АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2 та його захисника адвоката Уріна Ф.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 26.01.2017 року о 04 год. 25 хв., в м. Кременчук по вул. Київська, 20, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку - лікарем-наркологом в закладі охорони здоров'я.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови судді від 24.04.2017 року, просить її скасувати, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУАП, за відсутністю події адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що 26.01.2017 року о 04.25, він дійсно знаходився в салоні автомобіля НОМЕР_2, у дворі будинку №20 по вул. Київська в м. Кременчук, і не заперечує, що перебував в стані алкогольного сп'яніння, однак стверджує, що не керував даним транспортним засобом, а висновок суду про його винуватість у порушенні ним п. 2.9а ПДР України ґрунтується лише на даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.01.2017 року, висновку Кременчуцького обласного наркологічного диспансера та рапорті інспектора поліції, при цьому суд не прийняв до уваги його пояснення та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника про виклик в судове засідання свідків даної події.

Таким чином, апелянт вважає, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, був проведений з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи без дослідження наявних в матеріалах справи доказів, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши його пояснення та пояснення його захисника, які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили скасувати оскаржувану постанову судді від 24.04.2017 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування події та наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №166348 від 26.01.2017 року (а.с.1), складений відносно ОСОБА_2, рапорт інспектора УПП в м. Кременчук ОСОБА_4 (а.с. 3), а також на висновок Кременчуцького обласного наркологічного диспансера від 26.01.2017 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, як на докази винуватості останнього, однак належним чином їх не перевірив та не дав належної оцінки поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи, і як наслідок прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що вночі 26.01.2017 року, маючи поганий настрій після сварки зі своєю дружиною, він пішов до свого автомобіля НОМЕР_2, що був припаркований у дворі будинку №20 по вул. Київська в м. Кременчук, в якому слухав музику, вживаючи при цьому спиртні напої. При цьому наголошував, що в той час він не керував транспортним засобом, не переміщав його в інше місце і робити цього не збирався.

Приблизно о 04 год. 25 хв. до нього підійшли працівники поліції, які приїхали на виклик з приводу того, що з його автомобіля гучно лунала музика та зробили йому зауваження, після чого він вимкнув музику і на вимогу інспектора поліції пред'явив документи на вказаний автомобіль.

При проведенні перевірки документів він не заперечував, що вживав алкогольні напої, а на пропозицію інспектора поліції пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі він погодився, оскільки не керував транспортним засобом, про що неодноразово вказував працівникам поліції як на місці стоянки його автомобіля, так і в закладі охорони здоров'я при проведенні огляду, однак незважаючи на це, інспектор УПП в м. Кременчук ОСОБА_5 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначив про керування водієм ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, що не відповідає дійсності.

Вказані обставини, повністю узгоджуються з даними, що містяться в рапорті інспектора УПП в м. Кременчук ОСОБА_6, з якого вбачається, що він разом зі своїми колегами ОСОБА_7 та ОСОБА_5, отримавши повідомлення про порушення громадського порядку за адресою: вул. Київська, 20 в м. Кременчук, прибули на виклик за вказаною адресою, де виявили автомобіль НОМЕР_2, з якого гучно лунала музика і водій ОСОБА_2, який в той час знаходився в салоні даного автомобіля, відреагував на їх зауваження та зробив музику тихіше.

Отже, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки «Черрі», д.н.з. НОМЕР_3, в стані алкогольного сп'яніння та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу, і як наслідок порушення ним п. 2.9а Правил дорожнього руху, оскільки підстави та процедура проведення огляду на стан сп'яніння чітко регламентована «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», де пунктом 6 передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_2 під час керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст. 130 КУпАП, в даному випадку, не можна вважати належним доказом керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскаржувана постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 24.04.2017 рокупідлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1365/2016 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.