АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

особи, яка притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, головним інженером Транспортна компанія «ПП Гідроелектропромсервіс», працює який проживає за адресою: АДРЕСА_2, тимчасово мешкає: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір в сумі 275 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 7 липня 2016 року о 12.05 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Opel Meriva» державний номерний знак НОМЕР_3 по Ленінградській площі в місті Києві, здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом «FordSiera» державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, порушення вимог пп. 2.3 «б», 8.7.3 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, та одночасно просить постанову скасувати, а провадження закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження постанови апелянт зазначає, що постанова в день її винесення не була оголошена та не була вручена. Копію оскаржуваної постанови суд першої інстанції направив на адресу захисника за заявою останнього, який отримав її тільки 15 вересня 2016. Тому апелянт вважає, причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції - поважною, та просить його поновити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що, на думку апелянта, в оскаржуваній постанові відсутня конкретизація правових норм, оскільки п. 8.7.3 ПДР України має 10 підпунктів, а в постанові він не вказаний взагалі.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт оспорює обставина, зазначені як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду, вказуючи, що він виїхав на дозволяючий зелений сигнал світлофора, але перехрестя занадто довге і рух відбувався повільно в «тягучці», тому він змушений був закінчувати проїзд перехрестя тривалий час для того, щоб звільнити його. Проте суд першої інстанції поставив в вину проїзд на забороняючий сигнал світлофора, що не відповідає дійсності.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав жодної оцінки висновку авто-технічного дослідження, згідно якого встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулося внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР України. Також, в постанові зазначено, що ОСОБА_3 є громадянином України, проте це не відповідає дійсності, так як він - громадянин Республіки Білорусь.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи та представлені додаткові документи, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, переглянувши справу в межах поданої апеляції, суд апеляційної інстанції вважає подану апеляційну скаргу - такою, що підлягає частковому задоволенню із скасуванням судового рішення суду першої інстанції та прийняттям нової постанови про повернення матеріалів адміністративної справи до Головного управління патрульної поліції м. Києва для додаткової перевірки, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду за протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 прийняте 26 серпня 2016 року.

Відповідно до вимог ст.. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, всупереч вимог закону копія постанови саме ОСОБА_3 вручена або направлена не була взагалі.

Згідно матеріалів справи захисник отримав копію постанови тільки 15 вересня 2016 року (ас. 32).

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню .

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вважаю їх слушними, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте суддею при розгляді даної справи ці вимоги закону не були дотримані, рішення прийняте без ретельної перевірки обставин, які мають істотне значення.

Так, суд не звернув уваги на те, що протокол щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до протоколу серії АП1 № 952989 від 7 липня 2016 року, 7 липня 2016 року о 12.05 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Опель» державний номерний знак НОМЕР_3 на Ленінградській площі в м. Києві, здійснив проїзд на забороняючи сигнал світлофора, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Форд Сієрра» державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого обидва автомобілі зазнали механічні пошкодження, чим порушив п. 8.7.3, 2.3 (б) ПДРУ, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (ас. 1).

Одночасно складений протокол серії АП1 № 952988 від 7 липня 2016 року відносно ОСОБА_1 про те, що він 7 липня 2016 року о 12.05 год., керуючи автомобілем «Форд Сієрра» державний номерний знак НОМЕР_2 на Ленінградській площі в м. Києві, не надав перевагу в русі транспортним засобом, що завершували рух через перехрестя, чим здійснив зіткнення з автомобілем «Опель» державний номерний знак НОМЕР_3, в результаті чого обидва авто зазнали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.5, 2.3 (б) ПДРУ, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (ас. 2).

Проте, суддя, розглядаючи справу, не звернув увагу на суперечності, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Так, п. 8.7.3 ПДР України передбачені значення світлофора:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Який саме пункт порушено ОСОБА_3, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, як і не встановлено під час розгляду справи в суді, на що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі.

Крім того, судом не перевірені належним чином та не спростовані доводи ОСОБА_3 про те, що він виїхав на зелений сигнал світлофора, але, внаслідок тягнучки не зміг своєчасно закінчити маневр проїзду перехрестя.

З довідки КП «Київдорсервіс» № 053/04-14/1299 від 13 квітня 2017 року про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно режиму роботи світлофорів) вбачається, що рух автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є конфліктним, і зелений сигнал світлофора для напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вмикається через 5 секунд після того, як вмикається жовтий сигнал світлофора в напрямку для руху ОСОБА_3

Проте, схема ДТП, наявна у справі, не відповідає вимогам Розділу VШ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року за № 1395, оскільки на схемі місця ДТП відсутні ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху, що унеможливлює встановлення фактичних обставин ДТП та перевірку як доводів апеляційної скарги, так і пояснень учасників ДТП по обставинах ДТП.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що схема ДТП взагалі не відповідає схемі дорожньої розмітки на Ленінградській площі, яка з метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень учасників ДТП під час апеляційного розгляду, надійшла на запит суду з КК «Київавтодор». Невідповідність схеми, в т.ч. й відсутність в ній відомостей щодо ширини проїжджої частини разом з роздільними смугами на схемі ДТП унеможливлює перевірку пояснень ОСОБА_3 про те, що він виїхав на перехрестя на зелений (дозволяючий) сигнал світлофору, і саме внаслідок тягнучки не зміг своєчасно його перетнути.

Вищевикладені обставини є істотними для встановлення обставин ДТП, а також відповідальності учасників ДТП.

Таким чином, обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди, на які є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, в судовому засіданні встановити чи спростувати не виявилося можливим, що свідчить про те, що під час оформлення матеріалів справи працівниками поліції не були належним чином перевірені та встановлені обставини та наслідки ДТП.

Оскільки встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди є необхідними для прийняття правильного рішення у справі, що позбавлений можливості учинити суд апеляційної інстанції в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно КУпАП, слід прийти до висновку про необхідність направлення матеріалів для додаткової перевірки до Головного управління патрульної поліції м. Києва, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про направлення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки.

Під час додаткової перевірки на виконання вимог ст. 245 КУпАП необхідно всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, зокрема: встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди з установленням її механізму за участю обох учасників ДТП, визначити осіб, які припустилися порушень Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дана пригода, та в чому вони полягають, провести інші передбачені законом дії для встановлення обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, у тому числі, в разі необхідності, витребувати дані щодо режиму роботи світлофорних об'єктів, провести експертні дослідження на підтвердження чи спростування доводів усіх учасників пригоди і їх пояснень зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного,керуючись ст. 294 КУпАП -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір в сумі 275 грн., - скасувати, та прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 952989 від 7 липня 2016 року направити для додаткової перевірки до Головного управління патрульної поліції м. Києва з послідуючим направленням справи, за наявності підстав, на судовий розгляд з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва