Номер провадження: 33/785/675/17
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І. за участю особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника - Чорного Г.Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чорного Г.Г., діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 27.03.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по справі у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 02.09.2016 року о 06 годині 40 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», державний р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Мечникова зі сторони вул. Лазарева в напрямку вул. Болгарської в м. Одеса, наближаючись до перехрестя вул. М'ясоїдовської, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Форд Транзіт», державний р/н НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 11.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції послався на відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки в ході проведення судового розгляду не було встановлено факту порушення правопорушником п. 11.4 Правил дорожнього руху.

В апеляційні скарзі ОСОБА_4 та його представник Чорний Г.Г. заперечили проти постанови судді та зазначили, що з постановою судді вони не згодні, вважають її необґрунтованою та незаконною та порушують питання щодо її скасування.

В обгрунтування своїх доводів апелянти послалися на те, що суд першої інстанції прийшов до висновку, що в матеріалах провадження відсутні докази для розв'язання справи.

Звертають увагу на те, що експерт, залучений до проведення судово-технічної та трасологічної експертиз, не зміг дійти певних висновків через ненадання йому відомостей, необхідних для проведення експертизи, хоча в матеріалах адміністративної справи є висновок інспектора поліції ОСОБА_7 відносно якого зіткнення відбулося за межами перехрестя, та спричинено виїздом водія ОСОБА_2 на смугу зустрічного руху.

Апелянти вважають, що суд безпідставно не прийняв до уваги цей висновок співробітника поліції і на цій підставі прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність доказів провини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП.

Наразі апелянти вважають, що ОСОБА_2 не підлягає адміністративному покаранню, але на підставі ст. 38 КУпАП в зв'язку з тим, що сплинули строки для притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю.

Просять скасувати постанову районного суду, якою було закрито провадження за адміністративною справою відносно ОСОБА_2 та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Чорного Г.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як пояснив в суді першої інстанції ОСОБА_4 і це підтвердив в апеляційному суді його представник - Чорний Г.Г., він, керуючи автомобілем "Форд Транзіт", 02.09.2016 року приблизно о 6-й години 30 хвилин рухався по вул. Мечнікова в м. Одесі в крайній правій полосі для руху та коли проїжджав перехрестя побачив автомобіль «ВАЗ 21093», який почав перестроюватись вліво без включення сигналу повороту. Він не встиг загальмувати, але намагаючись уникнути зіткнення почав уходити в ліву сторону проїзної частини дороги, однак уникнути зіткнення не вдалося.

Також доповнив, що зіткнення відбулося за межами перехрестя і світлофор на перехресті вулиць Мечникова та М'ясоїдівська не працював.

Вважає винним у ДТП водія ОСОБА_2.

Водій ОСОБА_2 пояснив в суді першої інстанції і підтвердив це апеляційному суду, що дійсно у зазначений у постанові районного суду час та місці, на автомобілі "ВАЗ-21093" він їхав по вул. Мечникова, рухаючись по головній дорозі в лівій крайній смузі руху і на нерегульованому перехресті віл. Мечникова та М'ясоїдівської, почав здійснювати маневр повороту вліво. В цей час сталося зіткнення його автомобіля з автомобілем «Форд Транзіт» під керуванням ОСОБА_6 Наявність в своїх діях порушень правил дорожнього руху заперечує і винним у ДТП вважає водія ОСОБА_4, який за наявності з його сторони дорожнього знаку "Дати дорогу", не надав йому дороги.

Його пояснення з цього з цього приводу також підтверджується наявністю на перехресті вулиць вул. Мечникова та М'ясоїдівської знаку, який зобов'язував водія ОСОБА_4, який рухався з другорядної дороги на головну, пропустити транспортний засіб, який рухається або виконує маневр з головної дороги.

Свідок ОСОБА_8 надала пояснення, згідно яких вона бачила 02.09.2016 року, що по вул. Мечникова, на великій швидкості рухався автомобіль «Форд Транзіт», а потім почула звук різкого гальмування цього автомобіля та звук зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21093», який рухався по вул. Мечникова та повертав на вул. М'ясоїдівську. При цьому свідок пояснила, що зіткнення сталося на середині перехрестя вулиць Мечникова та М'ясоїдівської і світлофори при цьому не працювали (а.с. 6).

Свідок ОСОБА_7, який є працівником Управління патрульної поліції в м. Одеса та який складав протокол про адміністративне правопорушення пояснив, що зазначені матеріали по ДТП були передані йому працівниками, які виїздили на місце пригоди. При цьому вказав, що при повторному виїзді на місце пригоди, ним було встановлено, що зіткнення мало місце до початку перехрестя, що на його думку свідчило про виїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на зустрічну смугу руху і порушення останнім вимог п.11.4 Правил дорожнього руху і слугувало підставою для складання протоколу. При цьому зазначив, що перехрестя, де було скоєне зіткнення автомобілів має відповідне розташування, оскільки має значну відстань. При цьому вказав, що суцільна смуга руху перед перехрестям практично не проглядається, оскільки стерта і її не видно, а водії, які здійснюють поворот вліво по головній дорозі зменшують кут повороту, виїжджаючи на зустрічну смугу, що на його думку могло мати місце при здійсненні повороту вліво водієм ОСОБА_2

Водночас, як видно з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що свідчення водія ОСОБА_4 про те, що водій ОСОБА_2, перед виконанням маневру повороту ліворуч не вмикав сигнал повороту, а також виїхав на зустрічну полосу руху не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та спростовуються поясненнями водія ОСОБА_2

Разом з тим, вимоги розташованого на полосі руху дорожнього знаку пріоритету 2.1 "Дати дорогу", зобов'язували водія ОСОБА_4 надати дорогу транспорту, який виконував поворот ліворуч по головній дорозі.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано послався на схему ДТП, згідно якої місцем зіткнення транспортних засобів є зустрічна смуга для руху водія ОСОБА_2, оскільки сама схема ДТП не містить жодних слідів гальмування обох транспортних засобів, в зв'язку з чим є вірними пояснення водія ОСОБА_2 про те, що намагаючись уникнути зіткнення він виїхав на зустрічну смугу руху, а автомобіль «Форд Транзит» під керуванням водія ОСОБА_4 рухався з другорядної дороги на значній швидкості не уступаючи дороги його транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.

Також слід взяти до уваги, що зіткнення транспортних засобів «Форд Транзіт» та «ВАЗ-21093» сталося фактично в лоб, що підтверджується фотознімками ДТП і на думку суду також може свідчити на підтвердження пояснень водія ОСОБА_2 про зміщення транспортних засобів з середини перехрестя саме внаслідок їх зіткнення, підтвердження чого є вага обох автомобілів («Форд Транзит» - 3 тонни, а «ВАЗ-21093» - 1 тонна).

В зв'язку відсутністю в матеріалах адміністративної справи інших доказів на підтвердження провини водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також неможливості їх набуття, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_2 не порушував п. 11.4 «Правил дорожнього руху».

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, в частині того, що суд не прийняв до уваги докази на підтвердження провини водія ОСОБА_2

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати аналогію права та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

Районний суд, приймаючи рішення щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу правопорушення, врахувавши положення чинного законодавства про адміністративні правопорушення та Постанови Пленуму Верховного суду України, правильно прийшов до висновку щодо належного виконання під час виконання маневру пороту водієм ОСОБА_2 п. 10.4 Правил дорожнього руху, регламентуючого початок руху та зміну його напрямку, оскільки саме дії водія ОСОБА_4 та порушення ним Правил дорожнього руху і є наслідком зіткнення автомобілів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність об'єктивних даних щодо вчинення водієм ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в зв'язку з чим вважає висновки районного суду про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення правильними, прийняте рішення про закриття провадження в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення законним, в зв'язку з чим підстав для задоволення апеляції та скасування постанови суду не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Чорного Г.Г. - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 27.03.2017 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 по справі у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов. суду