Справа № 444/886/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 33/783/654/17 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 А, Жовківського району Львівської області, посвідчення водія ВХТ № 651974,

визнано винним та накладено стягнення: за ст.122-4 КпАП України у вигляді штрафу двісті пятдесят пять грн. в дохід держави; за ст.124 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.36 КпАП України стягнення накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та остаточно визначено ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в користь держави 320 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 22 березня 2017 року, о 12 годині 59 хвилин, в м.Львові по вулиці Тарнавського, 37, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, що проявилось у невиконанні ним п. 2.3 (б); 10.9 ПДР України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та не реагував на її зміну, під час руху заднім ходом не переконався в безпеці маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_2 22.03.2017 року о 12 годині 59 хвилин в м. Львів по вулиці Тарнавського, 37, керуючи автомобілем НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний та не повідомив орган чи підрозділ поліції, що проявилось у невиконанні ним п. 2.10 ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити таку в частині накладення стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП на більш мяке та менш суворе.

Вважає, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Суд в постанові не вказав жодного доводу на підставі якого обрав адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього судом не взято до уваги відомості про особу правопорушника, а саме: про склад його сімї, те що ОСОБА_2 навчається у Львівському національному університеті імені ОСОБА_4 на факультеті електроніки та компютерних технологій, хворіє, і лише 16 травня 2017 року був виписаний з лікарні де перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою з медичної картки. Таке захворювання потребує постійного звернення до лікувального закладу у м.Львові та м.Жовкві, куди необхідно добиратись різними транспортними засобами, що у звязку із поганим станом здоровя є важко для нього.

Просить врахувати і те, що його молодша сестра є інвалідом 1-ї групи з дитинства, важко хворіє та знаходиться на обліку і він разом з матірю вимушений возити їх в лікувальний заклад у м.Львові. Позбавлення права керування транспортними засобами поставить в скрутне становище його та членів сімї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи № 444/886/17, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддею місцевого суд при розгляді справи, встановлені дійсні обставини правопорушення. В діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляції не оспорюється факт вчинення правопорушення та кваліфікація діяння.

Що ж до стягнення визначеного за ст. 124 КУпАП та остаточного стягнення за два адміністративні правопорушення, на підставі ст. 36 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік то таке, на думку апеляційного суду, накладене без врахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника.

ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду, автомобіль використовує в інтересах сімї. Саме правопорушення, з врахуванням обставин його вчинення, наслідків які настали, є незначним. Ці обставини не були враховані при розгляді справи суддею місцевого суду.

З врахуванням цього апеляційний суд вважає, що стягнення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, є надто суворим. Достатнім та необхідним для нього буде стягненням у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, а тому постанову судді в цій частині слід змінити, задоволивши апеляційну скаргу.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив два правопорушення передбачені ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про які одночасно розглядаються, стягнення слід накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

В даному випадку стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є більшим від стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому виходячи із положень ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення на ОСОБА_2 слід накласти в виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, задоволивши його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволити.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 ОСОБА_3 в частині накладення стягнення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити.

Накласти на ОСОБА_2 ОСОБА_3 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на ОСОБА_2 ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1