Справа № 344/6008/17
Провадження № 3/344/3088/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , старшого лейтенанта, за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з протоколу №4/1697 про військове адміністративне правопорушення від 04.05.2017 року, 19 квітня 2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 для виконання службових обов`язків на військову службу не з`явився, про місце перебування не повідомив на телефонні дзвінки не відповідав. Близько 16 год. 30 хв. цього ж дня в ході проведення розшуковик заходів, тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара майором ОСОБА_2 , за місцем проживання виявлено військовослужбовця, який перебував вдома. В ході розмови була проведена бесіда із військовослужбовцем, під час якої попереджено про відповідальність за невихід на службу та запропоновано прибути до військового комісаріату. Однак, останній вийти на службу відмовився без належного пояснення. Повідомив, що на службу прибуде 20 квітня 2017 року. 20 квітня 2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 знову ж таки на службу не прибув. В телефонному режимі повідомив, що прибуде найближчим часом. В подальшому на телефонні дзвінки не відповідав. Близько 18 год. 40 хв. 20 квітня 2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до військового комісаріату. Під час розмови з тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара майором ОСОБА_2 вказав, що був відсутній на службі у визначений час у зв`язку із поганим самопочуттям. При цьому у відповідності до вимог статутів військовослужбовець в разі необхідності, не з`явитися або залишити місця несення військової служби повинен отримати дозвіл своїх безпосередніх начальників та повідомляти їм про все, що з ними сталось, чого в даному випадку дотримано не було. Під час опитування старшого лейтенанта ОСОБА_1 військовослужбовець пояснив, що на військову службу для виконання службових обов`язків у період з 19 по 20 квітня не прибув через погане самопочуття. Жодного документального підтвердження, що 19 квітня 2017 звертався за допомогою до лікувального закладу військовослужбовець не надав. В подальшому було пред`явлено запис в амбулаторній картці про те, що 20 квітня 2017 року останній звертався до лікаря. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як вбачається з протоколу №4/1697 про військове адміністративне правопорушення від 04.05.2017 року, 19 квітня 2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 для виконання службових обов`язків на військову службу не з`явився, про місце перебування не повідомив на телефонні дзвінки не відповідав. Близько 16 год. 30 хв. цього ж дня в ході проведення розшуковик заходів, тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара майором ОСОБА_2 , за місцем проживання виявлено військовослужбовця, який перебував вдома. В ході розмови була проведена бесіда із військовослужбовцем, під час якої попереджено про відповідальність за невихід на службу та запропоновано прибути до військового комісаріату. Однак, останній вийти на службу відмовився без належного пояснення. Повідомив, що на службу прибуде 20 квітня 2017 року. 20 квітня 2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 знову ж таки на службу не прибув. В телефонному режимі повідомив, що прибуде найближчим часом. В подальшому на телефонні дзвінки не відповідав. Близько 18 год. 40 хв. 20 квітня 2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 прибув до військового комісаріату. Під час розмови з тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара майором ОСОБА_2 вказав, що був відсутній на службі у визначений час у зв`язку із поганим самопочуттям. При цьому у відповідності до вимог статутів військовослужбовець в разі необхідності, не з`явитися або залишити місця несення військової служби повинен отримати дозвіл своїх безпосередніх начальників та повідомляти їм про все, що з ними сталось, чого в даному випадку дотримано не було. Під час опитування старшого лейтенанта ОСОБА_1 військовослужбовець пояснив, що на військову службу для виконання службових обов`язків у період з 19 по 20 квітня не прибув через погане самопочуття. Жодного документального підтвердження, що 19 квітня 2017 звертався за допомогою до лікувального закладу військовослужбовець не надав. В подальшому було пред`явлено запис в амбулаторній картці про те, що 20 квітня 2017 року останній звертався до лікаря. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що самовільно не залишав військової частини, а на військову службу не прибув, оскільки в той час хворів.

Роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, вважаю наступне.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, останній самовільно не залишав військової частини та місця служби. У зв`язку із хворобою не прибув військову службу.

Дослідивши матеріали справи, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що за таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 172-11, 221, 247, 256, 268, 283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-11 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Зеленко