АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/143/2017 Постанова винесена суддею Броновицькою О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. ЖурженціЛисянського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 06 жовтня 2016 року о 17 год. 15 хв. по вул. Мурманська, 6 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, виконуючи розворот поза перехрестям, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з постановою суду, просить її переглянути.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що так як він через погані погодні умови запізнився у судове засідання на 20 хвилин, суд першої інстанції розглянув справу без його участі, при цьому не взяв до уваги те, що в даній дорожньо-транспортній пригоді винна водій ОСОБА_3, яка порушила п. 2.1 (а, б) ПДР, що не було враховано і при розслідуванні ДТП.

Зокрема зазначає, що коли інспектор ОСОБА_6 робив приблизні заміри розташування автомобілів, він був з цим не згодний, однак інспектор відповів, що це для завершення справи розслідування ДТП, а остаточні результати будуть враховані з камери відео спостереження Бліц-Авто по вул. Мурманська, 6, але в матеріалах розслідування ДТП нічого не зафіксовано, і хто повинен був робити ці запити, йому не роз'яснено.

Щодо обставин ДТП, то, якщо б він наїхав на автомобіль Мазда, мали б місце вм'ятини на автомобілі, а оскільки автомобіль Мазда проїхав по касательній лінії, на ньому залишились подряпини лакофарбового покриття.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги та про його невинуватість у дорожньо-транспортній пригоді, а також заперечення ОСОБА_3 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.п. 10.1, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - про незабезпечення ним безпеки здійснюваного маневру - виконання поза перехрестям, по вул. Мурманська, 6 в м. Києві, розвороту, а також не дотримання при цьому безпечного інтервалу, під час керування 06 жовтня 2016 року о 17 год. 15 хв. автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого відбулосязіткнення з автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та отримання внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, у схемі дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені дані щодо місця зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Так, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, він, здійснюючи розворот по вул. Мурманська, 6 в сторону станції метро «Чернігівська», при ввімкненому покажчику лівого повороту, пропускав транспорт з лівої сторони, а в цей час з правої сторони на нього наїхав автомобіль «Мазда», пошкодивши лакофарбове покриття переднього бамперу з правої сторони, але водій не зупинилась та він її наздогнав.

При цьому, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 також вказав, що, здійснюючи розворот, він зупинився і пропускав з лівої сторони автобус, а водій автомобіля «Мазда», яка проїжджала з правої сторони, взяла лівіше, так як там стояли припарковані автомобілі, і зачепила передній бампер його автомобіля з правої сторони, але одразу не зупинилась, а зупинилась лише через 5-6 метрів. Тому вважає, що вона порушила п. 2.10 ПДР, оскільки поїхала з місця ДТП. Також вказав, що на момент зіткнення він стояв під кутом до тротуару, і в результаті зіткнення в його автомобілі мають місце подряпини лакофарбового покриття переднього бампера з правої сторони, а в автомобілі «Мазда» - подряпини лакофарбового покриття передніх і задніх лівих дверей, заднього лівого крила.

Проте, такі твердження ОСОБА_2 про його невинуватість в даній дорожньо-транспортній пригоді є безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю наявних у справі доказів.

Так, з пояснень другого учасника ДТП - водія ОСОБА_3, наданих нею одразу після дорожньо-транспортної пригоди та під час апеляційного розгляду, вбачається, що вона, керуючи автомобілем «Мазда», рухалась по вул. Мурманська зі сторони Броварського проспекту в напрямку «Даринку» в крайній правій смузі, а водій ОСОБА_2 розвертався через зустрічну смугу, в недозволеному місці, і, не переконавшись в безпеці, вдарив її автомобіль в лівий бік. Наполягала на тому, що коли вона проїжджала автомобіль «Газель», то останній рухався, здійснював розворот. В результаті зіткнення в її автомобілі є вм'ятина на передніх та задніх лівих дверях, а також подряпини лакофарбового покриття на задніх та переднх лівих дверях, задньому лівому крилі та задньому бампері з лівої сторони.

Підстав не приймати до уваги зазначені свідчення у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вони підтверджуються іншими доказами по справі.

Як вказують дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди, в тому числі і ОСОБА_2 без будь-яких зауважень, та в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в автомобілі «ГАЗ» було пошкоджено лакофарбове покриття решітки радіатора з правої сторони, маються подряпини переднього бамперу з правої сторони спереду, а в автомобілі «Мазда» - вм'ятини на передніх та задніх лівих дверях, арці заднього лівого крила і пошкодження лакофарбового покриття цих частин автомобіля.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «ГАЗ» та «Мазда» свідчать про те, що передньою правою частиною автомобіль «ГАЗ» контактував із лівою боковою частиною автомобіля «Мазда».

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи та долученими під час апеляційного розгляду фотографіями пошкоджень автомобіля «ГАЗ» після зіткнення, які вказують на пошкодження лакофарбового покриття його переднього бамперу майже від середини до кінця правого кута автомобіля.

Тобто дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо характеру та локалізації пошкоджень, які мали автомобілі «ГАЗ» та «Мазда» після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, вказують на те, що на момент зіткнення водій автомобіля «ГАЗ», здійснюючи розворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, і створив перешкоду для руху водію автомобіля «Мазда», який рухався в крайній правій смузі прямо, та не дотримався безпечного інтервалу до нього, тобто беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_2 у недотриманні п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України, як встановив і суд першої інстанції.

Вимога п. 10.1 ПДР України передбачає повну відповідальність водія, що починає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо запобігання можливим наслідкам у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Більше того, необхідно розраховувати, що відповідно до п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

До того ж, як встановлює п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до визначення терміну «безпечний інтервал», яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Оскільки досліджені судом першої інстанції докази вказують на те, що безпосередньо перед зіткненням водій автомобіля «ГАЗ» змінював напрямок руху, здійснюючи розворот, не переконався, що це буде безпечним, та не дав дорогу автомобілю «Мазда» під керуванням водія ОСОБА_3, яка рухалася виключно в своїй смузі руху та напрямок руху не змінювала, і при цьому недотримався і безпечної дистанції, в діях водія ОСОБА_2 наявні порушення п.п. 10.1, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху, що перебуває в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження ж ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що на момент зіткнення він зупинився, а водій автомобіля «Мазда» через наявність у неї перешкоди з правої сторони у виді припаркованих автомобілів змістилась лівіше та зачепила по касательній передній бампер його автомобіля, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що за таких обставин є неможливим утворення тих пошкоджень, що зафіксовані в автомобілі «Мазда» в результаті дорожньо-транспортної пригоди, на чому наголошував і сам ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі, стверджуючи про відсутність вм'ятин на автомобілі «Мазда», в той час, як на противагу його твердженням, наявність саме таких пошкоджень в автомобілі «Мазда» і зафіксовано у схемі ДТП.

При цьому слід вказати й про те, що ОСОБА_2, вказуючи під час апеляційного розгляду про свою незгоду зі схемою ДТП, оспорював лише викладені в ній заміри, які, на його думку, робили зацікавлені особи, але водночас не заперечував і того, що дії працівників поліції, за цих обставин, він нікуди не оскаржував.

Водночас, за наявності сукупності вищевказаних доказів, що були досліджені судом, та які беззаперечно вказують на недотримання саме ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, то і відсутність відеозапису події, який за твердженнями ОСОБА_2, мав бути отриманий працівниками поліції у підприємства «Бліц-Авто», як і відсутність самого ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції, з урахуванням апеляційного перегляду його доводів за скаргою, не свідчить про неповноту з'ясування судом всіх обставин справи та не вплинула на правильність прийнятого судом рішення.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, як і доводи про його невинуватість та про порушення водієм ОСОБА_3 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

Тим більше, що твердження ОСОБА_2 про винуватість ОСОБА_3 в апеляційній скарзі пов'язується виключно з тим, що після зіткнення вона одразу не зупинилась, але такі дії ОСОБА_3 в будь-якому випадку не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, яке передбачено санкцією ст. 124 КУпАП, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з особи ОСОБА_2, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, конкретних обставин справи, наслідків правопорушення та ступеня вини.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ГорбІ.М.