ПОСТАНОВА

іменем України

смт Зарічне

07 червня 2017 року Справа № 561/317/17

Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Дідик А. В., розглянув матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Рівненській області, відносно керівника КП Добробут Зарічненської селищної ради ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою вул. Фестивальна, б. 38 у смт Зарічне, Рівненської області, як зазначено у протоколі № 000082 про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2017 року, вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме:

1.порушив вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення працівника у звязку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, проводиться у разі неможливості його переведення на іншу роботу не за його згодою. Так відповідно до наказу №1 від 03 січня 2017 року про вивільнення штатних одиниць було вказано, що у березні 2017 року буде вивільнено паспортиста ОСОБА_2 1 штатна одиниця та бухгалтера ОСОБА_3 1 штатна одиниця. Від підписання наказу про звільнення зазначені працівники відмовились про що був складений акт про ознайомлення працівників з цим наказом. Під час перевірки надано копію наказу№30 від 01 грудня 2016 року про затвердження штатного розпису у новій редакції у якому наявні посади бухгалтера та паспортиста інший штатний розпис для перевірки не надано. Крім того погодження штатного розпису КП Добробут із Зарічненсько селищною радою не відбувалось.

2.порушив вимоги ст. 43 КЗпП України, де зазначено, що розірвання трудового договору з підстав передбачених пунктами 1, 2-5, 7, ст. 40 та пунктами 2, 3 ст. 41 КЗпП України попередньо погоджується із виборним органом первинної профспілкової організації, членом якої є вивільнені працівники.

3.допустив порушення вимог ч. 2 ст. 49 КЗпП України, тобто не надав професійним спілкам інформацію про вчинення наступних звільнень, кількість і категорію працівників. Строки проведення звільнень завчасно та не провів консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або помякшення несприятливих наслідків такого звільнення.

4.у порушення вимог ч. 5 ст. 79 КЗпП України не повідомив працівників про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні та у порушення норми ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 закону України Про відпустки, де зазначено, що відпустка виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку;

5.у порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України щодо виплати у день звільнення усіх сум, що належать до виплати працівникові. Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до наказу № 26-к від 09 березня 2017 року Про звільнення бухгалтера ОСОБА_3 В. її звільнено 09 березня 2017 року, проте виплату належних їй сум проведено 26 квітня 2017 року, відповідно до видаткового кассового ордеру № 227 від 26 квітня 2017 року. Відповідно до наказу № 28-к від 22 березня 2017 року Про звільнення паспортиста ОСОБА_2 О. її звільнено 22 березня 2017 року, проте виплату належних їй сум проведено 11 квітня 2017 року, відповідно до видаткового кассового ордеру № 196 від 11 квітня 2017 року;

6.У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що порушено вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпП України в частині невиплати в день звільнення всіх коштів та відповідно виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Так відповідно до наказу № 26-к від 09 березня 2017 року Про звільнення бухгалтера ОСОБА_3 В. її звільнено 09 березня 2017 року, проте виплату належних їй сум проведено 26 квітня 2017 року, відповідно до видаткового кассового ордеру № 227 від 26 квітня 2017 року. Відповідно до наказу № 28-к від 22 березня 2017 року Про звільнення паспортиста ОСОБА_2 О. її звільнено 22 березня 2017 року, проте виплату належних їй сум проведено 11 квітня 2017 року, відповідно до видаткового кассового ордеру № 196 від 11 квітня 2017 року;

7.У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1, порушено норму ч. 1 ст. 47 КЗпП та норму Глави 4 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року Про затверджння інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, де зазначено, що трудова книжка видається працівникові у день звільнення. Відповідно до наказу про звільнення бухгалтера ОСОБА_3 звільнено 09 березня 2017 року і трудова книжка згідно з книгою руху трудових книжок направлена їй рекомендованим листом;

8.Також у протоколі зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 83 КЗпП України, щодо невиплати компенсації за усі невикористані дні щорічної відпустки, тобто ОСОБА_3 не проведено та не виплачено компенсацію за невикористані дні відпустки за період 2016-2017 рр., а саме 1 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки, 1 календарний день невикористаної додаткової відпустки працівникам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, 2 календарних дні невикористаної додаткової відпустки жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років. Паспортисту ОСОБА_2 не проведено нарахування та виплату компенсацію та виплату за невикористані дні відпустки у період 2016-2017 рр., а саме за 1 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки. 1 календарний день невикористаної додаткової відпустки працівникам. Які працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Судом безпосередньо у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, як директор Комунального підприємства Добробут Зарічненської селищної ради вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушив у встановленому порядку терміни виплати сум при звільненні працівникам у встановлені ст. 116 КЗпП України строки, порушив вимоги п. 1 ст. 117 КЗпП України. тобто не виплатив звільненим працівникам кошти у розмірі середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні, а також не дотримав вимоги ч. 1 та 2 ст. 40 КЗпП України, оскільки у штатному розписі на період звільнення були наявні посади працівників які були звільнені за п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні зазначених працівників не була отримана згода первинної профспілкової організації, членами якої були вивільнені працівники та не були проведенні консультації з профспілковими організаціями з приводу звільнення чим порушено норми ст. ст. 43, 49 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у порушенні вимог законодавства про працю визнав частково у частині включення у штатний розпис підприємства штатних одиниць бухгалтера і паспортиста, які були звільнені. Пояснив суду, що невиплата заробітної плати звільненим працівникам не була проведена вчасно, оскільки у підприємства були відсутні кошти на рахунку, однак доказів у підтвердження цього суду не надав.

Окрім визнання своєї вини, винність ОСОБА_1 у порушенні вимог законодавства про працю стверджується протоколом № 000082 про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2017 року, Актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 13А/04-17.

Факт невиплати заробітної плати (вихідної допомоги) в установлені КЗпП строки підтверджується невідповідністю дат звільнення так щодо ОСОБА_2. Наказ № 28-к виданий 22 березня 2017 року, а виплата згідно видаткового касового ордера № 196 проведена 11 квітня 2017 року, щодо ОСОБА_3 наказ № 26-к виданий 09 березня 2017 року, а виплата згідно видаткового касового ордера № 227 проведена 26 квітня 2017 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, керуючись ч.1 ст. 41 КУпАП, з метою попередження вчинення нових правопорушень ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч.1ст. 41 КУпАП у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 41, 283, 287, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 (пятсот десять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя А. В. Дідик