Єдиний унікальний номер 235/1119/17 Номер провадження 33/775/158/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Бахмут

Суддя судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Половінкін Б.О., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року якою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Курської області Росії, громадянина України, не працюючого, інваліда 2 групи, що зареєстрований та мешкає на АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200(десять тисяч двісті)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320(триста двадцять)грн.

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 11.02.2017 року о 21.20 год. в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, по вул. Європейська(колишня Горького) в м.Покровську, Донецької області керував транспортним засобом - автомобіль НОМЕР_1, зареєстрованим в МРЕВ м.Покровська Донецької області, що належить ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження тесту за допомогою алкотестера та проходження медичного огляду на стан сп'яніння в наркологічному диспансері відмовився в присутності свідків.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 червня 2015 року скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, а навпаки пропонував працівнику поліції пройти медичний огляд, так як не довіряє результату алкотестера. Однак працівник поліції наполягав саме на продутті алкотестера. Зазначає, що жоден із свідків його не бачив, а пояснення ними підписані на відстані, зі слів працівника поліції. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписав, оскільки працівники поліції цього йому не пропонували. Вказує, що після складання протоколу він самостійно поїхав додому, що підтверджує те, що він перебував у тверезому стані.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили про їх задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню із постановленням нової постанови за наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 899492 від 11 лютого 2017 року ОСОБА_2 в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, по вул. Європейська(колишня Горького) в м. Покровську, Донецької області керував транспортним засобом - автомобіль НОМЕР_1, зареєстрованим в МРЕВ м. Покровська Донецької області, що належить ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода).

Згідно постанови суду першої інстанції, у судовому засіданні у якості свідка допитаний тільки гр. ОСОБА_7 який показав, що пояснення підписав на відстані від гр. ОСОБА_2, предмету його розмови із працівниками поліції не чув, пояснення підписав зі слів працівників поліції, які повідомили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, що суперечить наданому письмовому поясненню. Інші свідки події у судовому засіданні не допитані.

Судом першої інстанції в мотивувальній частині постанови, при оцінці доказів фактичних обставин зазначено, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 не доказано, а тому цю кваліфікуючу ознаку виключено. Сама по собі відмова від проходження тесту за допомогою алкотестера та проходження медичного огляду на стан сп'яніння в наркологічному диспансері не утворює складу адміністративного правопорушення, оскільки відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визнається винним діянням відносно особи, яка керує транспортним засобом.

Статтею 9 ч. 1 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто склад адміністративного правопорушення визначає наявність: об'єкту, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Виключивши у зв'язку з не доведеністю кваліфікуючу ознаку - керування транспортним засобом, склад адміністративного правопорушення, за відсутності його об'єктивної сторони, відсутній.

Крім того суд зазначає, що згідно вимог 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно розділу 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено: У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - судовий збір справляється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору, а саме від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема: інваліди I та II груп.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 є інвалідом II групи, проте від сплати судового збору не звільнений.

З урахуванням наведеного, при наявності розбіжностей у мотивувальній та резолютивній частині постанови приходжу до висновку про скасування постанови суду першої інстанції.

Але, суд зазначає, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення. Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Постанову Красноармійського міськрайоного суду Донецької області від 04 травня 2017 року, відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: