АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Панасюка О.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 (двісті сімдесят п'ять) грн. 00 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі адвокат Панасюк О.В. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм.

Зазначає, що суд при прийнятті рішення всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Вказує на те, що у працівників поліції не було підстав вимагати проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю у нього ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачених п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 жодним чином не підтверджує порушення вказаним водієм вимог п.2.5 ПДР України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката Пальоху В.Г., які підтримали апеляційну скаргу, та вважають постанову суду незаконною, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи убачається, що судповно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установив суд, ОСОБА_2 03 березня 2017 року близько 00 год. 10 хв. в м. Києві по вул. М.Малиновського, 11, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей розширені та не реагують на світло, бліде обличчя, поведінка не відповідає обстановці) відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора патрульної поліції Маленчука О.В. від 03 березня 2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, копією відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи самі по собі не можуть свідчити про незаконність постанови суду.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим, підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив та дав належну оцінку у їх сукупності, і доводи апеляції цього не спростовують.

Наведені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, достовірності, допустимості і достатності не викликають та підтверджують вину ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

Наданий ОСОБА_2 висновок № 001664 від 03.03.2017 року Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не спростовує висновків суду і не підлягає врахуванню. Відповідно до вимог п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, вказаний огляд повинен бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Згідно вказаного висновку огляд ОСОБА_2 проведено 03.03.2017 року о 04 год. 40 хв., тобто за його заявою через чотири години після зупинення працівниками поліції.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Панасюка О.В. в інтересах ОСОБА_2 вважаю, що вони є необгрунтованими та не заслуговують на увагу.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 є законною, а тому підстав для зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Панасюка О.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/1141/2017 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Маринченко М.М.