Справа № 127/6477/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького міського суду Вінницької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в ГУНП у Вінницькій області,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 21.03.2017 року о 5 год. 35 хв. в м. Вінниця по вул. Привокзальна керував автомобілем «ВАЗ-21114», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, порушивши при цьому пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 передано на розгляд судді Соколовської Т.О. 04.05.2017 року.

На виклик суду 22.05.2017 року ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою.

Згідно з відміткою відділення Укрпошти на поштовому конверті, в якому направлялося поштове відправлення судова повістка на 22.05.2017 року на адресу ОСОБА_2, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, останній за адресою, зазначеною на поштовому відправленні, відповідно до адміністративного протоколу, а саме по вул. Ніколайчука, 5 в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, тимчасово відсутній (а.с.20-22).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП, постановою судді від 22.05.2017 року до ОСОБА_2 застосовано привід через органи поліції на 12.06.2017 року, виконання якої покладено на Шаргородський ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.23-24).

12.06.2017 року до суду надійшов рапорт ст. ДОП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3, з якого вбачається, що здійснити привід ОСОБА_2 в судове засідання не представилось можливим, оскільки останній за місцем проживання тимчасово відсутній. До рапорту долучено пояснення матері ОСОБА_2 ОСОБА_4, згідно з якими ОСОБА_2 10.06.2017 року поїхав до своїх друзів у м. Вінниця та до цього часу не повернувся. Також, ОСОБА_4 вручено повістку на імя ОСОБА_2 про виклик до Шаргородського районного суду на 16.06.2017 року, тому вважаю, що правопорушник ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило (а.с.26-28).

Окрім того, в матеріалах справи наявна постанова судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2017 року, якою матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, направлено для розгляду за місцем проживання особи, яка притягається до адмінвідповідальності до Шаргородського районного суду Вінницької області. Підставою для ухвалення зазначеної постанови стало клопотання ОСОБА_2 про направлення справи до суду за місцем його проживання (а.с.12-13).

За вказаних обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності правопорушника ОСОБА_2, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, прихожу до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, окрім іншого, настає у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Згідно з п.2.5 " Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року(далі - Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, нарктичного сп'яніння ...

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988 року, "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, "Яллог проти Німеччини" від 11.07.2006 року, "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

При цьому, в силу положень п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Ознаками об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані сп'яніння або відмови від проходження такого огляду.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 267186 від 21.03.2017 року року (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 21.03.2017 року (а.с.2), рапортом інспектора роти №3 БУПП у м. Вінниці лейтенанта поліції ОСОБА_7І (а.с.4).

Таким чином, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, винуватість його доведена і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_2

судовий збір в розмірі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами

такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя: Т.О. Соколовська