АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чугуєнка Д.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 27.10.2016 о 07:40 год. в м. Києві по Гостомельському шосе, 1 керував автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «А» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, адвокат Чугуєнко Д.В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та постановлення нової, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, посилався на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.252 КУпАПне забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; інспектори незаконно зупинили транспортний засіб, вели себе зухвало, права йому не роз'яснили, не представились; у суді першої інстанції проведений спрощений розгляд справи та порушено його право на захист, оскільки залишаючи без розгляду його клопотання, суд позбавив його можливості належним чином здійснити свій захист; стверджує, що алкогольні напої, наркотичні, психотропні засоби чи сильнодіючі медикаментозні препарати у той день він не вживав.

Заслухавши пояснення адвоката ЧугуєнкоД.В. та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що інспектори патрульної служби, проводячи огляд на стан наркотичного сп'яннія, вказаних вимог не дотрималися, а суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №054304 ОСОБА_3 27.10.2017 року о 07 год. 40 хв. по Гостомельському шосе, 1 в м. Києві керував автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та пояснив, що 27.10.2017 року о 07 год. 40 хв. керував автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_1 по Гостомельському шосе, 1 в м. Києві, де його безпідставно зупинили інспектори поліції, які не представились та вели себе зухвало. Зазначив, що інспектори патрульної поліції йому відмовили у проведенні огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів.

Із наявних у адміністративних матеріалах письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 убачається, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер».

Таким чином, зміст пояснень свідків не узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, саме огляду у якому порядку відмовився проходити ОСОБА_3, а тому викликають сумнів у їх об'єктивності та не можуть бути взяті судом до уваги.

Суд апеляційної інстанції, дотримуючись загальних засад судочинства, положень Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вжив всіх заходів, передбачених законом, для перевірки викладених в апеляційні скарзі доводів з метою усунення суперечностей, зокрема неодноразово (10 разів) викликав у судове засідання свідків та інспекторів поліції, однак вони, повідомлені належним чином, у судові засідання не з'явились, причини неявки не повідомили.

При цьому у наданих суду матеріла відсутні докази, що спростовували б доводи апеляційної скарги.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року(надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить з встановлених та перевірених у суді доказів.

Частина 1 ст. 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а постанова судді місцевого суду на підставі ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Чугуєнка Д.В. в інтересах ОСОБА_3 -задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, якоюОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.М. Сітайло

Справа № 33/796/1752/2016 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Родіонов С.О.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.