Справа№464/2200/17
пр.№ 3/464/820/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, буд.З, кв.9, ФОП,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27 березня 2017 року о 02 год. 30 хв. у м.Львові по вул. Зелена, 275 керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння - неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку із тим, що у нього виник конфлікт із працівниками патрульної поліції під час зупинки його транспортного засобу, вважає, що останні поводили себе неправомірно; факт перебування у стані наркотичного сп'яніння заперечив.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 261793 від 27 березня 2017 року, який відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про обставини вчинення правопорушення, зокрема про відмову порушника у їх присутності від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, що і підтвердив останній у суді, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 Кримінального кодексу України;

- показаннями свідка - працівника патрульної поліції ОСОБА_4, який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 Кримінального кодексу України, підтвердив факт відмови ОСОБА_1, який перебував з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 Кримінального кодексу України, вказав, що на прохання свого сусіда ОСОБА_1 привіз останньому посвідчення водія і технічний паспорт на автомобіль, яким він керував, для пред'явленням таких працівникам поліції, так як ОСОБА_1 документи забув дома; на прохання поліції поставив автомобіль останнього на стоянку; додатково зазначив, що неадекватних дій і ознак сп'яніння у ОСОБА_1 він не помітив. Однак суд критично оцінює пояснення вказаного свідка, так як, останній із особою, що притягається до адміністративної відповідальності, є знайомим;

- даними відеозапису нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Відтак невизнання порушником своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується вищенаведеним і розцінюється як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене.

Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безальтернативною, а ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, невизнання ОСОБА_1 своєї вини, характер вчиненого та його суспільна небезпека, грубе порушення правил дорожнього руху, вчинення такого умисно, адже останній керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, відмовився від огляду, перебуваючи з ознаками наркотичного сп'яніння, не свідчить про малозначність правопорушення у відповідності до вимог ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 320 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 251, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 320 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській обл./м.Львів/21081300, р/р 0001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу), МФО (код банку) 825014; (у порядку виконавчого провадження: стягувач - Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019; (у порядку виконавчого провадження: стягувач - Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п'ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Б.Р. Мичка