АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/577/17 Головуючий І інстанції
Справа № 643/2115/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції був складений 07.02.2017 року протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 242344 відносно ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу 07.02.2017 року о 15-40 год. водій ОСОБА_3, в м. Харкові по вул. Бучми, 42-а, керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,03%0 проміле алкоголю в крові, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року, ОСОБА_3визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. З висновками суду не погоджується, вважає незаконними та необґрунтованими, факту керування ним транспортним засобом «Nissan Qashqai», в зазначений в протоколі час обєктивно не підтверджено.

Просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року скасувати.

В апеляційному суді пояснив, що на передодні помер його батько. Він зі своїм приятелем вирішив його помянути. Вживали алкогольні напої в гаражі. Коли вийшов з гаражу, сів до свого автомобілю. Оскільки було дуже холодно ввімкнув мотор щоб зігрітися. В автомобілі чекав на свого приятеля з яким домовилися, що він забере автомобіль. Вважає себе безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Визнав, що будучи водієм не мав права сідати за кермо автомобіля.

Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд водія ОСОБА_3 проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер». За результатами огляду встановленою, що проба позитивна та становить 1,03%0 проміле алкоголю у видихаємому повітрі при допустимій андрогенній нормі 0,2%0 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 242344 від 07.02.2017 року, складений установленому законом порядку.

Вчинення водієм ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили результати тесту із застосуванням приладу «Драгер» (а.с. 7-8). Актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_7. з результатами проведеного тесту погодився та підписав (а.с. 4-5).

Доводи апеляційної скарги, що факту керування транспортним засобом не встановлено, а лише протоколом зафіксовано перебування в стані алкогольного спяніння, не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_3 своїм правом не скористався. Протокол підписав, жодних зауважень про порушення вимог законодавства, клопотань, при складанні протоколу серії БР № 242344 від 07.02.2017 року не заявляв.

К доводам ОСОБА_3 про те, що керувати автомобілем він не збирався, оскільки чекав на приятеля який забере його автомобіль, апеляційний суд відноситься критично та розцінює як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності. Відповідно до матеріалів справи, вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення відбулося о 15 год. 40 хв. Згідно з розпискою передачу права керування автомобілем гр. ОСОБА_8 відбулось о 17-00 год. і він, зобовязався не допускати водія ОСОБА_3 до управління автомобілем з 17 год. 00 хв. Таким чином, попередня домовленість з приятелем на яку посилається ОСОБА_3 спростовується матеріалами справи. Інших доказів в розумінні ст. 251 КУпАП про відсутність складу адміністративного правопорушення ОСОБА_3 не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд при прийнятті постанови врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків. Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для скасування або зміни постанови Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2