Справа № 200/5581/17
Провадження № 3/200/1530/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління служби безпеки України в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, оперуповноваженого Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області, мешкаю чого за адресою: м.Дніпро, пл.Троїцька, буд.2а,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п.п.3,4 ч.1 ст.212-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №12 від 28 лютого 2017 року, під час проведення 09.02.2017 року комісією Управління СБУ у Дніпропетровській області тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у Дніпровському відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено, що оперуповноважений Дніпровського ВП ОСОБА_1, який має допуск до державної таємниці за формою 2, припустив порушення вимог нормативних та законодавчих актів, що регламентують порядок охорони державної таємниці.

Так, при визначенні ступенів секретності матеріальних носіїв інформації ОСОБА_1 у порушення вимог п. 155 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18 грудня 2013 року (далі - Порядок № 939), не керується «Зводом відомостей, що становлять державну таємницю», затвердженим наказом Голови СБ України від 12 серпня 2005 року № 440 (далі - ЗВДТ). Як наслідок, має місце необгрунтоване засекречування матеріальних носіїв секретної інформації та ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю.

Зокрема, він надав гриф «Таємно» рапорту за матеріалами ОРС «Розшук» № 224т від 16.11.2016 року, зробивши посилання на п. 4.4.9 ЗВДТ. Разом з цим, зміст вказаного документу не відповідає ні зазначеної статті ЗВДТ, ні яким іншім та не містить секретну інформацію.

Також, з боку ОСОБА_1 має місце ненадання відповідного грифу секретності матеріальним носіям інформації, що становлять державну таємницю. А саме, всупереч вимог п. 159 Порядку № 939, він не надав взагалі грифу обмеження доступу оперативно-розшуковій справі № 17016002, тоді як вона містить документи з грифом «Таємно».

Таким чином, враховуючи невиконання вимог режиму секретності у вигляді безпідставного засекречування інформації та ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю з боку ОСОБА_1, якому у встановленим Законом України про державну таємницю» порядку надано допуск до державної таємниці, вбачаються ознаки триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.3,4 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що його дії відповідали вимогам законодавства про державну таємницю.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого п.п.3,4 ч.1 ст.212-2 КУпАП, доведена повністю та підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 12 від 28 лютого 2017 року (а.с.1-3);

-копією зобовязання ОСОБА_1, у звязку з допуском до державної таємниці ( а.с.4);

- наказом №10 о/с дск від 20.11.2015 року щодо надання ОСОБА_1 доступ до державної таємниці ( для роботи з інформацією, що має ступені секретності «Цілком таємно» та «Таємно») ( а.с.6);

-функціональними обовязками оперуповноваженого сектору розшуку злочинців і зниклих громадян відділу кримінальної поліції ДВП ГУНП України в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ( а.с. 7-9).

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.3,4 ч.1 ст.212-2 КУпАП України.

Однак, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було вчинено дане правопорушення 16.11.2016 року, протокол відносно нього складено 28 лютого 2017 року, що є датою виявлення адміністративного правопорушення, тобто строк накладення адміністративного стягнення закінчився 28.05.2017 року.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст.ст. 38, 247 КУпАП, доходжу висновку, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за п.3,4 ч.1 ст.212-2 КУпАП необхідно закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.3,4 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п.п.3, 4 ч.1 ст.212-2 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О.Татарчук