П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - захисника ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 25.11.2016, о 05 год. 33 хв., в м. Києві по вул. Бурмістренко, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Toyota Avalon, д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотесту "ДРАГЕР" № 0531, тест № 167, результат тесту: 0,92‰.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить постанову місцевого суду скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, ОСОБА_2 вважає постанову місцевого суду незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам провадження та обставинам справи.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 просить звернути увагу на неврахування судом першої інстанції при накладенні на нього стягнення, приписів ст. 33 КУпАП, відповідно до яких стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, при врахуванні характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, зазначаючи при цьому, що в мотивувальній частині рішення зазначено інше прізвище особи, яка не має відношення до вказаного провадження.

Подалі вказує, що в матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували місце роботи, професію, характеристику його-ОСОБА_2, сімейний стан та, крім іншого, відсутні будь-які посилання на докази вчинення адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим постанова місцевого суду є необґрунтованою та формальною.

Зазначає і про порушення працівниками поліції приписів п. 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", оскільки на його-ОСОБА_2 вимогу не були надані документи, що підтверджують сертифікацію приладу, за допомогою якого було здійснено контроль на стан алкогольного сп'яніння.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на підтримку апеляційних вимог в повному обсязі, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарським препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Так, як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв'язку з порушенням ним вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, що забороняють рух на червоний сигнал світлофора, після чого виникла підозра про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, а тому йому запропонували пройти тестування на місці зупинки транспортного засобу, з чим він погодився.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 271206 від 26 листопада 2017 року, ОСОБА_2 особисто власноручно учинив запис: "с правопорушенням сгоден" (а.с. 2).

Висновки тестування на алкоголь за допомогою приладу "Alkotest 6820" виявили показники - 0,92 ‰ (а.с. 1), що не є наближеним до мінімальної межі, за якої настає адміністративна відповідальність.

Дане тестування підписане як інспектором УПП УПП в м. Києві ДПП 1 роти 4 батальйону лейтенантом поліції Демчуком І.Ю., так і самим ОСОБА_2, без будь-яких зауважень та застережень, як ним підписано і акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, з зазначенням позитивних результатів (а.с. 5).

Дії працівників поліції за обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення - не оскаржувалися.

Відповідно розписки, наявній в матеріалах провадження, транспортний засіб "Toyota Avalon", д.н.з. НОМЕР_2, залишений за адресою: вул. Бурмистренка, 5, в м. Києві (а.с. 6).

А тому, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, - є обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 33 КУпАП, відповідно до яких стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, при врахуванні характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та те, що в мотивувальній частині рішення зазначено інше прізвище особи, яка не має відношення до вказаного провадження, - не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення щодо ОСОБА_2, оскільки у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів, що постанова місцевого суду від 13 лютого 2017 року ухвалена саме відносно ОСОБА_2 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у часі, дні, місці та обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, що визнано судом першої інстанції доведеним.

Водночас обставини складення протоколу саме відносно ОСОБА_2 - учасниками провадження не оспорюється.

Не можна погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції приписів п. 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", бо останні на вимогу ОСОБА_2, за позицією захисту, не надали документи, що підтверджують сертифікацію приладу, за допомогою якого було здійснено контроль на стан алкогольного сп'яніння, - оскільки таке твердження ОСОБА_2 нічим не підтверджено, у тому числі і матеріалами провадження, згідно яких ОСОБА_2 в присутності свідків проходив на місці зупинки транспортного засобу тестування на перебування в стані алкогольного сп'яніння, з результатами якого беззастережно погодився.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Накладене на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за відсутності можливої альтернативи накладення іншого стягнення, - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення, у відповідності до положень ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника ОСОБА_2 щодо сплину строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на час розгляду провадження судом апеляційної інстанції, у зв'язку з чим вона просила закрити провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що судом апеляційної інстанції залишається без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька