АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/694/17 Головуючий І інстанції
Справа № 610/998/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 11 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 09.04.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 098191, 09.04.2017 року о 01 год. 05 хв. по вул. Жовтневій в м. Балаклія Харківської області водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з АХ4671ВА, у стані алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 11 травня 2017 року ОСОБА_3,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. В порушення вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу за його відсутності, чим позбав можливості реалізувати свої права. Вважає себе безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності, оскільки транспортним засобом не керував, а лише сидів на водійському сидінні автомобіля, який належить його товарищу ОСОБА_4

Просить постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 11 травня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який вину не визнав, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

П. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції як окремо, так і в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 098191 від 09.04.2017 року, складений саме за відмову ОСОБА_3, який керував автомобілем, від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується: поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4-5); рапортом капітана поліції ОСОБА_7 (а.с.6).

Відомості для сумніву у вказаних доказах в матеріалах справи відсутні, оскільки ні поліцейські, ні свідки з ОСОБА_3 не знайомі, підстав для його обговорення чи необєктивного до нього ставлення при розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не доведено не знайшли свого обєктивного підтвердження та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження які долучаються до протоколу щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. ОСОБА_3 таким правом не скористався, жодних клопотань, заперечень про порушення законодавства при складанні протоколу серії БР № 098191 від 09.04.2017 року не заявляв. Протокол підписувати відмовився про, що відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2 поліцейським зроблено відповідний запис (а.с. 1).

Також спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що в протоколі в графі «підпис особи, яка притягається» стоїть не його підпис. В протоколі серії БР № 098191 поліцейськими зазначено, що ОСОБА_3 від підпису протоколу відмовився (а.с. 2).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 не надав.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання наданих доказів необєктивними.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доводи ОСОБА_3 що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю без належного повідомлення спростовуються матеріалами справи. Суд вжив заходи для вручення судової повістки (а.с. 12-13). ОСОБА_3 був повідомленій про розгляд справи призначений на 11.05.2017 року, судовою повісткою яку отримано 25.04.2017 року (а.с. 14). Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Суд першої інстанції обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необовязкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При апеляційному перегляді ОСОБА_3 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи характеристик з місця несення служби та місця проживання та просив їх врахувати, оскільки районним судом в порушення вимог ст. 33 КУпАП не враховано його особу, майновий стан та помякшуючи обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому помякшуючи обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються (Гл.10 КУпАП).

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Підстав для скасування або зміни постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 11 травня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3без задоволення.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2