АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3324/17Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 33/789/154/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1 6 березня 2017 року о 02 год. 10 хв. у м.Тернополі по вул.Н.Яремчука керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в КУТОР ТОНД. Таким чином, ОСОБА_1 Порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушеня, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 6 березня 2017 року о 02 год. 10 хв. у м.Тернополі по вул.Мазепи водій транспортного засобу ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку, подану за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.8.9б, 2.4 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, а також поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин. Свої вимоги мотивує тим, що постанова була ухвалена без його участі і про дату час засідання його жодного разу не було повідомлено. Про оскаржувану постанову дізнався 24 квітня 2017 року. Вважає, що судом було порушено його право на захист, а постанова підлягає скасуванню як така, що винесена передчасно без з'ясування всіх обставин, які підлягали з'ясуванню відповідно до ст.280 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника, яка просить задовольнити подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та вказує, що за результатами огляду ОСОБА_1 лікарем не було встановлено у нього стан сп'яніння, проаналізувавши мотиви апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час оголошення постанови в суді не був присутнім і копія винесеної відносно нього постанови не була вручена у строки, передбачені ч.1 ст.285 КУпАП. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22), копію вказаної постанови він отримав 24 квітня 2017 року і 03 травня подав апеляційну скаргу.

Враховуючи наведене, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону і невірно встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.2.9.а Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови та матеріалів справи, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №250917 від 06 березня 2017 р., пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, рапорту інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Тернополі ДПП ОСОБА_5 встановлено, що 06 березня 2017 року близько 02 год. 10 хв. працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який від запропонованого йому огляду на стан сп'яніння на місці зупинки відмовився, однак погодився його пройти в медичному закладі.

Також, згідно оскарженої постанови судом першої інстанції як доказ вини ОСОБА_1, а саме факту його перебування у стані алкогольного сп'яніння, були враховані дані Висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 березня 2017 року (а.с.4).

Разом з тим, як встановлено в ході дослідження даного Висновку під час апеляційного розгляду, в п.10 цього Висновку вказано, що в стані алкогольного сп'яніння перебуває ОСОБА_5., а не ОСОБА_1

Отже, висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 266 КУпАП встановлено зокрема, що складення висновку за результатами огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я є обов'язковим. Огляд проведений з порушенням цієї статті вважається недійсним.

Аналогічні положення містяться в п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, а також в п.п.16,20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України за №1452/735 від 09.11.2015 року.

За відсутності в матеріалах справи відповідного висновку про встановлення у водія ОСОБА_1 стану сп'яніння, немає законних підстав визнавати його винуватим у порушенні п.2.9.а ПДР та відповідно і за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанову суду в цій частині не можна вважати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а провадження - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Щодо визнання ОСОБА_1 винуватим за ст. 122-2 КУпАП викладені в оскарженій постанові висновки є вірними.

Так, в цій частині судом першої інстанції були враховані зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №250691 від 06 березня 2017 р., письмові пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, рапорту інспектора роти №4 батальйону УПП у м.Тернополі ДПП ОСОБА_5, а також долучених до матеріалів справи відеозаписів.

Крім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги та пояснень захисника в ході судового розгляду ними не оскаржується обґрунтованість висновків суду в цій частині, а саме того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду встановлено, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 т.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини останнього за ст. 122-2 КУпАП є вірними.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, на ОСОБА_1 у було накладено адміністративне стягнення лише за ч.1 ст.130 КУпАП, а за ст.122-2 КУпАП стягнення не накладено, оскільки відповідно до ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На даний час накладення стягнення за ст.122-2 КУпАП неможливе, оскільки з часу вчинення вказаного правопорушення минув визначений ст. 38 КУпАП строк, а тому провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити і постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року відносно нього скасувати, а провадження у цій справі закрити:

за ч.1 ст.130 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події та складу даного правопорушення;

за ст.122-2 КУпАП - у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський