А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запроваджені щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 «а»/6, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 10.04.2017,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП (повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на пять діб.

В оскарженій постанові судді від 10.04.2017 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

24.01.2017, о 23 год., на 50 км автодороги «Київ-Глухів-Бачівськ» ОСОБА_1 в порушення п. 31.3 «б» ПДР України повторно протягом року керував автомобілем «Renault Magnum» («Рено Магнум»), н.з. SV120BC, який своєчасно не пройшов обовязковий технічний контроль.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді щодо нього скасувати та «прийняти рішення у відповідності чинного законодавства».

Обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що в суді першої інстанції він не визнавав своєї вини, а лише підтвердив той факт, що у автомобіля, яким він керував, дійсно закінчився технічний огляд, однак він не мав можливості пройти технічний контроль, оскільки транспортний засіб йому не належить та зареєстрований за Словацькою фірмою «Ing Copik Stefan», місце реєстрації даного транспортного засобу також у Словакії.

Суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ознаками повторності протягом року вчинення вказаного вище порушення ПДР України «23.05.2017» він не міг бути притягнутим до відповідальності «за відсутність проходження технічного контролю» в травні місяці, оскільки він «їздив тільки на зазначеному транспортному засобі і технічний огляд на ньому закінчився тільки в Жовтні 2016 року».

При винесенні оскарженої постанови місцевий суд не зясував даної обставини, а до матеріалів справи не додано постанову, на яку посилався працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на апеляційний розгляд справи не зявився. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто Апеляційному суду Закарпатської області без вручення повідомлення про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення з апеляційної скаргою ОСОБА_1 за закінченням терміну зберігання (неможливістю вручити адресату поштового відправлення апеляційного суду).

Аналогічні обставини відбулися під час розгляду даної справи місцевим судом (а.с. 4-7).

Зважаючи на вжиття апеляційним судом заходів з повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу про день, час та місце апеляційного розгляду, а також на неможливість вручити поштового відправлення, апеляційний розгляд даної справи відбувся без участі ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.121 КУпАП є необґрунтовані, оскільки спростовуються відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та доданою до нього копією постанови від 16.11.2016 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.121 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя місцевого суду в оскарженій постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.121 КУпАП посилається на неіснуючу постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.121 КУпАП від «23.05.2017» спростовуються змістом оскарженої постанови, в якій немає такого посилання (а.с.9).

Постанова про накладення на ОСОБА_1 попереднього (перед останнім) адміністративного стягнення за ч.3 ст.121 КУпАП міститься на а.с.2 за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

З мотивувальної частини оскарженої постанови судді від 10.04.2017 вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав повністю в місцевому суді.

Посилання ОСОБА_1 на неправильне викладення в оскарженій ним постанові судді його доводів спростовуються й доводами, викладеними в апеляційній скарзі у місцевому суді «лише підтвердив той факт, що у автомобіля, яким він керував, дійсно закінчився технічний огляд, однак він не мав можливості пройти технічний контроль, оскільки транспортний засіб йому не належить та зареєстрований за Словацькою фірмою «Ing Copik Stefan», місце реєстрації даного транспортного засобу також у Словакії».

Ця повідомлена в апеляційній скарзі обставина не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Апеляційний суд, враховуючи встановлені матеріалами справи обставини, наведені вище докази, визнає, що доводи ОСОБА_1 про його невинуватість у вказаному вище порушенні ПДР України та адміністративному правопорушенні спростовуються наявними у справі доказами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційнийсуд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 10.04.2017 про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.121 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя