Справа № 686/9211/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Данькова С.О., з участю секретаря Поліщук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, і.н.,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27 квітня 2017 року о 09 год. 30 хв. в м.Тернополі, по вул.Львівська, керував транспортним засобом «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови) та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснивши, що у вказаний час та місці він не керував транспортним засобом «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, а лише, будучи в стані алкогольного спяніння, прийшов та сів у салон автомобіля, на якому він вранці того ж дня приїхав до Тернопільської національної академії у справах, не маючи при цьому наміру нікуди їхати, оскільки безпосередньо після приїзду, перебуваючи на території академії, вжив спиртний напій-горілку. В цей час до нього несподіванно підійшов чоловік, який витягнув із замка запалювання його автомобіля ключі та викликав працівників поліції. Факт відмови від проходження запропонованого інспекторами поліції огляду на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі не заперечує, як і факт перебування на місці події в стані алкогольного спяніння, стверджуючи, що лише сидів за кермом автомобіля, а не керував ним, в очікуванні товариша-водія.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, вона підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №250930 від 27.04.2017 року; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 27.04.2017 року, згідно яких він, перебуваючи на парковці біля Тернопільської національної академії, бачив як автомобіль «Опель Астра» під керуванням ОСОБА_1 паркувався та в подальшому був свідком відмови останнього на пропозицію працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння; рапортом інспектора поліції Управління патрульної поліції в м.Тернополі від 27.04.2017 року; показами допитаного в судовому засіданні, що проводилося в режимі відеоконференції свідка ОСОБА_3 про те, що зранку 27 квітня 2017 року, знаходячись біля Тернопільської національної академії почув гучний свист від коліс автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, водій якого ОСОБА_1 некоректно припаркувавшись на проїзній частині, вийшов та пішов в сторону академії, викинувши при цьому у смітник пляшку з-під горілки, привернувши цим його-Москалюка І.П.- увагу, тому, тримаючи ОСОБА_1 в полі зору, помітив, що в останнього наявні ознаки алкогольного спяніння та, маючи на меті запобігти вчиненню ОСОБА_1 правопорушення з відповідними небезпечними наслідками, спостерігав за подальшими його діями, знімаючи усе частково на камеру свого мобільного телефону. Помітивши, що останній повернувся до свого автомобіля та сів за кермо, він - ОСОБА_3 -прийняв рішення запобігти подальшому його керуванню, шляхом тимчасового відібрання в ОСОБА_1 ключів від запалення, та повідомив про даний факт поліцію. Надалі, був свідком того, як працівники поліції, які прибули на місце події запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що останній відмовився. Крім того, додав, що спостерігаючи за ОСОБА_1 з самого початку до моменту виклику працівників поліцїї, ствердно вказує, що останній алкогольних напоїв, знаходячись з моменту приїзду на території Тернопільської національної академії, не вживав та, з огляду на те, що продаж спиртних напоїв на вказаній території не здійснюється, то останній й не мав можливості їх вжити.

Вказані послідовні покази свідка ОСОБА_3 підтверджуються здійсненими на його власний мобільний телефон відеозаписами обставин подій, що відбувалися до моменту приїзду працівників поліції, які свідок надав суду для долучення до матеріалів справи, як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані покази свідків повністю узгоджуються між собою та наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, за допомогою якого також було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Покази допитаного в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 свідка ОСОБА_4, який, зі слів ОСОБА_1, був очевидцом подій, про те, що у вищевказаний день та час, маючи на меті сісти за кермо автомобіля ОСОБА_1 в якості водія, знаходився на місці події та стверджує, що останній не вчиняв правопорушення, зазначене в протоколі, оскільки транспортним засобом не керував, судом до уваги не беруться, оскільки вони є непослідовними та спростовуються дослідженими по справі доказами, зокрема переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_4 був викликаний по телефону ОСОБА_1 вже після приїзду працівників поліції, та прибув на місце події уже під час складання на останнього протоколу про адміністративне правопорушення щодо факту відмови від проходження огляду на стан спяніння. Враховуючи викладене, покази свідка ОСОБА_4, відомості про якого не містять й матеріали справи, не узгоджуються з сукупністю зібраних по справі доказів, і розцінюються судом як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Не заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_1 на те, що транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв він не керував та наміру керувати в момент, коли його виявив в салоні авто свідок ОСОБА_3 не мав, оскільки вони є непослідовними та не узгоджуються з сукупністю зібраних по справі доказів, і розцінюються судом як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.27, 30, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області особою протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

СУДДЯ С.О. Данькова