Справа № 417/3903/17
Провадження № 3/417/106/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Шкиря В.М., розглянувши адміністративний протокол серії БР №176801 від 11.03.2017 та додані до нього матеріали, що надійшли з сектору превенції Марківського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого механізатором ПП «Славгородський», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2017 о 22 годині 40 хвилин по вул.Леніна в с.Бондарівка Марківського району Луганської області старшим інспектором Біловодського ВП ГУНП в Луганській області капітаном поліції ОСОБА_2 склдено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №176801 за ч.1 ст.130 КупАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 11.03.2017 о 22 годині 30 хвилин по вул.Леніна с. Бондарівна Марківського району Луганської області керував ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повістку про виклик до суду на 09 годину 00 хвилин 08.06.2017 було вручено захиснику, для передачі ОСОБА_1 (а.с.33) натомість зявився його захисник ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.03.2017 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.06.2007 року, який повідомив, що повістку ним передано ОСОБА_1.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 виїхав за межі державного кордону України у звязку з хворобою тітки, при цьому будь - яких доказів на підтвердження цьому не надав.

Статтею268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений що о 09 годині 00 хвилин 08.06.2017 відбудеться розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності , особисто клопотання про відкладення справи він не надав, як і не надано доказів його перебування за кордоном у звязку з хворобою тітку вважаю за можливе розглянути справу без його участі, оскільки ні ним ні його захисником ненадано доказів, які б підтверджували, що існують поважні причини, які унеможливлюють його явку до суду. При цьому суд ввадає це способом захисту з метою уникнути відповідальності, оскільки 11.06.2017 спливає строк притягнення до відповідальності передбачений ст.38 КУпАП.

В судовому засіданні захисник заявив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на момент вчинення правопорушення - 11.03.2017 редакція п.2.5 ПДР була викладена таким чином : "водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд, отже у інспектора, як поліцейського не була права вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, оскільки таке право мав лише працівник міліції а не поліції.

Крім того захисник надав другий примірник протоколу відносно ОСОБА_1, в якому не вказано частини статті за якою відносно нього складено протокол , ще захисник звертає увагу судді, що в протоколі вказані свідки яких фізично не існує, в звязку з чим ним, як захисником було порушено питання про відкриття кримінального провадження відносно інспектора Шуліки за ч.1 ст.366 ККУ, так як він вніс завідомо неправдиві відомості до протоколу та підробив підписи свідків. На підтвердження своїх слів долучив відповідні докази (заяву зареєстровану прокуратурою від 28.04.2017, ухвалу слідчого судді від 19.05.2017, лист про виконання ухвали слідчого судді від 19.05.2017, витяг з кримінального провадження)

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 будучи попереджена про кримінальну відповідальність засвідчила суду, що бачила, як того дня коли склали протокол сусіди ОСОБА_1 з обіду прибирали біля свого будинку, поряд стояв атомобіль, грала музика , згодом вони палили багаття розпивали спиртні напої. Того дня вона довго поралася на кухні, закривала мясо і приблизно об 22-30 чи 23-00 побачила мигалки, вийшовши вона побачила, що ОСОБА_1 сидить в машині поліцейського, його автомобіль стоїть там же де й раніше, згодом ОСОБА_1 кудись повезли, а через хвилин 15 привезли назад до будинку. Як складали протокол вона не бачила, чи розяснялися права передбачені законодавством не чула, чи пропонувався огляд на стан спяніння не чула, памятає, що ОСОБА_1 погоджувався на огляд де не знає, вони з його дружиною думали, що ОСОБА_1 повезуть до м.Старобільськ.

Судом вживалися заходи для виклику свідків, що вказані в протоколі, так повістка про виклик до суду свідка ОСОБА_5 на 24.05.2017 повернулася з відміткою:"за закінченням терміну зберігання, не проживає (а.с.25-26) свідок ОСОБА_6 повісту про виклик до суду на 24.05.2017 отримав, проте не зявився, виклик до суду на 08.06.2017 ОСОБА_6 не отримав, бо вказано, що такої адреси не існує в Біловодському районі Луганської області (а.с. 37-38).

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БР №176801 від 11.03.2017 та додані до нього матеріали, другий примірник протоколу, що був долучений захисником, повно, обєктивно зясувавши всі обставини справи, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши докази в їх совокупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так встановлено, що подія мала місце 11.03.2017

Згідно з п.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП)

Аналогічні положення містить і Постанова Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» та п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону та п. 1.9 передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно довідки Марківського ВП ГУ НП у Луганській області, ОСОБА_1 . станом на 20.03.2017 відповідно до бази даних АПРА до адміністративної відповідальності, яка передбачає позбавлення права керування транспортними засобами не притягувався, посвідчення водія отримував 30.09.2006 серії РРВ №542686, яке в нього вилучене 11.03.2017 при складанні даного адміністративного протоколу.

Станом на 11.03.2017 редакція п.2.5 ПДР дійсно була викладена таким чином : "водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин" і лише після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 р. N 161 п.2.5 ПДР викладено наступним чином: "водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Свідків що зазначені в протоколі допитати не виявилося можливим, оскільки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вказаними адресами не проживють.

До свідчень ОСОБА_4 суд відноситься критично, оскільки нею не надано свідчень, щодо того чи бачила вона, момент зупинки ОСОБА_1 поліцією, крім того вона засвідчили лише те, що при ній жодних документів не складали прав не розяснювали і що ОСОБА_1 кудись возили поліцейські.

Також суд відноситься критично до того, що наразі ведеться досудове слідство за ч.1 ст.366 КК Українивідносно працівників Біловодського ВП ГУНП в Луганській області, оскільки станом на день розгляду відомостей наявність вироку у цій справі суду не надано, а згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Також судом встановлено розбіжності між протоколом, що надійшов на розгляд суду і тим, що надісланий ОСОБА_1 , так в протоколі, що надісланий ОСОБА_1 в графі "чим порушив вимоги " вказано : "п 2.5 Правил дорожнього руху , за що відповідальність передбачена ст.130 КУпАП", в той час, як у протоколі, що надійшов до суду в графі "чим порушив вимоги " вказано:" п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП"

Вказані розбіжності є неприпустимими, оскільки відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається у двох екземплярах, один з яких, під розписку вручається особі яка притягується до адміністративної відповідальності. Тобто після вручення одного екземпляру протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності жодні виправлення так само як і внесення змін до протоколу не допускається.

Отже вважаю, що , даний протокол про адміністративне правопорушення (як доказ) у такому вигляді викликає обґрунтовані сумніви, оскільки містить дописування та посилання на свідків, які не проживають за адресами вкаазаними в протоколі, та їх виклик до суду є фактично неможливим.

Правова природа адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, оскільки Європейський суд з прав людини у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

А згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже приходжу до висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1М вчинив правопорушення відповідальність за яке настає на підставі ч.1 ст.30 КУпАП, отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Так зокрема п.1 ч.1 ст.247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Відповідно до положень ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Оскільки судом робиться висновок про відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 61,62 Конституції України , ст. ст. 7, 9, 40-1, 164 ч.1, 221, 245, 247 ч.1 п.1, 246, 248, 249, 251, 252, 276,278, 280, 283-285, 294, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя В.М.Шкиря