Справа № 264/2233/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, Gрозглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Маріуполя про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортні дані: ВВ № 908033, виданий 11.08.1999 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає в АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 09.05.2017 року о 21 годині 45 хвилин на блокпосту № 7 на перехресті вул. Новосибірської та пр. ОСОБА_3 в Кальміуському районі м. Маріуполя керував транспортним засобом «Nisan Teana» держномер АН 3754 ІМ з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя, тремтіння кінцівок рук), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Як вбачається з наданої суду копії паспорту правильним написанням прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаним протоколом є ОСОБА_2.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 вину у скоєні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП він не визнав та вказував, що в період з 21 до 23 години 09.05.2017 року він у якості пасажира їхав зі своїми друзями на автомобілі НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, який також знаходився на той час у вказаному автомобілі. За кермом був ОСОБА_5 На блокпосту № 7 на перехресті вул. Новосибірської та пр. ОСОБА_3 в Кальміуському районі м. Маріуполя їх автомобіль зупинили для перевірки документів та зясувалось, що у водія ОСОБА_5 відсутнє водійське посвідчення, оскільки він його забув вдома. Доки всі чекали на приїзд іншого водія, працівники поліції у всіх пасажирів перевірили документи, оскільки у нього не було паспорту, він надав своє водійське посвідчення. Після чого інші працівники поліції, які на той час приїхали на місце події, забрали в нього водійське посвідчення та склали два протоколи, один на нього за ст. 130 ч.1 КУпАП, другий на ОСОБА_5 за ст. 126 ч.2 КУпАП. Вже при складанні протоколу ОСОБА_2 вказував, що не є власником вказаного автомобілю та не керував ним, а був лише його пасажиром, проте працівники поліції продовжили складати протокол. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку він дійсно відмовився, оскільки правопорушення не скоював, тобто не керував автомобілем, вказану причину відмови він озвучував працівникам поліції. Просив його виправдати.

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 09.05.2017 року приблизно о 21 годині він керував автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, який із своїми друзями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, знаходився на той час у вказаному автомобілі. На блокпості № 7 на перехресті вул. Новосибірської та пр. ОСОБА_3 в Кальміуському районі м. Маріуполя їх автомобіль зупинили для перевірки документів та зясувалось, що він забув вдома водійське посвідчення у звязку з чим він подзвонив своєму знайомому ОСОБА_7, щоб той приїхав з посвідченням водія та вони могли продовжити рух. Доки всі чекали на приїзд іншого водія, працівники поліції склали на нього протокол за ст. 126 ч.2 КУпАП та у всіх пасажирів їх автомобілю перевірили документи. Оскільки у ОСОБА_2 не було паспорту, він надав своє водійське посвідчення. Після чого працівники поліції забрали в нього водійське посвідчення та склали протокол на ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП. Також зауважив, що дійсно чув, як ОСОБА_2 пояснював працівникам поліції, що не керував автомобілем, проте вони не звертали на це уваги та склали протокол.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4, він є власником автомобілю НОМЕР_2, 09.05.2017 року приблизно о 21 годині він у якості пасажира їхав зі своїми друзями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, повертаючись з відпочинку. За кермом був ОСОБА_5 На блокпості № 7 на перехресті вул. Новосибірської та пр. ОСОБА_3 в Кальміуському районі м. Маріуполя їх автомобіль зупинили для перевірки документів та зясувалось, що у водія ОСОБА_5 відсутнє водійське посвідчення, оскільки він його забув вдома, у звязку з чим подзвонили ще одному знайомому, щоб той приїхав з посвідченням водія та вони могли продовжити рух. Доки всі чекали на приїзд іншого водія, працівники поліції у всіх пасажирів перевірили документи, оскільки у ОСОБА_2 не було паспорту, він надав своє водійське посвідчення. Після чого працівники поліції забрали водійське посвідчення та склали два протоколи, один на ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, другий на ОСОБА_5 за ст. 126 ч.2 КУпАП. Зауважив, що він сам, ОСОБА_2 та інші пасажири автомобілю пояснювали працівникам поліції, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, а був лише його пасажиром, проте працівники поліції не звертали на це уваги та склали протокол.

Суд, допитавши ОСОБА_2, свідків, дослідивши письмові матеріали та відеозапис від 09.05.2017 року, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 256 КУАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Главою 2 ч.1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Відповідно до розяснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, розяснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів, підставою для складання протоколу став рапорт оперуповноваженого Лівобережного ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8, пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_10, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на предмет стану спяніння. При цьому, як видно з документів, пояснення носять шаблонний друкований текст, що викликає у судді розумний сумнів, що їх було надруковано зі слів свідків та роздруковано в службовому автомобілі поліції.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 серії БР № 116818 від 09.05.2017 року зазначено, що свідком вказаного правопорушення був ОСОБА_8, проте, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 є лейтенантом поліції, оперуповноваженим Лівобережного ВП ГУНП в Донецькій області, про що свідчить наявний в матеріалах справи рапорт від його імені. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в протоколі взагалі не вказані.

З наданого суду працівниками поліції відеозапису від 09.05.2017 року вбачається, що працівники поліції не були присутні при вчиненні правопорушення, вказаний факт їм став відомий зі слів оперуповноваженого Лівобережного ВП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8, який усно, а потім письмово, пояснив, що під час несення служби на блокпосту № 7 на перехресті вул. Новосибірської та пр. ОСОБА_3 в Кальміуському районі м. Маріуполя для перевірки документів був зупинений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під керуванням водія ОСОБА_5 та зясувалось, що останній не мав водійського посвідчення, у звязку з чим для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення були викликані працівники поліції. Всіх пасажирів автомобілю просили вийти. У цей час один з пасажирів вказаного автомобілю, як пізніше зясувалось ОСОБА_2, який на його думку мав візуальні ознаки алкогольного спяніння, пересів за кермо та почав рухатися, проїхавши декілька метрів, після чого вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції. Відеозапис вказаної події відсутній.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10В лише підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, що підтверджується відеозаписом від 09.05.2017 року, з якого вбачається, що в присутності вказаних свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду та наголошував та тому, що автомобілем він не керував. Таким чином, суд виходить з того, що будь-які очевидців, котрі могли б підтвердити факт управління ОСОБА_2 транспортним засобом, відсутні.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 09.05.2017 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП України закрити внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко