Справа № 760/7368/17
Провадження № 3760/3409/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Курова О.І., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з головного Управління Держпраці у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого генеральним директором ПрАТ «Трест Київміськбуд-2», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №26-158/295 від 13.04.2017 року, генеральний директор ПрАТ «Трест Київміськбуд-2» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за місцем знаходження підприємства: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 26-А. На час здійснення перевірки 13.04.2017 року виявлено порушення вимог законодавства про працю. Так, у порушення вимог ч.3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення відносно працівника ОСОБА_2 ОСОБА_1 не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини вчиненого проступку і попередню роботу працівника, яка була прийнята на роботу комендантом гуртожитку і відповідно до наказу від 21.03.2017 року була звільнена з посади за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов»язків на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Крім того, відповідно довідки МСЕК серії КА-1№009014 від 12.05.2005 року ОСОБА_2 не може виконувати регулярну профпрацю. Між тим, у порушення вимог ст. 169 КЗпП України попередній /при прийнятті на роботу/ та періодичні / протягом трудової діяльності/ медичні огляди працівників на посаді коменданта гуртожитку не організовані за кошти власника або уповноваженого ним органу,не проведено відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та п.3.1. Наказу МОЗ України від 21.05.2007 року № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», Державні санітарні норми та правила «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важності та напруженості трудового процесу» затверджені Наказом МОК України від 08.04.2014 року № 248 - роботодавцем не організовано проведення лабораторних досліджень умов праці працівників на посаді коменданта гуртожитку з визначенням шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу на конкретних робочих місцях працівників відповідно до гігієнічної класифікації праці. Атестація робочого місця працівників на посаді коменданта гуртожитку не проведена у строки, передбачені колективний договором, але не рідше одного разу на 5 років. В порушення вимог ст. 170 КЗпП України ОСОБА_2, яка на підставі висновку МСЕК серії КА-1№009014 від 12.05.2005 року не може виконувати регулярну профпрацю, не була переведена за її згодою на більш легку роботу за станом здоров'я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в своїх діях не вбачає порушень норм КЗпП, оскільки при притягненні ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності було враховано і ступінь тяжкості і обставини вчиненого нею дисциплінарного проступку. Стосовно не проведення атестації робочого місця, то атестація відповідно до вимог діючих нормативних актів України має проводитися за умови наявності шкідливих та небезпечних умов праці, до яких посада коменданта гуртожитку взагалі не відноситься. Підставою для переведення працівника на більш легку роботу є висновок або листок непрацездатності про необхідність тимчасового переведення на іншу роботу, який видає лікар або комісія лікувального закладу. Такий висновок МСЕК чи листок непрацездатності, про те, що ОСОБА_2 потребує переведення на легшу роботу, не надавався.

Стаття 41 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та охорону праці.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд приходить до висновку про відсутність в діях генерального директора ПрАТ «Трест Київміськбуд» ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, виходячи із такого.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 26-158/295 зазначено, що генеральний директор ОСОБА_3 порушив вимоги ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення відносно працівника ОСОБА_2 не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу.

Під час дослідження наданих доказів, встановлено, що комендант гуртожитку ОСОБА_2 раніше /25.01.2017 року/ притягувалась до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, за що було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. У березні 2017 року після виявлення порушень посадових обов'язків, ОСОБА_2 було звільнено відповідно до наказу генерального директора № 56-к від 21.03.2017 року згідно ч.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин, обов"язків покладених на неї трудовим договором. Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, представником державної служби України з питань праці ГУДП в Київській області безпідставно зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну шкоду і обставини, за яких його вчинено, оскільки ОСОБА_2 раніше притягувалась за аналогічні порушення посадової інструкції, висновків для себе не зробила, тому генеральний директор ОСОБА_3 скористався своїм правом, передбаченим ч.3 ст. 40 КЗпП України.

На момент розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення дані про оскарження звільнення з роботи ОСОБА_2 в судовому порядку, відсутні.

Стосовно порушення вимог ст. 170 КЗпП України, - не переведення на більш легку роботу за станом здоров'я, а саме коменданта гуртожитку ОСОБА_2, яка приймалась на роботу і мала групу інвалідності, та відповідно до висновку МСЕК від 12.05.2005 року не може виконувати регулярну профпрацю. Однак, як встановлено в судовому засідання, ОСОБА_2 була прийнята на посаду коменданта будинку 02.03.2009 року, тобто на момент прийняття її на роботу, вона мала інвалідність 2 групи з дитинства з рекомендацією про умови і характер праці, яка була врахована при прийнятті її на роботу.

Відповідно до вимог ст.170 ЗКпП України працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 після прийняття на роботу з висновком про те, що вона потребує за станом здоров'я надання легшої роботи, до керівництва підприємства не зверталась і не надавала.

Стосовно порушень вимог п. 4 Постанови КМУ №442 від 01.08.1992 р. вбачається, що відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачено атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес,

використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Дана норма не передбачає обов'язковість проведення атестації на всіх підприємствах, а лише за умовами наявності технологічних процесів, які є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працівника. ПрАТ «Трест Київміськбуд-2» не відноситься до підприємств із шкідливими умовами праці, основним видом діяльності підприємства є здавання в оренду та експлуатація власного чи орендованого майна. Робота коменданта гуртожитку не відноситься до посади із важкими та шкідливими умовами праці, тому атестація робочого місця коменданта гуртожитку відділу з обслуговування будівель не передбачена Постановою КМУ №442 від 01.08.1992 р.

Дослідивши матеріали справи, та протокол про адміністративне правопорушення, суд бере до уваги, що викладене у ньому спростовується поясненнями ОСОБА_1, а сам протокол відносно останньго за ч. 1 ст. 41 КпАП України, складений безпідставно та необґрунтовано, оскільки матеріали справи не містять жодного допустимого доказу вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України.

Таким чином, за наслідками розгляду справи, у відповідності до ст. 280 КпАП України, доказів вини ОСОБА_1 встановлено не було.

З урахуванням викладеного, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КпАП України стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя О.І. Курова