АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/710/17 Головуючий І інстанції
Справа № 621/573/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 17.02.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії АП1 № 281268, 17.02.2017 року о 21:35 год. в м. Зміїв Харківської області по вул. Гагаріна в районі буд.139 водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи з ознаками алкогольного сп'яніння. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Drager" в присутності двох свідків відмовився. ОСОБА_3порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Він перебував на лікуванні і суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю.

Просить постанову Зміївського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 281268 від 17.02.2017 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується: поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили відмову водія ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного спяніння (а.с.3-4); рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_6 (а.с.1); поясненнями ОСОБА_3, який в протоколі зазначив «выпил пиво в нарко центр ехать не буду, дуть не буду» (а.с. 1).

При розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав зазначив, що за кермо автомобіля сів за необхідністю. Вважає себе безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд розглянув справу за його відсутність чим позбавив права на судовий захист.

Доводи ОСОБА_3 що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю без належного повідомлення про місце та час розгляду справи спростовуються матеріалами справи. Суд вжив заходи для вручення судової повістки ОСОБА_3

Згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення, судову повістку про розгляд справи призначений на 05.05.2017 року ОСОБА_3 отримав 15.04.2017 року (а.с.8). Клопотань про відкладення судового розгляду у звязку з перебуванням на лікарняному районному суду не надав.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на норми ст.268 КУпАП, щодо необовязкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_3 при розгляді справи в апеляційному підтвердив, що йому було відомо про судове провадження та призначений судовий розгляд відносно нього.

Посилання в апеляційній скарзі на вимоги ст. 33 КУпАП, є помилковими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Глава 10 КУпАП). Тому, правила ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не застосовуються.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Підстав для скасування або зміни постанови Зміївського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 05 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2