Справа № 638/6494/17
Провадження № 3/638/2633/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Дзержинського районного суду м. Харкова втретє після дооформлення надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративний матеріал постановами Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року та від 01.06.2017 року направлявся на дооформлення до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у звязку з невідповідністю протоколу вимогам статті 256 КУпАП, проте, органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку було у повному обсязі проігноровано рішення суду, яке є обовязковим та підлягає безумовному виконанню, та не усунуто недоліки протоколу серії АА №872623 від 11.04.2017 року.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №872623 від 11.04.2017 року, ОСОБА_1 08.04.2017 року о 19 годині 00 хвилин виражався нецензурною лайкою та погрожував своїй матері ОСОБА_2, чим вчинено насильство в сім'ї за місцем мешкання.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату, місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до диспозиції статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Згідно статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв). Психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушенняОСОБА_1 встановлено, що подія, а саме сварка з матір'ю, мала місце 08.04.2017 року. При цьому були присутні безпосередньо сам правопорушник та мати ОСОБА_2

Так, відповідальність за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення виникає у разі вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

При цьому, дане діяння кваліфіковано за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто: «Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті», проте у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Довідка з АІПС «АРМОР», надана інспектором, не може бути доказом притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім того, ксерокопія цієї довідки є нечитаємою. Таким чином, суддя приходить до висновку про те, що даному діянню інспектором надана невірна кваліфікація.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діяхОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю його в діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: В. М. Хайкін