П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - захисника Мунька О.М.,

представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди

адвоката Стефановського В.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мунька О.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 10.11.2016, об 11 год. 35 хв., керуючи автомобілем БМВ х6, д.н.з. НОМЕР_1, по бул. Л.Українки в м. Києві, при зміні напрямку руху для здійснення розвороту, в порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху України, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_5, що рухалася в попутному напрямку, внаслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Мунько О.М. в інтересах ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року скасувати та скерувати матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3, до Управління патрульної поліції в місті Києві для належного опрацювання.

При цьому, адвокат Мунько О.М. вважає, що постанова місцевого суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме - в порушення ст.ст. 251, 252 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся неповно, не об'єктивно, одностороннє, з огляду на те, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки наявним в матеріалам справи доказам, зокрема: не було викликано в судове засідання інспекторів поліції, які здійснювали оформлення дорожньо-транспортної пригоди; не було досліджено та не надано оцінки схемі ДТП; не встановлено та не досліджено характер механічних пошкоджень та спосіб взаємодії транспортних засобів під час ДТП.

Звертає увагу адвокат Мунько О.М. і на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та схема до нього складені працівниками поліції з грубим порушенням, оскільки в протоколі не зазначені свідки події, місце зіткнення не відповідає його фактичному місцю, не зазначено пошкодження транспортних засобів, неправильно зазначено розташування транспортних засобів в момент ДТП, не зазначена ширина смуг, гальмівні шляхи тощо.

Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката Мунька О.М. в інтересах ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення адвоката Стефановського В.С. в інтересах ОСОБА_5, який заперечував щодо задоволення апеляційних вимог адвоката Мунька О.М., вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши додатково надані дані суду апеляційної інстанції, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 10.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

А саме, згідно письмових пояснень самого ОСОБА_3 від 10 листопада 2016 року та даних апеляційної скарги, він не заперечував обставин того, що за вказаних у постанові суду обставин - часом, датою та місці, він рухався з вул. Щорса. Потім, як зазначає ОСОБА_3, він зайняв крайню ліву смугу руху для здійснення розвороту в дозволеному для цього місці. Виконуючи маневр розвороту, рухався зі швидкістю 5 км/год., та при цьому увімкнув покажчик лівого повороту та здійснював розворот з іншими автомобілями, оскільки зустрічна смуга була вільною. В момент розвороту відчув сильний поштовх в задню частину автомобіля. Вийшовши з автомобіля, побачив, що його автомобіль ударив автомобіль Мітсубісі, д.н.з.НОМЕР_2, який також рухався в крайній лівій смузі руху.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він, за вказаних обставин, зайняв крайнє ліве положення на смузі руху, маючи намір здійснити розворот в дозволеному для цього місці - спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, учасник досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 в письмових поясненнях від 10 листопада 2016 року, пояснила, що вона на пл. Л.Українки рухалась в крайній лівій смузі, оскільки потрібно було здійснити розворот, але відбулося зіткнення з автомобілем БМВ х6, д.н.з. НОМЕР_1, коли водій ОСОБА_3 різко, за декілька метрів від неї, розвертав свій автомобіль з другої смуги руху в попутному з нею напрямку також для здійснення розвороту.

Дані пояснення водія ОСОБА_5 є спроможними, оскільки, зокрема узгоджуються зі схемою місця ДТП, розташуванням на ньому транспортних засобів, наявністю механічних пошкоджень транспортних засобів, відтворених в додатку до схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 2), зміст якої ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_5 не оспорювався, фотоматеріалів (а.п. 31-36), яким суд першої інстанції дав належну оцінку, прийшовши до ґрунтовного висновку про те, що зіткнення автомобілів сталося в результаті порушення ОСОБА_3 п. 10.4 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у томі числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Сторона захисту ОСОБА_3 за будь-яких обставин не заперечувала того, що і ОСОБА_5 і ОСОБА_3 рухалися в попутному напрямку на проїзній частині, мали намір здійснити однаковий маневр розвороту, проте автомобіль під керуванням ОСОБА_5 був на проїзній частині для даного розвороту значно лівіше, ніж автомобіль під керуванням ОСОБА_3

Отже, висновок суду у постанові про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, є правильним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи судом не було викликано в судове засідання інспекторів поліції, які здійснювали оформлення дорожньо-транспортної пригоди, не було досліджено та не надано оцінки схемі ДТП, не встановлено та не досліджено характер пошкоджень та спосіб взаємодії транспортних засобів під час ДТП тощо, то вони не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки докази щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінюються судом та ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

Такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами адміністративної справи, є доводи апеляційної скарги адвоката Мунька О.М. щодо порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_5, в результаті чого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

При цьому слід вказати, що працівники поліції, дослідивши механізм ДТП за версією водія ОСОБА_3, знайшли її непереконливою і протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції не складався.

Не можна погодитися і з доводами, викладеними адвокатом Муньком О.М. в апеляційній скарзі щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та схеми до нього з грубими порушеннями: не зазначення свідків події, невідповідність місця зіткнення, не зазначення пошкодження транспортних засобів, неправильність зазначення розташування транспортних засобів в момент ДТП, не зазначення ширина смуг, гальмівні шляхи, тощо - оскільки схема місця дорожньо-транспортної пригоди підписана обома водіями - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 без будь-яких зауважень та застережень, з огляду і на те, що ОСОБА_3 працівниками поліції були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.п. 1).

Отже, при розгляді справи суддею місцевого суду були повно, всебічно та об'єктивно з'ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких адвокат Мунько О.М. в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Переконливих доказів, які б за своїм змістом безумовно спростували висновки суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та доказів щодо його невинуватості у вчиненому правопорушення - в апеляційній скарзі наведено не було та відповідних додаткових доказів при розгляді справи в апеляційній інстанції - не надано.

За наведеним, апеляційна скарга адвоката Мунька О.М. в інтересах ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Накладене на ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення, як те регламентують положення ст.ст. 23, 33 КУпАП, з дотриманням строків його накладення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Мунька О.М. в інтересах ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О.Балацька