Справа № 127/8639/17
Провадження № 33/772/493/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Кривошея А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Кривошея А.І.

за участю ОСОБА_2

секретаря Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2017

в с т а н о в и в :

постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2017 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по ст. 212-3 ч. 7 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки закінчилися на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2017, складеного головним спеціалістом відділу з питань соціального захисту управління з питань дотримання соціальних прав Департаменту з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4, ОСОБА_3, виконуючи обовязки начальника управління ПФУ в м. Вінниці станом на 13.01.2017 (дата повідомлення про відмову у розгляді скарги в присутності особи), при прийнятті рішення про відсутність підстав для запрошення ОСОБА_2 на розгляд його скарги від 03.01.2017 щодо притягнення до відповідальності посадових осіб управління у звязку з ненаданням запитуваних ним раніше індивідуальних відомостей про застрахованих осіб (ОК-5), порушила вимоги ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» щодо запрошення потерпілого (на його прохання) на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу, а також право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги та своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 212-3 КУпАП.

На дану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати або змінити постанову Вінницького міського суду, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнути до відповідальності.

На думку скаржника строк накладення адміністративного стягнення слід рахувати з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення - 04.04.2017 року.

Крім того, в описовій частині постанови судом встановлено винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 212-3 ч. 7 КУпАП, однак в резолютивній частині постанови ОСОБА_3 не визнано винною.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд скарги ОСОБА_2 без її участі, вважає постанову місцевого суду законною та просить її залишити без зміни.

Заслухавши ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить по справі постанову, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно ж до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Статтею 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, коли: 1) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення і 7) закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

За змістом цих норм, провадження у справі може бути закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням передбачених законом строків накладення стягнення, лише при наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 належним чином не виконані.

Так суд, зазначивши в мотивувальній частині постанови вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.7 ст.212-3 КУпАП, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, в резолютивній частині постанови винною ОСОБА_3 не визнав, хоча і прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю, оскільки з дня вчинення адміністративного правопорушення 13.01.2017 року, на момент судового розгляду 23.05.2017 року, сплинув строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Оскільки такий висновок судді не виключає неоднозначного тлумачення змісту судового рішення щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, то таку постанову судді, слід вважати постановленою з порушенням зазначених вище вимог КУпАП, на що обґрунтовано вказує апелянт, а тому не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_3, виконуючи обовязки начальника управління ПФУ в м. Вінниці листом від 13.01.2017 відмовила ОСОБА_2 у розгляді скарги щодо притягнення до відповідальності посадових осіб управління у звязку з ненаданням запитуваних ним раніше індивідуальних відомостей про застрахованих осіб, в його присутності, чим порушила вимоги ст.ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» щодо запрошення потерпілого (на його прохання) на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу, а також право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 212-3 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та поясненнями ОСОБА_2

Так, 03.01.2017 року ОСОБА_2 направив на ім`я начальника управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці скаргу із зазначенням вимог про притягнення до відповідальності посадових осіб управління в зв`язку з ненаданням запитуваних ним раніше індивідуальних відомостей про застрахованих осіб (ОК-5), а також розгляд скарги в присутності потерпілого.

13.01.2017 року в листі №1/К-2 за підписом в.о. управління ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 було зазначено про відсутність підстав для розгляду скарги у присутності потерпілого.

Відповідно до норм Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів АРК, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1242, відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, та працівники, яким безпосередньо доручено виконання. Відповідальність за організацію діловодства в установах, у тому числі за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, несуть їх керівники.

Згідно із затвердженим наказом управління від 26.02.2016 року № 46 розподілом обов`язків між заступниками начальника управління ОСОБА_3 надано право підписувати будь-які документи у разі виконання обов`язків начальника управління.

Скарга вважається розглянутою з моменту підписання на неї відповіді уповноваженою на те посадовою особою (за даних обставин ОСОБА_3С.), а підписання документу надає відповіді офіційного характеру, який може бути оскаржений в установленому порядку. Посадова особа може не погодитись із проектом відповіді, яку підготували підпорядковані їй працівники.

Провівши розгляд скарги ОСОБА_2 у його відсутність, ОСОБА_3 було порушено права заявника, визначені ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», зокрема право бути присутнім при розгляді його скарги, оскільки скарга була розглянута та підписана посадовою особою відповідно до її повноважень без забезпечення участі ОСОБА_2 в перевірці його доводів, які були ним наведені у скарзі.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Отже, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю відповідають фактичним обставинам цієї події і свідчать про те, що її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого доводиться проаналізованими вище доказами.

Таким чином, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч.7 КУпАП.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції сплинули, передбачені ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Суд не може погодитись з твердженням що строк за ст. 38 КУпАП слід рахувати з моменту складення протоколу, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2017 якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.212-3 ч.7 КУпАП, закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 212-3 ч. 7 КУпАП, а провадження у справі закрити в звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Кривошея