.

Вважає, що ДТП сталася виключно з вини водія автомобіля «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4, який не дотримався вимог Правил дорожнього руху.

Покликається на те, що Личаківським районним судом м. Львова неповно, однобічно та з порушенням законодавства винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова по від 21 липня 2016 року та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4 в суд апеляційної інстанції не з'явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності.

Заслухавши виступ представника ОСОБА_2 - адвоката Ікавого М.Р., який частково підтримав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову суду першої інстанції, визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження відносно останнього на підставі ст. 38 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, дійшов до необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується матеріалами справи 463/2282/16-п, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 082992 та схемою місця ДТП від 01 травня 2016 року (а.с.1,2); поясненнями учасників ДТП водїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 01 травня 2016 року (а.с.3,4) щодо її обставин.

Крім цього, висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП спростовується висновком № 6105 судової автотехнічної експертизи від 15 травня 2017 року, призначеної постановою апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2016 року за клопотанням представника ОСОБА_4 - адвоката Гордія В.О., який даний з врахуванням обставин, встановлених висновком № 6102 транспортно-трасологічної експертизи від 20 березня 2017 року.

Як вбачається з вищезазначеного висновку експерта № 6105, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, при встановлених у адміністративній справі вихідних даних, зокрема, з урахуванням результатів транспортно-трасологічних досліджень, водієві ОСОБА_4 для уникнення ДТП, з технічної точки зору, необхідно та достатньо було належним чином переконатися у безпеці виконання маневру розвороту і дати дорогу автомобілю «Міцубісі-Лансер» під керуванням водія ОСОБА_2

В свою чергу, водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення свого автомобіля НОМЕР_3 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту, коли автомобіль «Фольксваген», виконуючи маневр розвороту, почав зміщуватися у бік смуги руху автомобіля «Міцубісі».

Дії водія ОСОБА_4, у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпункту «д»); 9.2; 9.4; 10.1; 10.4 (частини 2) ПДР України, і ця невідповідність, перебуває у причино-наслідковому зв'язку з фактом даної ДТП.

Що стосується дій водія ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації, як зазначено у висновку експерта, немає підстав стверджувати про будь-яку невідповідність дій останнього вимогам правил дорожнього руху України (в тому числі таких, які б могли перебувати у причино-наслідковому зв'язку з фактом ДТП).

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова судді районного суду підлягає скасуванню.

Разом з тим, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, згідно якої стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Ікавого М.Р. задоволити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року, якою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області