Справа № 307/29/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю представника правопорушника адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника - адвоката ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2017.

ОСОБА_1 постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Топчино вул. Центральна, 373 Тячівського району Закарпатської області, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №260013 від 01.01.2017 та постанови судді від 30.03.2017 вбачається, що ОСОБА_2, 01.01.2017, о 05 год. у м. Тячів по вул. Незалежності, керував автомобілем марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї представник - адвокат ОСОБА_1 просить постанову судді від 30.03.2017 скасувати, постановити нову, якою провадження щодо ОСОБА_2 закрити за відсутності в його діях події й складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Указує на те, що протокол складено з порушенням вимог ст. 265 КУпАП та п. 3.11, 3.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 04.10.2013, № 950. У протоколі зазначено, що подія мала місце в м. Тячів по вул. Незалежності, при цьому не вказано де саме, хоча насправді автомобіль було зупинено в смт. Тересва. У постанові суду пояснення свідка викладено в недостовірній формі, оскільки ОСОБА_2 взагалі не вміє керувати транспортними засобами й водійських прав у останнього взагалі немає. Свідки, зазначені в протоколі, взагалі не було на місці події. ОСОБА_2 заявив у суді

-2-

першої інстанції клопотання про допит усіх свідків, у тому числі й автора протоколу про адміністративне правопорушення серія АП 2 № 260013 від 01.01.2017, проте суд проігнорував клопотання, чим порушив ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного розгляду. Крім того, судом продовжено розгляд справи за відсутністю учасників судового процесу, хоча клопотання про перенесення розгляду даної справи подавалося з поважних причин, про що було вказано в клопотанні. Суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, не з'ясував усі обставини справи, що призвело до безпідставного притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Також, ОСОБА_2 відноситься до національних меншин, не в повному обсязі володіє державною мовою, однак під час складання протоколу, останньому не було забезпечено перекладача, чим порушено його право на захист.

Заслухавши пояснення представника правопорушника адвоката ОСОБА_1, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вказаних вимог законодавства дотримався й вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-3-

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

З установлених у судовому засіданні обставин убачається, що, 01.01.2017, о 05 год. у м. Тячіві по вул. Незалежності, ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2105, державний номерний знак 263-57РЕ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність у діяннях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №260013 від 01.01.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, доданими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, запрошених у якості свідків 01.01.2017, о 05 год. 10 хв., і які засвідчили, відмову ОСОБА_2 від проходження огляду для визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що молодший інспектор реагування патрульної поліції РПОП старший сержант поліції ОСОБА_5 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказував представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи. У звязку із чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог чинного законодавства, зокрема, вимог ст. 256 КУпАП.

-4-

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду для визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу та складання щодо нього протоколу, були підстави для його обмови, - на такі дані також не вказується, як в апеляційній скарзі, так не вказувалось й під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діяннях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки поліцейський діяв відповідно до вимог Інструкції, громадянин ОСОБА_2, керуючи транспортними засобом з ознаками алкогольного спяніння в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а тому порушень вимог КУпАП чи Інструкції апеляційним судом не встановлено.

Разом із тим, при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами за санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції не врахував дані про особу порушника, який згідно довідки начальника територіального сервісного центру від 06.05.2017 №31/7/3-473 останній посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Так, відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, суд першої інстанції наклав на ОСОБА_6 адміністративне стягнення, яке не підлягало застосуванню, оскільки позбавив права керування транспортними засобами особу, яка такого права не мала.

Отже, суд першої інстанції дотримався вимог законодавства при встановленні фактичних обставин справи та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Разом із тим, при накладенні адміністративного стягнення судом не було враховано всіх даних про особу порушника та застосовано адміністративне стягнення, яке не підлягало застосуванню.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не встановлені, у звязку із чим, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова судді зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 - задовольнити частково.

-5-

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2017 щодо ОСОБА_2 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн..

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: