Справа № 467/191/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Похитун М.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Агрономія», депутата Миколаївської обласної ради VII скликання, проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності притягувався : 12.11.2016 року за ч.2 ст. 122 КУпАП, 16.02.2017 року за ч.1 ст. 126 КУпАП, 01.04.2017 року за ст. 192 КУпАП,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 143678 від 16.02.2017 року вбачається, що 16 лютого 2017 року о 14 год.30 хв. на вул. Херсонське шосе, 96 б в м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, визнав повністю та пояснив суду, що дійсно по вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, оскільки вживав як алкоголь, так і ліки, які знижують увагу та швидкість реакції. Спочатку він не відмовлявся від огляду, однак фактично його не пройшов. Протокол про адміністративне правопорушення було складено в присутності двох свідків, прізвищ яких він не знає. Від отримання копії протоколу він відмовився, але посвідчення водія в нього було вилучено. Просив суд закрити провадження у справі у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП.

Інспектор роти № 2 батальйону № 2 УПП в м. Миколаєві ОСОБА_3, незважаючи на вжиті судом заходи щодо забезпечення його явки, у судові засідання не зявлявся, про їх час та місце повідомлений належно.

ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Миколаєві від 14.04.2017 року № 4942/41/16-2017 суд було повідомлено про неможливість забезпечення явки ОСОБА_5 в судове засідання, оскільки кошторисом ДПП у м. Миколаєві не передбачено виділення коштів особовому складу на відрядження до інших місць.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судові засідання не зявлялись, про їх час та місце були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, свої обовязки, передбачені ч.2 ст. 272 КУпАП, не виконали.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.

Однак при дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 143678 від 16.02.2017 року відносно ОСОБА_1, судом встановлено його невідповідність вимогам КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 ( далі Інструкція № 1395 ) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015року № 1376.

Так, в порушення ч.3 ст.256 КУпАП, вимоги якої кореспондуються з вимогами абз. 2 п.2 розділу ІІ Інструкції № 1395, в протоколі про адміністративне правопорушення не зроблено посвідчений підписами двох свідків запис про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу.

З пояснювальної записки від 02.03.2017 року, направленої на запит суду в порядку ст. 278 КУпАП, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від підпису та ознайомлення із змістом протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків, що відображено в їхніх поясненнях та зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Однак ч.3 ст. 256 КУпАП та абз. 2 п.2 розділу ІІ Інструкції 1395 містять імперативну вимогу щодо фіксації поліцейським в присутності двох свідків факту відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, саме в протоколі, а не в інших джерелах, чого уповноваженою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення зроблено не було.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить виправлення та закреслення, що не відповідає вимогам п.7 розділу ІІ Інструкції № 1376.

В порушення ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Засобами поштового, факсимільного чи іншими засобами звязку копія протоколу про адміністративне правопорушення не була направлена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що він дійсно відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та від отримання його копії, однак така відмова єйого законним правом, гарантованим нормами прямої дії, закріпленими в Конституції України щодо прав людини.

В той же час, суд не позбавлений можливості встановити обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та передбачені ст. 280 КУпАП, на підставі інших доказів.

Так, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю підтвердила обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та щодо відомостей, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, зауважень не подавала, окрім зазначення Вітовського району в графі «місце проживання».

Окрім пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини скоєння адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом, зробленим за допомогою нагрудного відеореєстратора поліцейського на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 VIII.

Відеозапис переглянуто в судовому засіданні, зображення чітке, кольорове, має звукове супроводження. У верхньому правому куті інтерфейсу наявне зображення дати та часу відеофіксації (рік/міс./число та відповідно - год./хв./сек.) у правому нижньому куті параметри технічного пристрою : DSJX303918_003918.

Так, із вказаного відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2, за кермом якого знаходився ОСОБА_1, поліцейським було повідомлено водія про причину зупинки, а саме : про необхідність перевірки інформації щодо керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння.

При цьому поліцейський неодноразово наголошував про наявність видимих ознак спяніння та пропонував водієві ОСОБА_1 пройти огляд на його наявність як на місці зупинки за допомогою технічного пристрою, так і в медичному закладі, на що останній хоч і висловлював згоду, однак залишився в автомобілі.

В подальшому поліцейським було запрошено двох свідків, в присутності яких водієві було знову запропоновано пройти огляд на стан спяніння : чи то на місці зупинки, чи то в медичному закладі, однак, як видно з відеозапису, останній відмовився від проходження огляду, про що свідки надали письмові пояснення.

При цьому водій визнав, що він перебуває в стані алкогольного спяніння і розуміє заборону керування транспортними засобами в такому стані, однак в подальшому пересів в інший автомобіль і будь-яких дій, які б свідчили про його наміри пройти огляд на стан спяніння не вчинив.

Вказані обставини повністю підтверджені в судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан спяніння зафіксовано в письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 16.02.2017 року.

При цьому судом встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, попереджена про відеофіксацію згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» із зазначенням номера технічного засобу фіксації та про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан спяніння, права, передбачені ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, їй розяснені.

Вищевказані докази є належними і допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого порядку немає.

За такого, суд визнав доведеним, що 16 лютого 2017 року о 14 год.30 хв. на вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння та в присутності двох свідків від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно даних Національних автоматизованих інформаційних систем МВС України «НАІС» та «АРМОР» ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню за правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не піддавався (довідка Департаменту патрульної поліції УПП у м.Миколаєві від 07.04.2017 року № 4607/41/16/02- 2017 ).

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме : відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання щодо можливості накладення адміністративного стягнення, суд враховує те, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 вказаного Кодексу, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до нього чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 КУпАП, минули, вважає за необхідне розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає пістав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністратвине правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу.

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами НІА № 200159 від 21.10.2004 року повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца