АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/489/17 Головуючий у І-й інстанції - Сенчишин Ф.М.
Справа № 199/2385/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, офіційно не працевлаштований, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, виконуючи маневр повороту ліворуч на перехресті, був справі розраховувати, що інші транспортні засоби, дотримуючись вимог п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, не будуть в цей час виконувати маневр обгону. В умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_3 не знаходяться в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, як потерпілий, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у звязку з тим, що суд однобічно та не повно зясував усі фактичні обставини справи, не дослідив їх та не надав їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме повністю не зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано оцінку схемі наслідків ДТП, іншим доказам. В умовах ДТП, що мало місце 29.03.2017 року, оцінка судом дій потерпілого в частині невиконання вимог п.п. 12.1, 14.2 («б») ПДР щодо знаходження їх у причинному звязку з настанням події даної ДТП, необґрунтована та позбавлена логічного сенсу. Вказує, що суд позбавив його права бути присутнім під час судового засідання, у звязку з чим не реалізував права, передбачені ст. 269 КУпАП. Винуватість водія ОСОБА_3 повністю підтверджується висновком експертного дослідження за результатами проведеного дослідження обставин механізму ДТП від 28.04.2017 року № 10.1/035-Д.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 кожен окремо підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, підтвердили викладені в її обґрунтування доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити. ОСОБА_3 просив залишити постанову першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, думку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_3 не знаходяться в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, як і в суді першої інстанції, заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно у вказаний час він керував автомобілем «ЗАЗ 11026», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухався по вул. Грінченко в напрямку вул. Янтарної у м. Дніпро. Перед перехрестям з вул. Ферганською він зупинився, для того, щоб повернути ліворуч. За ним зупинилися ще два автомобілі. Він включив покажчик лівого повороту, переконався у відсутності перешкод на зустрічній смузі руху, подивився у дзеркало заднього виду та почав повертати ліворуч. Коли він вже майже завершив маневр, в ліву задню частину його автомобіля вїхав автомобіль «Mercedes-Benz», який на великій швидкості виконував маневр обгону. Від удару його автомобіль продовжив некерований рух та його задньою частиною занесло на паркан житлового будинку.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція зазначеного адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення. Працівниками патрульної поліції встановлене порушення ОСОБА_3М п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 вказував на наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водія ОСОБА_3 Пояснив, що не порушував вимоги Правил дорожнього руху України, що підтверджується висновком експертного дослідження від 28.04.2017 року № 10.1/035-Д. Зазначає, що по вул. Грінченко не має дорожньої розмітки та вважає, що ця вулиця має дві полоси в одну сторону руху.

Судом першої інстанції правильно досліджена схема місця ДТП, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП, отримані автомобілями механічні пошкодження, та місця зіткнення зі слів обох водіїв. При цьому, загальна ширина проїзної частини становить 6,8 м, що при відсутності дорожньої розмітки свідчить про те, що ділянка дороги, де сталася ДТП, має лише по одній смузі для руху в кожному напрямку.

Наведене спростовує пояснення водія ОСОБА_2 про те, що він рухався «в другій смузі руху», а доводить факт того, що на момент зіткнення ОСОБА_2 виконував маневр обгону в районі перехрестя вул. Грінченко та вул. Ферганської.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно наявності в діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього суду України, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Доводи потерпілого з приводу того, що суд першої інстанції позбавив його права бути присутнім під час судового засідання, у звязку з чим не реалізував права, передбачені ст. 269 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_3 (а.с. 11), а його неявка не є перешкодою розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Що стосується посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі як на доказ винуватості ОСОБА_3 на висновок експертного дослідження від 28.04.2017 року № 10.1/035-Д, то останній суперечить дослідженим судом апеляційної інстанції доказам та обставинам справи, у звязку з чим не береться до уваги.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_3 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1