Справа № 461/1170/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/359/17 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

ОСОБА_1,

з участю :

правопорушника ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

представника митниці ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку і мешканку с. Волостків Мостиського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, на пенсії,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що становить 46 648 ( сорок шість тисяч шістсот сорок вісім ) грн. 25 коп., з конфіскацією товару, що був предметом порушення митних правил

в с т а н о в и в :

згідно з постановою ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона, 17 січня 2017 року близько 20 год. 33 хв. прямуючи рейсовим автобусом «Львів Перемишль» марки «Neoplan N116» р.н. BC 0879 EP, який прямував з ОСОБА_5 в Україну, при перетині митного кордону в зоні митного котролю МАПП « Шегині » митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення не заявила про наявність у неї незадекларованого товару, і при митному оформленні подала митну декларацію в якій заявила лише про наявність в неї особистих речей ( духовка верх 1 шт., духовка низ 1 шт., чорнослив 3 шт. ).

Під час проведення візуального огляду виникла підозра щодо наявності в даному автобусі товарів та предметів, які є обовязковими для декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Після завірення декларацій штампом « Під митним контролем № 227», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в салоні автобуса та багажному відділенні ( без ознак приховування ) було виявлено незадекларований товар, а саме : ізюм « Raisins Golden Jumbo » в картонних ящиках по 10 кілограм, 8 ящиків - 80 кілограм; суміш сухофруктів для компоту в картонних ящиках по 10 кілограм, 42 ящики - 420 кілограм; бананові пластівці сушені в картонних ящиках, 17 ящиків - 116 кілограм. Загальна вага товару, що є предметом порушення митних правил, становить 616 кілограм, вартістю 46 648, 25 гривень.

Після проведення митного огляду ОСОБА_2 заявила, що вказані предмети є її власністю. Таким чином, ОСОБА_2 не задекларувала товар, який підлягає обовязковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не заперечуючи обставини правопорушення та своєї вини у його вчиненні вказує, що не задекларувала вказаний товар оскільки везла частину для себе, а частину для учасників АТО. Жодного наміру приховати вказаний товар не мала. Разом з тим погоджується, що вказаний товар дійсно не був нею задекларований. Проте, на її думку, визначена митним органом вартість товару є завищеною, а тому з його ціною вказаною у протоколі вона не згідна. Просить постанову змінити, зменшити визначену судом у постанові суму штрафу, що підлягає стягненню з неї.

Апеляційний суд, вислухавши виступи ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляції, думку представника митниці ОСОБА_4 про законність постанови й необхідність залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 з приводу обставин справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення є обґрунтованим, ґрунтується на зібраних в справі доказах і сумнівів у його правильності не викликає, та правопорушницею не оспорюється.

Стаття 472 МК передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку декларування товарів, а саме недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей ( наявність, найменування або назва, кількість, тощо ) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі їх переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки ( а.с. 21 ), вартість вилученого товару була визначена митним органом з врахуванням ринкових цін.

В судовому засіданні при розгляді апеляції ОСОБА_2 із визначеною ціною товару 46 648, 25 грн. погодилась і клопотання про проведення оціночної товарознавчої експертизи товару не заявляла.

Доводи ОСОБА_2 в скарзі про те, що частина вказаного товару перевозилась нею для учасників АТО є надуманими, оскільки буд-яких документів і доказів на підтвердження цього вона суду не надала. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у своїх письмових поясненнях при оформленні протоколу остання вказала, що придбала вказаний товар у ОСОБА_5 та перевозила його без декларування для власних потреб ( а.с. 8 ).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 раніше 23.08.2016 притягалась судом до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення ( а.с. 26-27 ).

З врахуванням обставин справи та вартості товару, що є предметом порушення митних правил, апеляційний суд не може погодитись з доводами сторони захисту в суді про малозначність вчиненого правопорушення, а тому у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП слід відмовити.

З врахуванням наведеного підстав для задоволення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вбачає.

Разом з тим, при прийнятті рішення у справі районний суд безпідставно стягнув з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці в сумі 1225 гривень, оскільки згідно п. 2 розділу ІІІ « Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів » затверджених наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику, а тому рішення про стягнення цих витрат підлягає виключенню з постанови на підставі ст. 531 МК.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 529-531 МК, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В порядку ст. 531 МК постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 змінити. Виключити з резолютивної частини постанови рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС витрат за зберігання товару на складі митниці в сумі 1225, 00 грн..

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.