АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 гривень.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та направити матеріали адміністративної справи до Верходніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення на співробітника органу, відповідального за утримання дороги за ст. 140 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду, викладені в постанові про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, необгрунтованою, винесена з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що всупереч нормам ст.ст. 245, 252 КУпАП, суд не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, не врахував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 07 квітня 2017 року пошкодження зазнав лише його автомобіль, матеріальної шкоди нікому не завдано, а тому його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Справа № 33/796/1459/2017 Категорія: ст.124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Рудик І.В.

Крім того вважає неналежним доказом протокол про адміністративне правопорушення, оскільки на місці ДТП ним підписано протокол та видано йому з його підписом без будь-яких закреслень та виправлень, однак в матеріалах судової справи долучений засвідчений його підписом протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 181986 з двома виправленнями, а саме в адресі скоєння ДТП.

Вказує, що визначення його дій як порушення п. 12.1 ПДР є помилковим, оскільки у нього були об'єктивні складності в виявленні перешкоди - видимість ями утруднена через заповнення її водою, відсутній попереджувальний знак - 1.12 «Вибоїна», що означає ділянку дороги з вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїзній частині, об'їзд або зупинка були неможливі, оскільки створювали загрозу аварії з іншими учасниками руху, а швидкість була в межах дозволеної.

Вважає, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а матеріали справи слід повернути до органів поліції для складання адміністративного протоколу на співробітника органу, відповідального за утримання дороги, в діях якого наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 140 КУпАП України,

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду ці вимоги закону не дотримано.

Як установлено судом, 07 квітня 2017 року о 20 год. 45 хв. на 346 км. + 720 м. автомобільної дороги Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (вибоїну), що призвело до пошкодження транспортного засобу, яким він керував. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, водій повинен під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати, зокрема, дорожню обстановку.

Згідно п.1.10 ПДР України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

При розгляді даної справи суд першої інстанції виходив з фактичних даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 181986 від 07 квітня 2017 року, в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди та дійшов хибного висновку про порушення ОСОБА_1 ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак безпідставно визнав його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи, рухаючись 07 квітня 2017 року на автомобільній дорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя та не порушуючи вимоги ПДР України, не оминув яму, яка займали смугу його руху та була заповнена водою, оскільки прийняв її за калюжу, внаслідок чого і настали зазначені наслідки.

Його пояснення підтверджуються даними схеми ДТП, складеної інспектором поліції, із зазначенням на ній наявності ями на смузі руху ОСОБА_1, довжина якої становить 2.3 м, ширина 1.8 м і глибина 0.25 м.

Як зазначив стосовно цього апелянт, і це не спростовано матеріалами справи, попереджувальний знак «вибоїна» згідно п. 33 п.п. 1.12ПДР України на цій ділянці дороги відсутній.

За таких обставин ОСОБА_1, рухаючись по дорозі та дотримуючись вимог ПДР України, не вбачаючи перешкоди для руху, не міг уникнути заїзду своїм автомобілем в зазначену яму.

Однак, при розгляді справи суд поясненням ОСОБА_1 належної оцінки не надав та фактично залишив їх поза увагою.

При цьому, посилаючись як на доказ його вини, на дані протоколу про адмінправопорушення, схему ДТП, він не вказав на те, яку доказову базу доведеності вини ОСОБА_1 в цьому ДТП вони містять і чому вони є достовірними.

Крім того, п.п. ПДР України, на які він зіслався, містять загальні положення вимог до водія під час руху і не підтверджують його вини в цій дорожній обстановці.

Також слід зазначити, що умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв'язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у виді майнової шкоди.

Майнова шкода, в свою чергу, характеризується заподіянням шкоди однією особою іншій, при підтвердженні факту наявності майнової шкоди.

В даному випадку відсутній факт заподіяння ОСОБА_1 шкоди іншій особі, оскільки пошкоджено лише його транспортний засіб. Будь-яких пошкоджень інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна ОСОБА_1 спричинено не було.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині направлення матеріалів адміністративної справи до Верходніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення на співробітника органу, відповідального за утримання дороги за ст. 140 КУпАП не підлягають задоволенню, оскільки це не входить до компетенції апеляційного суду згідно чинного законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига