Номер провадження: 33/785/875/17
Номер справи місцевого суду: 521/5583/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М, при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 12.05.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/п/б/

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 02.04.2017 року, о 21.50 годині, в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, ОСОБА_2, керував автомобілем «HONDA CIVIC», державний р/н НОМЕР_1 в м. Одесі, перед поворотом ліворуч по вул. Бреуса не врахував дорожньої обстановки та не дав дорогу зустрічним транспортним засобам, в звязку з чим скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по смузі зустрічного руху. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

В звязку з цим співробітниками поліції відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №171773 від 02.04.2017 року щодо порушення останнім п.10.4 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджуючись з постановою районного суду, посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, порушує питання щодо її скасування.

В обгрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, рухався на зелений сигнал світлофору, у той час коли водій іншого автомобілю, порушуючи ПРД рухалась на червоний сигнал світлофору.

Разом з цим, апелянт вказує, що адміністративне стягнення відносно нього обрано із порушенням вимог закону, оскільки судом не було вказано жодного доводу, на підставі якого він обирає адміністративне стягнення. Вважає, що судом не враховані данні про його особу, а саме : його майновий стан та обставини, що помякшують відповідальність.

Відповідно до цього, ОСОБА_2 просить розглянути його апеляційну скаргу, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, яка заперечувала проти її задоволення в частині визнання ОСОБА_2 невинуватим, але не заперечувала проти зміни адміністративного стягнення для нього на штраф, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - зміні, виходячи з наступного:

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що дійсно, 02.04.2017 року, о 21.50 годині, він керував автомобілем «HONDA CIVIC», державний р/н НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, перед поворотом ліворуч по вул. Бреуса їхав на дозвільний зелений сигнал світлофору і бачив, що на іншій стороні горіло заперечливо світло на пішохідному переході, в звязку з чим вважав, що транспортним засобам, які рухались по зустрічній смузі руху заборонено рухатись, в звязку з цим його маневр по скоєнню повороту ліворуч не міг нікому заважати. Вважає, що ці обставини з яких він надає пояснення, підтверджуються записом з камер відеозапису, які є на АЗС.

Також звертає увагу, що автомобіль використовує в робочих цілях, а крім того проживає з матірю та бабусею, які є пенсіонерами та потребують сторонньої допомоги, іноді повязаною з використанням транспортного засобу і позбавлення права на керування транспортним засобом ставить його у скрутне становище.

Особа, яка є учасником ДТП - ОСОБА_3 показала апеляційному суду, що в день і час, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, вона керувала автомобілем НОМЕР_2 по своїй полосі руху і при дозвільному сигналі світлофору, який розташовано на дорозі рухалася прямо. При цьому керувалася сигналами світлофору для автомобілів, а не для пішоходів. Вважає, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, оскільки відповідно до цього пункту ПДР він повинен був надати дорогу її автомобілю, який рухався назустріч. Не заперечує, щоб адміністративне стягнення відносно ОСОБА_2 змінили на штраф.

Такі ж пояснення відносно обставин скоєння ДТП вона надала співробітникам поліції на місці події (а.с. 3).

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно до положень закріплених в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах підтверджується наступними доказами :

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол серії БР №171773 від 02.04.2017 року про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху, тому його дії кваліфіковані правильно за ст.124 КУпАП (а.с. 1).

Обґрунтування вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в постанові суду підтверджуються поясненнями свідка водія ОСОБА_3 - ОСОБА_4, які він надав в судовому засіданні і в яких пояснив, що знаходився в автомобілі під час скоєння ДТП та при цьому наполягає, що їх автомобіль рухався по вул. Люстдорфська дорога на зелений сигнал світлофору, та на пішохідному переході, із зустрічної полоси руху їх підрізав автомобіль«HONDA CIVIC», внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів.

Це ствердження ОСОБА_4 також знайшло своє підтвердження у схемі ДТП, яка була складена співробітниками ІПП безпосередньо на місці, згідно якої саме водій ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, а саме п. 10.4 ПДР, згідно яких, перед здійсненням маневру, не впевнився в його небезпечності (а.с. 2).

Слід звернути увагу на те, що схема ДТП була складена співробітниками ІПП у присутності водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які її підписали, були з нею згодні, а водій ОСОБА_2 не намагався її оскаржити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, в апеляційному суді ОСОБА_2 був наданий відеозапис з камер спостереження, встановлених на автозаправній станції, яким як зазначив апелянт підтверджений факт порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме проїзд ОСОБА_4 перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

Оглядом за участі учасників судового розгляду зазначеного відеозапису було встановлено, що він містить відповідні дані щодо роботи пішохідного світлофору, який розташований поза перехрестям, проїзд якого здійснювала водій ОСОБА_3 та на якому під час зіткнення автомобілів горіло червоне світло.

З наданого відеозапису вбачається, що відстань від розташування камери спостереження до місця зіткнення автомобілів є значною та огляд перехрестя є частково обмеженим. Разом з тим, з зазначеного запису вбачається, що світлофор працює в режимі надання відповідної інформації пішоходам, а не водіям, які здійснюють проїзд перехрестя.

Крім того, з огляду зазначеного відеозапису вбачається, що після загорання забороненого сигналу світлофора - червоного сигналу (21:47:15), який забороняє перетин перехрестя пішоходами, повз нього, а саме з боку руху автомобіля ОСОБА_2, до моменту зіткнення автомобілів (21:47:21), прямолінійно проїхали перехрестя ще чотири автомобіля в проміжку часу з 21:47:16 по 21:47:20. Крім того зазначений відеозапис свідчить про те, що після скоєння зіткнення при показчику того-самого дозвільного до переходу пішоходам сигналу світлофора, проїзд перехрестя, до переключення його у інший сигнал с світлофору, а саме о 21:47:52 його проїхали ще ряд автомобілів.

На думку апеляційного суду, зазначені обставини не можуть свідчити про порушення водієм ОСОБА_4 вимог ПДР, а твердження апелянта, з урахуванням наведених вище обставин не можуть бути прийняті беззаперечно на підтвердження факту проїзду останньою перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

Разом з тим, вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху зобовязували водія ОСОБА_2, перед виконанням повороту ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, дати дорогу зустрічним транспортним засобам, що не було виконано останнім і стало наслідком зіткнення автомобілів.

На підстав вищевикладеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі доказів, які містяться в матеріалах адміністративної справи, прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено з порушенням вимог ст. 33 - 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя не мотивував застосування іншого адміністративного стягнення, окрім позбавлення права керувати транспортними засобами, хоча санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативу.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, також передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, - були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови суду першої інстанції видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя, при накладенні адміністративного стягнення та мотивування свого рішення обмежився загальними фразами і не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність.

Як вбачається з пояснень, наданих апеляційному суду ОСОБА_2, він у даний час використовує автомобіль для роботи, а також мешкає з матірю та бабусею, які є пенсіонерами та потребують його допомоги.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

При цьому також апеляційний суд приймає до уваги, що спричинена в результаті ДТП шкода не є значною, в звязку з чим потерпіла ОСОБА_3 не заперечувала проти змінення адміністративного стягнення для ОСОБА_2 на штраф.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому їй необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд Одеської області, -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 6 (шість) місяців - задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року відносно ОСОБА_2 у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5.