АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/415/2017 Постанова винесена суддею Ясельським А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, маючої на утриманні сина, 2008 р.н., та доньку, 2011 р.н., не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 рокуОСОБА_2визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 12 листопада 2016 року о 23 год. 20 хв. по вул. Жмеринській, 30 в м. Києві ОСОБА_2, керувала автомобілем «Peugeot - 307», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота та нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм законодавства, просить її скасувати та закрити провадження у справі щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.11.2016 року, приблизно о 23 год., вона під'їхала до магазину по вул. Жмеринська, 30, припаркувала свій автомобіль на автомайданчику, який знаходиться біля магазину та пішла у магазин придбати продукти, коли вийшла з магазину, то побачила біля свого автомобіля нетверезу компанію хлопців, які почали лаятися та ображати її непристойними висловлюваннями, воназробила їм зауваження, на що вони зреагували неадекватно, звинувачували її у нетверезому стані та зняли номерні знаки з її автомобіля. У зв'язку з цим і був викликаний патруль поліції, які після прибуття провели опитування учасників та свідків даного конфлікту, та не зважаючи на той факт, що вона внаслідок таких обставин фактично була потерпілою, інспектором поліції був складений адміністративний протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, свідками вказаного правопорушення, які звинувачували її, були залучені саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які у нетверезому стані ображали її та в подальшому зняли номерні знаки з її авто.

Також працівниками поліції їй було запропоновано пройти тест на наявність алкогольного сп'яніння, однак, обурившись поведінкою працівників поліції, вона відмовилася у проходженні тесту, так як сумнівалася в їх неупередженості та кваліфікованості, оскільки фактично, відповідно до Закону України «Про національну поліцію», вони були зобов'язанні скласти адміністративний протокол про скоєння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, але цього не зробили, натомість склали протокол відносно неї, як особи, що на момент даної події не перебувала за кермом транспортного засобу та керувала ним.

Крім того зазначає, що одразу ж після настання даної події, вона поїхала до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» та пройшла усі тести на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2016 року, який проводився о 03 год. 05 хв.

Окрім цього, у лікарні о 03 год. 24 хв. 13.11.2016 року нею був пройдений тест на спеціальному приборі Drager (прилад №ARAM.3579), результати якого 0.00 %.

Тобто, вказане підтверджує неправдивість пояснень та свідчень викладених у протоколі, а підтверджує відсутність у неї алкогольного чи іншого сп'яніння.

Також відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що вона перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керувала транспортним засобом, чим створювала суспільну небезпеку.

При цьому, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп'яніння серед яких немає ознак зазначених інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: нестійка хода та запах з порожнини роту.

Також звертає увагу на ту обставину, що її захисником заявлялося клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків, але суд протиправно відмовив у задоволенні даного клопотання, взагалі не мотивовуючи своє рішення.

Таким чином, на думку апелянта, в її діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і суд першої інстанції повинен був на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, однак суддею не були повністю та всебічно досліджені матеріали справи, не було взято до уваги докази про відсутність у неї ознак алкогольного сп'яніння та визнано її винною, у зв'язку з чим постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляційну скаргу та, уточнивши просила закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду фактично послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків, незважаючи на наявність в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2 щодо невизнання винуватості у вчиненні правопорушення, а також письмових пояснень свідків та рапорту працівника поліції, належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, якими передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, а до того ж процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Так, за поясненнямиОСОБА_2, наданими нею у судовому засіданні апеляційної інстанції, о 23 год. вона під'їхала до магазину по вул. Жмеринська щоб забрати свого знайомого та відвезти його до дому. Припаркувашись на автомайданчику біля магазину, вона зайшла ще до магазину придбати продукти, а коли вийшла з нього, побачила біля свого автомобіля нетверезу компанію з трьох хлопців, які почали лаятися та ображати її непристойними висловлюваннями, на що вона зробила їм зауваження, але на це вони зреагували неадекватно, звинуватили її у нетверезому стані та зняли номерні знаки з її автомобіля, у зв'язку з чим між ними виник конфлікт та було викликано наряд поліції. Працівники поліції, які приїхали, опитали лише учасників конфлікту та поїхали, у зв'язку з чим було викликано другий наряд поліції, які взагалі постояли та поїхали, тому було викликано третій наряд поліції, які, незважаючи на той факт, що внаслідок таких обставин вона фактично була потерпілою, склали протокол щодо неї, як особи, що на момент даної події не перебувала за кермом транспортного засобу та не керувала ним. Більш того, свідками вказаного порушення, які звинувачували її, були залучені ті ж самі невідомі особи, які у нетверезому стані ображали її та зняли номерні знаки з її авто, тому на пропозицію працівників поліції пройти тест на наявність у неї алкогольного сп'яніння, вона, обурившись такою поведінкою працівників поліції, відмовилась від проходження тесту, так як сумнівалася в їх неупередженості та кваліфікованості, оскільки вони були зобов'язані скласти адміністративний протокол про скоєння цими хлопцями хуліганства. При цьому, пройти огляд в медичному закладі їй працівники поліції не пропонували.

Між тим, вона, через деякий час усвідомивши наслідки складання щодо неї такого адміністративного протоколу, поїхала до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ» та пройшла усі тести на стан алкогольного сп'яніння, а також нею був пройдений тест на приладі Drager, результати якого 0.00 %, тобто, вказане підтверджує неправдивість пояснень та свідчень викладених у протоколі, а підтверджує відсутність у неї алкогольного чи іншого сп'яніння, в т.ч. і на час складання щодо неї протоколу, оскільки б в іншому випадку залишились якісь залишки алкоголю.

Такі пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з її ж письмовими поясненнями від 12.11.2016 року, які були надані нею працівникам поліції одразу на місці події.

При цьому, жодних даних, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або з ознаками такого, у матеріалах справи не має.

Так, зі змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дані про керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода), вказані в ньому виключно зі слів свідків, при цьому, чи були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2 саме працівниками поліції, даний протокол не відображає.

Що ж стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що вони були свідками того, як до ресторану «Володимирський» по вул. Жмеринська, 30, де вони відпочивали з друзями, під'їхав автомобіль «Пежо», за кермом якого була ОСОБА_2, при цьому вона пила пиво, тому вони почали її знімати на телефон, який вона у них забрала та сіла в автомобіль, через що у них виник з нею конфлікт та у зв'язку з чим вони викликали поліцію, то суд апеляційної інстанції відноситься до них критично, оскільки, згідно рапорту інспектора поліції, саме на підставі пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у яких виник конфлікт зі ОСОБА_2 та які були зацікавлені у його вирішенні на їх користь, і було складено протокол на ОСОБА_2, яка відмовилась проходити тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а тому не можуть слугувати безспірними доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, а також повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, апеляційним судом було витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, а також викликано в судове засідання інспекторів Єфімовського О.М. та Костюка Р.Г. для дачі пояснень щодо обставин проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, які в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, а за повідомленням т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП Чувілкіна О.І. від 04.04.2017 року відеозапис з нагрудної відеокамери працівників УПП у м. Києві ДПП під час фіксування адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 не зберігся за сплином строків його зберігання, у зв'язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, твердження ОСОБА_2 про порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння працівниками поліції, які, за її відмови від проходження такого огляду із застосуванням приладу «Драгер», не пропонували їй пройти огляд в медичному закладі, нічим не спростовані, і навіть в поясненнях вказаних вище свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та рапорті інспектора поліції Єфімовського О.М. даних про протилежне не міститься, а отже дійсність, наведених нею обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

При цьому, хоча й апеляційний суд не може прийняти до уваги висновок КМКНЛ «Соціотерапія» №006080 від 13.11.2016 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 про те, що вона вже на час огляду - о 3 год. 05 хв., тобто більше ніж через дві години, ніж було складено щодо неї протокол, не перебувала в стані алкогольного сп'яніння, але повторно звертає увагу на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення даних і про встановлення саме працівниками поліції у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_2 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тобто він є недійсним, а допустимі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.