АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06червня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва його апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 12.03.2017 року о 00 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Саксаганського, 60-А, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв'язане мовлення, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді від 29.03.2017 року та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та розглянув справу без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що 12.03.2017 року він дійсно був зупинений працівниками поліції, однак він не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння, а лише просив поліцейських провести огляд на стан сп'яніння в медичному закладі або за допомогою іншого приладу, оскільки наявні у поліцейських мундштуки не були щільно закупорені. На таке заперечення, працівники поліції спочатку повідомили, що приїде інший екіпаж з відповідним приладом, а згодом сказали що поспішають на виклик і не можуть більше чекати та склали відносно мене протокол за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння при цьому не дали можливості надати жодних пояснень.

Звертає увагу, що одразу після складання протоколу він самостійно направився до КМНКЛ «Соціотерапія» де здав необхідні аналізи, які показали, що він не перебуває в стані сп'яніння, однак суд не звернув своєї уваги на ці обставини, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що його огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, що тягне за собою недійсність проведення такого огляду.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши його пояснення, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини вчинення адміністративного правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2017 року серії БР №132921 (а.с. 1), в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, як за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров'я (а.с. 2), а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 пояснив, що 12.03.2017 року він дійсно був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти тест на стан сп'яніння з використанням технічногозасобу, на що він спочатку погодився, однак коли працівники поліції відкрили кейс з приладом «Драгер», він побачив, що у всіх наявних в них пакетів з мундштуками була порушена герметична упаковка, у зв'язку з чим висунув вимогу про проведення його огляду на стан сп'яніння за допомогою іншого приладу або в найближчому закладі охорони здоров'я. На таку вимогу працівники поліції спочатку повідомили, що приїде інший екіпаж з приладом «Драгер», однак згодом сказали що поспішають на виклик та склали відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, при цьому не дали йому можливості надати жодних пояснень з цього приводу.

Наголошує, що працівники поліції відмовили йому пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, а після його відмови пройти огляд за допомогою наявного в них приладу «Драгер», склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За клопотанням ОСОБА_2, до суду був викликаний інспектор патрульної поліції ОСОБА_3, що складав протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2017 року, який під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 12.03.2017 року приблизно о 24 год. 00 хв., здійснюючи патрулювання ввіреної території, рухаючись по вул. Саксаганського в м. Києві біля будинку №60-А побачили автомобіль НОМЕР_1, у якого не були ввімкнені габаритні вогні, у зв'язку з чим вирішили зупинити даний транспортний засіб.

Після того як вказаний автомобіль зупинився водій одразу вийшов з салону та почав ходити навколо транспортного засобу, начебто щось шукав, що було дуже дивним. На вимогу пред'явити необхідні документи, водій повідомив, що не має при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, внаслідок чого особу водія було встановлено за допомогою бази «Армор».

Також пояснив, що на пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» водій автомобіля «Інфініті», як з'ясувалось пізніше - ОСОБА_2, спочатку погодився, однак після того, як були відшукані свідки, останній у їх присутності відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, внаслідок чого, в присутності вказаних свідків відносно ОСОБА_2 був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи, пояснення інспектора поліції, який під час апеляційного розгляду справи детально розповів про обставини вищезазначеної події та складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2017 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, які об'єктивно узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справі доказами і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що після його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, працівники поліції, на його вимогу, відмовились провести цей огляд в закладі охорони здоров'я та одразу скали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, позбавивши його можливості надати свої пояснення, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять, а ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, ОСОБА_2, ознайомившись зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та отримавши копію даного протоколу, поставив свій підпис без будь-яких зауважень та зазначення обставин про які він вказував під час апеляційного розгляду справи.

Посилання апелянта на висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 17.03.2017 року №001944, як на доказ перебування у тверезому стані під час його зупинки працівниками поліції вночі 12.03.20017 року, то такі доводи не приймаються судом до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був складений не за керування транспортним в стані алкогольного сп'яніння, а за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведеного, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року відносно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1285/2017 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.