АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1410/2017 Суддя у І-й інстанції: Бойко О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 18 лютого 2017 року о 02 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Еспланадна, 20 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та постановити іншу про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує, що він знаходився в автомобілі, який був припаркований на парковці за адресою: АДРЕСА_2, де до нього підійшли працівники поліції, які в подальшому склали протокол, втім він не керував автомобілем, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також вказує, що суд першої інстанції не визвав свідка події ОСОБА_4, який тривалий час знаходився і спостерігав за даною подією.

Крім того зазначає, що за адресою, де він був припаркований, є банк «Сбербанк Росії», у якого є відео спостереження, втім суд не витребував відео з цих камер, на записах має бути чітко видно, що він не пересувався на автомобілі, а просто знаходився у ньому.

З огляду на викладене вважає, що суд неповно з'ясував усі обставини справи, через що висновки суду не відповідають обставинам справи та явно свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.

Зокрема, винуватість ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 112848 від 18 лютого 2017 року та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеному о 03 год. 45 хв. 18 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного (амфетамін) сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом є голослівними, оскільки нічим не підтверджені.

Що стосується доводів про свідка події, то у протоколі про адміністративне правопорушення дані щодо нього не зазначені.

Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що у суді першої інстанції ОСОБА_3 заявляв клопотання про допит свідка, як про витребування відеозапису з камер спостереження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно з'ясував усі обставини справи, через що висновки суду не відповідають обставинам справи та явно свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко