№3/359/1684/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від УПП у м. Борисполі Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №164450 від 14.04.2017 року вбачається, що 14 квітня 2017 року о 22 годині 07 хвилин в м. Борисполі, вул.. Глибоцька, 128-б водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою «Драгера» та у медичному закладі у лікаря-нарколога водій о 23 годині 08 хвилин 14.04.2017 року за адресою: Бориспіль, вул.. Глибоцька, 128-б відмовився в присутності 2 свідків. Відмова виражалася у категоричному небажанні проходити огляд та у запереченні факту керування автомобілем. Порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, та дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Таким чином, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП розмежовує суть передбачених нею правопорушень, а саме:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що є порушенням п. 2.9 "а" ПДР України;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; під впливом таких лікарських препаратів, що є порушенням п. 2.9 "г" ПДР України;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду ( в разі такої) , що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

В разі відмови в огляді у закладі охорони здоров;я, настає адміністративна відповідальність за відмову від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

З досліджених матеріалів справи не вбачається, що водію був виданий акт направлення на огляд в заклади медичної охорони.

Пояснення свідка ОСОБА_3 ( а.с.4) не містять конкретизуючих відомостей про те, який саме огляд на стан сп'яніння ( драгер чи в медичній установі) був запропонований для проходження водієм, а пояснення свідка ОСОБА_4 ( а.с.5) містять відомості про те, що водій відмовився від проходження тесту на приладі драгер і у лікаря нарколога. Протиріччя показів свідків ставить під сумнів достовірність їх показів. Покази свідків в частині ознак спяніння мають відмінності в кількості цих ознак.

Зазначені в протоколі ознаки спяніння не містять ознаку сп;яніння - почервоніння обличчя, про яку зазначив свідок ОСОБА_4, і підстави не зазначення його в протоколі не мотивовано.

Надані матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_5 взагалі направлявся для проходження огляду у заклад охорони здоров;я і відмовився від такого проходження.

Також слід додати й те, що на відеозаписах з боді-камер працівників поліції взагалі відсутні свідки , пояснення яких є в матеріалах справи, а також відсутній і факт надання ОСОБА_5 направлення в заклад охорони здоров;я.

Разом з тим, відповідно до копії Акту судово-токсикологічного дослідження №157, при судово-токсикологічному дослідженні крові гр-на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( взяття крові відбулося 15.04.17 р 02 година 30 хвилин) метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Суд бере до уваги , що акт судово-токсикологічного дослідження не є висновком щодо результатiв медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи iншого спянiння, який передбачено Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на який розповсюджується вимога щодо забезпечення достовiрностi результатiв огляду водiїв транспортних засобiв, якi мають бути оглянутi в закладах охорони здоровя, і полiцейський забезпечує доставку цих осiб до найближчого закладу охорони здоровя не пiзнiше нiж протягом двох годин з моменту виявлення пiдстав для його проведення.

За таких умов акт судово-токсикологічного дослідження №187 відносно ОСОБА_1 є належним та допустимим доказом, що враховується судом в сукупності з іншими доказами.

За таких умов , надані матеріали свідчать, що зазначені у протоколі і у поясненнях свідків ознаки алкогольного сп'яніння ОСОБА_5 об'єктивно не відповідають фактичним обставинам справи.

Надані суду нарізки запису боді-камер також не містять доказів підтвердження ознак спяніння водія, та відмови пройти огляд у медичній установі, як не містять і відмову від огляду в присутності свідків, зазначених у протоколі.

Таким чином, надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містять беззаперечних доказів, що свідчать про наявність ознак адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме відмова пройти медичний огляд на стан спяніння, а саме за допомогою приладу «Драгер» та у медичній установі.

Оскільки встановлений законом порядок огляду на стан спяніння ( огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від такого огляду , направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції ) не виконано, особа не направлялася на огляд до медичної установи, не відмовлялась від такого огляду , оскільки таких беззаперечних доказів не надано, то відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов;язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи .

Оскільки беззаперечних, допустимих та належних доказів провини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не надано, то справа підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п;ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності «____»________2017 року.

Суддя О.М.Гончаров