АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/244/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко В.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції: Кленцарь В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

30 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кленцарь В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року, встановлено, що 8 грудня 2016 року о 8.25 у м.Дніпро на вул.Шмідта в районі електроопори №17 ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Тойота» д.н. НОМЕР_1, перед зміною напрямку свого руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, змінив напрямок руху ліворуч для розвороту та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який слідував зліва у попутному напрямку, в результаті чого автомобілям отримали механічні ушкодження, а пасажир ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, судом не з'ясовано всіх обставин події, що мають істотне значення для справи. При цьому зазначає, що судом необґрунтовано не взяті до уваги висновки експертного автотехнічного дослідження обставин механізму ДТП, відповідно до яких в його діях порушень ПДР України немає.

Заслухавши апелянта та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого та його представника, які вважали доводи апеляції ОСОБА_2 необґрунтованими та просили залишити її без задоволення, а постанову суду без змін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, допитавши експерта та свідка, приходжу до висновку що скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що потягло за собою дорожньо-транспортну пригоду є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до нього, поясненнями потерпілого ОСОБА_4, та свідка ОСОБА_6.

В суді апеляційної інстанції:

- правопорушник ОСОБА_2 пояснив, що ПДР України він не порушував, рухався по вул. Шмідта, зайняв крайню ліву смугу для руху, включив лівий поворот для виконання розвороту. В бокове дзеркало бачив автомобіль «Субару», який знаходився на відстані приблизно 50 метрів. Він почав маневр розвороту і в цей час автомобіль «Субару» скоїв наїзд на його автомобіль.

- експерт Драган підтвердив висновки свого експертного дослідження, відповідно до яких, винний у ДТП є водій ОСОБА_4. Дослідження проводив на підставі заяви про проведення експертного дослідження.

- потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що він на автомобілі «Субару» рухався по вул. Шмідта по лівій смузі дороги. Він зупинився перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів, а коли продовжив рух, то раптово на його смугу для руху виїхав автомобіль «Тойота» і відбулось зіткнення автомобілів в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

- свідок ОСОБА_6 вказав, що йому було доручено перевірити обставини ДТП що сталося 8 грудня 2016 року за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Вивчивши матеріали справи та переглянувши відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, розташованих біля місця ДТП він встановив, що водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.10.1 ПДР України, так як останній перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався , що це буде безпечно, змінив напрямок руху ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_4.

В суді апеляційної інстанції були переглянуті відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, відповідно до яких видно, що автомобіль під керування ОСОБА_2 об'їхав пішохода, а потім скоїв маневр розвороту ліворуч, а автомобіль під керування ОСОБА_4 не змінював напрямок свого руху.

Аналізуючи наведене приймаю до уваги покази потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6, так як вони погоджуються між собою, та підтверджені відеозаписами з камер зовнішнього спостереження.

Таким чином вважаю, що в суді апеляційної інстанції встановлено що водій ОСОБА_2 порушив ПДР України. Цей висновок роблю виходячи з того, що водій ОСОБА_4 не змінював траєкторії свого руху, а водій ОСОБА_2 змінив напрямок свого руху ліворуч, чим скоїв перешкоду для руху водію ОСОБА_4, в наслідок чого і сталася ДТП.

Вважаю, що судом 1-ї інстанції обґрунтовано не прийняті до уваги і висновки експертного дослідження обставин ДТП, так як данні, на підставі яких було зроблено дослідження, були надані правопорушником які не відповідають встановленим обставинам.

В суді апеляційної інстанції стороною захисту заявлено клопотання про призначення автотехнічної експертизи, вважаю, що в задоволенні його слід відмовити оскільки в матеріалах справи достатньо даних для прийняття об'єктивного та обґрунтованого рішення, так як покази потерпілого, свідка і відеозаписи з камер зовнішнього спостереження прямо вказують на провину ОСОБА_2, і, в даному разі, не треба спеціальних познань для оцінки ситуації та механізму ДТП.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, районний суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому обставини справи та особу правопорушника.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: