Справа № 450/369/17 Провадження № 3/450/257/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 161340 від 26.01. 2017 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 26.01. 2017 року о 21: 20 год. в с. Лапаївка по вул. Бічна Геофізиків, Пустомитівський район, Львівська область керував т/з. «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні п. 2.5 ПДР України, відтак у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судових засіданнях ОСОБА_1 в присутності захисника ОСОБА_2, вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив суду, що дійсно 26.01. 2017 року, приблизно о 21: 20 год. він керував т /з. «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи рух по вул. Бічна Геофізиців в с. Лапаївка. Заїхавши до себе на подвіря, автомобіль залишив у гаражі. Закриваючи двері гаражу, побачив, що на території його господарства увійшли працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан спяніння, оскільки вони бачили, як він здійснював руху автомобілем в с. Лапаївка по вул. Бічна Геофізиків та у них (працівників поліції) виникли підозри що він (ОСОБА_1І.) може перебувати у стані спяніння. Вислухавши працівників поліції він (ОСОБА_1І.) обурився, оскільки вважав їхні дії самоправством та був упевнений в тому, що працівники поліції зловживають своїми правами, адже він керуючи транспортним засобом не порушував правил дорожнього руху, працівниками поліції не був зупинений. Після нього працівники поліції одягнули на нього кайданки та повезли у своїй машині в невідомому напрямку. На вул. Геофізиків в с. Лапаївка патрульний автомобіль зупинився, інспектор вийшов на вулицю та зупинив якийсь автомобіль. Після цього на нього (ОСОБА_1І.) було складено протокол про відмову від медогляду.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 26.01. 2017 року о 21: 20 год. в с. Лапаївка по вул. Геофізиків був запрошений працівниками поліції для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження експертизи. З цього приводу підписав пояснення. Особисто ОСОБА_1 він (свідок) не бачив.

Із оглянутого у судовому засіданні відеозапису наданого Управлінням ПП м. Львова на магнітному носію інформації слідує, що такий відеозапис не чіткий, зоровому сприйняттю не підлягає. Із вказаного відеозапису прослуховується, як працівники поліції пояснювали ОСОБА_1 те, що стосовно останнього складений протокол про порушення ПДР.

Працівники батальйону УПП в м. Ужгород та Мукачево ОСОБА_4, який склав Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 161340 від 26.01. 2017 року двічі будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання на виклик суду не зявився.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази у справі судом встановлені такі обставини:

пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. П. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В матеріалах справи, відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а саме (виконував функцій водія під час руху такого засобу). Такий висновок суду, слідує із наступного: із пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5 вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складався протокол про порушення ПДР України на автодорозі. Свідок т/з., яким керував ОСОБА_1 не бавив, як і не бачив факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Згідно п.п. 2 4 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції зупинений не був при керуванні т/з. Таким чином, суд вважає що вимога працівників поліції до ОСОБА_1 про проходження огляду на стан спяніння була не обґрунтованою, підстав для огляду не було, оскільки при висловлені вказаної вимоги ОСОБА_1 не виконував функції водія. Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не був підтверджений у судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема показами свідків.

Із системного аналізу встановлених судом обставин в сукупності із зазначеними нормами закону, слідує висновок, що водій ОСОБА_1 не допускав порушення п. 2.5 ПДР України. Таким чином, провадження у справі № 450/369/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі № 450/369/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП , - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_6