Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 405/191/17 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А., розгянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.03.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, фізичну особу-підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 31 грудня 2016 року о 00:20 год, керував транспортним засобом марки «ГАЗ 24», державний номер по вул. Кропивницького, 160 в м. Кропивницький з ознаками наркотичного сп?яніння (почервоніння очей, розширені зіниці ока, нечітка мова), про що свідчить висновок Комунального закладу «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 31.12.2016 року №888, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить визнати поважними причини пропуску ним строку та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки отримав її лише 05.05.2017 року, та скасувати постанову районного суду, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в порушення вимог ст.268 КУпАП він не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, у зв?язку з чим не міг реалізувати своє право на захист, не мав можливості надати особисті пояснення та відповідні докази на їх підтвердження. Постанова суду грунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення від 31.12.2016 року, відео фіксації правопорушення та висновку КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 31.12.2016 року і жодних інших доказів судом не було досліджено. Крім того, відносно нього складено адміністративний протокол за те, що він начебто керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, однак жодних доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння співробітниками поліції надано не було. Вказав, що дійсно перебував в салоні автомобіля, але автомобіль рух не здійснював, а стояв на місці. Також суд, приймаючи до уваги відеозапис, належним чином не конкретизував, що саме на ньому було відтворено. Крім того, співробітниками поліції всупереч вимогам ст.ст.265-2, 266 КУпАП не було вчинено дій, які б унеможливили подальше керування ним транспортним засобом як особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, зокрема, затримати автомобіль чи передати керування ним іншій особі, що викликає обгрунтований сумнів у перебуванні його в стані алкогольного сп?яніння та керуванні при цьому транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, наявними підстави для поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин та приходжу до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, що передбачено п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вина ОСОБА_3Ю у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 380922 від 31.12.2016 року, яким підтверджується, що саме 31.12.2016 року о 00 год. 20 хв. в місті Кропивницький по вул. Кропивницького мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_3 (а.с.15);

- відео фіксацією правопорушення (а.с.1); - висновком Комунального закладу «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 31.12.2016 року №888 (а.с.3).

Доводи апелянта про відсутність доказів керування ним транспортним засобом саме в стані алкогольного сп?яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність порушника також і у випадку керування транспортним засобом в стані наркотичного сп?яніння, перебування в якому апелянта було встановлено висновком медичного закладу, що не викликає сумнівів в його належності та допустимості як доказу.

Доводи апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП щодо розгляду справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відсутності належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, також є необґрунтованими, оскільки за змістом ч.ч.1, 2 ст.268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Присутність такої особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов?язковою.

З огляду на викладене, при перевірці матеріалів адміністративної справи встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 розглянута з дотриманням зазначених вище вимог, про що свідчить направлення Ленінським районним судом м. Кіровограда судової повістки на адресу за місцем проживання апелянта, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, правильність якої під час складання протоколу підтверджено підписом самого апелянта, і з цього приводу останній ніяких претензій не заявляв.

Проте, достовірно знаючи про складення відносно нього протоколу та необхідність з?явитися до суду для розгляду справи, що підтверджується відповідним роз?ясненням, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.12.2017 року, з яким апелянт був ознайомлений під підпис, останній свідомо не вчиняв жодних дій щодо отримання судової повістки, у зв?язку з чим поштове відправлення було повернуто до суду за закінченням строків зберігання (а.с.10, 13).

При цьому останній раз повістка про виклик до суду ОСОБА_3 була отримана членом сімї апелянта (батьком) ( а.с.14)

Вказане свідчить про намагання ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. З огляду на викладене, закон не передбачає дослідження судом всієї сукупності доказів, наведених у даній статті, а передбачає дослідження саме тих доказів, на основі яких, в даному випадку, встановлюється наявність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп?яніння встановлене висновком Комунального закладу «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 31.12.2016 року №888, а факт керування ним автомобілем встановлений відеозаписом, що були досліджені районним судом та взяті ним до уваги при розгляді справи. Тому доводи апелянта про не дослідження судом інших доказів не може бути підставою для скасування постанови районного суду.

Доводи апелянта про те, що він перебував в салоні автомобіля, який не рухався, а, отже, він не здійснював керування транспортним засобом, є необґрунтованими, та розцінюються як такі, що дані з метою ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції обґрунтовано врахував обставини, передбачені ч.2 ст.33 КУпАП, внаслідок чого наклав стягнення, яке відповідає характеру правопорушення та характеризуючим даним про особу правопорушника.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції від 27.07.2016 року) передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Підстав для застосування ст. 22 КУпАП не вбачається.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст.ст.33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31березня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2