Справа № 500/3495/17
Провадження № 3/500/992/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2017 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 20 червня 1990 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, НОМЕР_1 виданий Ізмаїльським РВ ГУМВС України в Одеській області 17.10.2006 року, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кірова), 61, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кірова), 36,

за ст. 173, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, 02 червня 2017 року приблизно о 13-00 год., знаходячись на вул. Шкільна біля будинку №110 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, вчинив дрібне хуліганство. Також. ОСОБА_1, повторно, тобто протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке було накладено 20.12.2016 року, 18.06.2017 року приблизно о 17-30 год. за місцем свого проживання, вчинив сварку зі своєю матірю ОСОБА_3, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сімї психологічного та фізичного характеру.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2017 року два протоколи про вчинення ОСОБА_1 вищенаведених адміністративних правопорушень обєднані в одну справу.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 173, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, розкаявся у їх вчиненні.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1, його вина у вчиненні порушення громадського порядку і спокою громадян, дрібного хуліганства, насильства в сімї при обставинах, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, повністю доказана матеріалами справи, що досліджені судом, а саме: постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 20.12.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; рапортами Інспектора-чергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 02.06.2017р. та 18.06.2017р; заявою та поясненнями ОСОБА_2в. від 02.06.2017р., 03.06.2017р., поясненнями ОСОБА_4 від 03.06.2017р., поясненнями притягуваного ОСОБА_1 від 20.06.2017р.; протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_3 від 18.06.2017р.; поясненнями ОСОБА_3 від 18.06.2017р.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 173, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень необхідно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Разом з цим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як громадські роботи, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень у вигляді адміністративного арешту.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 320 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 173, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на сорок годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_5