Справа №635/3200/17
Провадження по справі №3/635/981/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року смт Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого першим заступником голови Харківської районної державної адміністрації, -

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07 червня 2017 року, що складений головним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини ОСОБА_2, вбачається:

«На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий звернувся до Адміністрації із запитом від 03.04.2017 № 21, що зареєстрований в Адміністрації 04.04.2017 під номером 35 о 08 год. 15 хв., в якому просив надати публічну інформацію щодо надання розпоряджень ХРДА № 158-к від 21.06.2016 та ін.

Листом від 07.04.2017 № 06-13/35 за підписом першого заступника голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_1 потерпілому було повідомлено про необхідність оплати рахунку за запитувану інформацію, при цьому не надавши перші десять сторінок запитуваної інформації безкоштовно.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому, кожний визначений Законом розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Пунктом другим частини першої етап і 13 Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Крім того, до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією) (частина друга статті 13 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону Адміністрація є розпорядником публічної інформації. Статтею 3 Закону встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, однією із яких є обовязок розпорядників інформації, надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. В порушення вказаних норм чинного законодавства, посадові особи Адміністрації не надали копії перших десяти сторінок запитуваної інформації безкоштовно, а відразу виставили рахунок потерпілому.

З огляду на вищевикладене вбачається, що запитувана заявником інформація є публічною, Адміністрація є її розпорядником, та при вирішенні питання щодо доступу до такої інформації необхідно керуватись вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до пункту 6 статті 14 Закону розпорядники інформації зобовязані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 5 ст.6 Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Частиною першою статті 21 вказаного Закону передбачено, що інформація на запит надається безкоштовно.

При цьому, у разі якщо задоволення запит) на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк (частина друга статті 21 Закону).

Таким чином, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобовязаний оплатити витрати, повязані з копіюванням документів, починаючи з 11-ої сторінки. Копії перших 10-ти сторінок документу надаються безкоштовно.

Така ж позиція підтримується Конституційним Судом України.

Так, Конституційний Суд України щодо необхідності в офіційному тлумаченні частини першої статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у системному зв'язку з частиною другою цієї статті в аспекті питання, чи гарантує ця стаття безоплатне надання кожному перших десяти сторінок на запит, незалежно від кількості аркушів, що виготовляються для задоволення запиту, в ухвалі від 25.06.2013 р. № 29-у/2013 зазначив, що положення частини другої статті 21 Закону викладені чітко, зрозуміло і передбачають відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання та друк документів понад встановлену Законом кількість сторінок, а тому не потребують офіційної інтерпретації.

Однак, листом від 07.04.2017 № 06-13/35 за підписом першого заступника голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_1 потерпілому було відмовлено у наданні перших десяти сторінок запитуваної інформації. Таким чином, потерпілому не було надано інформацію в обсязі, запитуваному заявником відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на вищевикладене вбачається, що у діях першого заступника голови Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з порушенням статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме ненадання інформації».

Дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку повернути адміністративний матеріал для належного оформлення органу, який його склав виходячи з наступного.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Приписами ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п.2), а в разі неправильного складання такого протоколу, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги до складення протоколу передбачено пунктом 2.3 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради з прав людини від 16.02.2015 р. №3/02-15.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вищевказаних вимог, а саме: займана посада ОСОБА_1 не підтверджується жодним документом; у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про документ, який посвідчує особу, ідентифікаційний номер, а також відсутня адреса місця проживання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості повідомити особу про розгляд справи.

Разом з тим, у відповідності до статті 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

У протоколі про адміністративне правопорушення потерпілим зазначено ОСОБА_3, проте не вказано, яку саме шкоду заподіяно останній та у чому вона полягає.

Більш того, копії доданих до протоколу документів не засвідчені в порядку, визначеному пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; відбитку печатки організації; дати засвідчення копії.

Відтак, у звязку з тим, що до матеріалів справи додано документи у копіях, які належним чином не завірені, це унеможливлює подальший розгляд справи в суді з предмету з'ясування належності і допустимості доказів по справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, а тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП слід повернути до Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Харківській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого першим заступником голови Харківської районної державної адміністрації повернути до Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А Шинкарчук