А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/355/2017, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 185 КпАП.

Постановою судді Міжгірського районного суду від 11.04.2017 ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 01.04.2017 приблизно о 01:35 на вул. О. Ігнатишина в смт. Міжгір'я керував автомобілем марки «Мерседес Спринтер 213» НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, а приблизно о 02:00 під час супроводу його працівниками поліції до Міжгірської районної лікарні для проходження огляду на стан сп'яніннявчинив злісну непокору працівникам поліції: хапав їх за формений одяг, штовхав, виражався на їх адресу нецензурними словами. За ці діяння ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу закрити. Вказує, що під час керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не перебував; що пиво, про яке він вказав у протоколі про адміністративне правопорушення, було безалкогольним і вжите ним задовго до керування транспортним засобом; що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров'я, однак це відповідними документами не зафіксовано; натомість він був підданий огляду на стан алкогольного сп'яніння примусово, чого законом не передбачено. Оскільки ж його примусове, з застосуванням фізичної сили, доставляння працівниками поліції до районної лікарні було незаконним, то і його певний спротив не складає адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП. Стверджує, що суддя неправильно оцінив його пояснення про визнання певних фактів як визнання вини, не перевірив повноважень працівника поліції на складання протоколів про адміністративні правопорушення, повноважень працівника закладу охорони здоров'я на проведення медичного огляду і в решті обґрунтував своє рішення на даних протоколів про адміністративні правопорушення і висновку щодо результатів медичного огляду, які не можна вважати допустимими джерелами доказів.

Відповідно до частин 5 і 6 ст. 294 КпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цієї особи.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, перед цим апеляційний розгляд справи переносився у зв'язку з неприбуттям ОСОБА_2 двічі. З електронного повідомлення, яке надійшло з адреси місця його проживання, вбачається, що він виїхав на роботу за межі України.

Апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_2 був тричі своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду справи, клопотання про перенесення її розгляду не подав, а відповідно до ч. 4 ст. 294 КпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, яким, в даному випадку, є 27.04.2017.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами пунктів 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння і не вправі керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 046643 від 01.04.2017 інспектор СРПП № 4 Міжгірського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 01.04.2017 о 01:35 на вул. О.Ігнатишина в смт. Міжгір'я керував автомобілем марки «Мерседес Спринтер 213» НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП, і що його огляд на стан сп'яніння, проведено у Міжгірській районної лікарні у присутності двох свідків. У висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 вказано, що останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння, однак від огляду на визначення ступеню алкогольного сп'яніння відмовляється. З приводу досліджуваної події ОСОБА_2 безпосередньо в протоколі власноруч вказав, що «випив одне пиво оболонь 0,5 літра та сів за кермо, після чого був зупинений працівниками поліції» (а.с.3-4).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 527752 від 01.04.2017 інспектор СРПП № 4 Міжгірського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 01.04.2017 приблизно о 2 годині на території Міжгірської районної лікарні нецензурно висловлювався на адресу працівників поліції, хапав їх за одяг та штовхав, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП (а.с.12).

Наступне пояснення з приводу досліджуваної події ОСОБА_2 дав під час розгляду справи судом першої інстанції. Зокрема показав, що обставини зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення визнає повністю, розкаявся у вчиненому. Додатково пояснив, що в Міжгірській районній лікарні черговий лікар не застосовував прилад «Драгер» для встановлення факту вживання ним алкоголю, однак він визнає, що перебував у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом. Показав, що алкоголь вживав в кафе «Тополя» на вул. О. Ігнатишина в смт. Міжгір'я, після цього сів за кермо, їхав додому, однак був зупинений працівниками поліції, яким, під час супроводу його до районної лікарні на огляд, чинив опір.

Окрім даних, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення і показаннях ОСОБА_2 фактичні обставини правопорушень, визнані встановленими судом, підтверджені поясненнями свідка ОСОБА_4 - завідувача відділенням Міжгірської районної лікарні, яка здійснювала медичний огляд ОСОБА_2, про його перебування в стані алкогольного сп'яніння, відмову визначити ступінь сп'яніння, образи на адресу працівників поліції і чіпляння до них (а.с.15), а також поясненнями працівників Міжгірського відділення поліції ОСОБА_5 (а.с.16), ОСОБА_6 (а.с.17), ОСОБА_7 (а.с.19) ОСОБА_8 (а.с.20), ОСОБА_9 (а.с.21), які повністю узгоджуються з ними і між собою.

Тому Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та його злісну непокору працівникам поліції, і вважає, що до висновку про необхідність закриття даної адміністративної справи вони не приводять.

Правова кваліфікація діянь ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, і за ст. 185 КпАП, як злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, є правильною.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці діяннятягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку, передбачена ст. 185 КпАП , тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Згідно зі статтею 36 КпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом з тим, за приписами частин 7 і 9 ст. 294 КпАП апеляційний суд переглядає справу тільки в межах апеляційної скарги і в разі зміни постанови в частині накладення стягнення не може його посилити.

Виходячи зі змісту санкцій ч.1 ст. 130 та ст. 185 КпАП найбільш серйозним з правопорушень, вчинених ОСОБА_2 слід вважати передбачене ст. 185 КпАП, як таке, за вчинення якого передбачено найбільш суворий вид адміністративних стягнень - адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

При накладенні адміністративного стягнення Апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП, відомості про особу ОСОБА_2, вказані у постанові суду першої інстанції, які в апеляційній скарзі не оспорюються, і виходить з того, що обставин, які обтяжували б його відповідальність, у справі не встановлено.

Враховуючи, що відповідно до Глави 3 КпАП адміністративні стягнення у виді адміністративного арешту, виправних і громадських робіт, які передбачені санкцією ст. 185 цього Кодексу, є більш суворими ніж накладене на ОСОБА_2 судом першої інстанції, яке повністю узгоджується з санкцією ч.1 ст. 130 та ст. 33 цього Кодексу, підстав для зміни оскарженої постанови і в частині накладення адміністративного стягнення Апеляційний суд також не вбачає.

Керуючись ст. 294 КпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову судді Міжгірського районного суду від 11.04.2017 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 185 КпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Гошовський