Справа № 463/397/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/548/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П., з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 5 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 5 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2. 17 січня 2017 року, о 00 год. 56 хв., у м. Львові на вул. Личаківська-Мечнікова керував транспортним засобом марки «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 5 квітня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову судді скасувати та визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що в постанові судді місцевого суду зазначено, що він ухилявся від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння. В матеріалах справи було достатньо доказів, які спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, проте суддя місцевого суду не провів оцінку та дослідження зазначених доказів.

Зазначає, що ним були надані пояснення працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Проте працівники поліції запропонували йому пройти огляд з допомогою приладу «Драгер» у салоні транспортного засобу поліції. Вважаючи це порушенням, він погодився пройти медичний огляд у медичному закладі.

Разом з тим при проходженні зазначеного медичного огляду він відмовився від здачі крові з вени, проте запропонував здати кров із пальця. Крім того, він пропонував здійснити відбір іншого біологічного матеріалу, наприклад сечі, слини або ж змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Інші обстеження, які було проведено йому у лікарні, не підтвердили факт того, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння (ні різкого запаху з ротової порожнини, ні порушення координації рухів у нього не було, ні різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя). Разом з тим, працівники медичного закладу у висновку про результати медичного огляду зазначили, що його стан сп'яніння є сумнівним.

Вказує, що від проходження медичного огляду в медичному закладі він не відмовлявся і відповідно не порушував вимог законодавства.

Зазначає, що п.п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачають, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Кров, як біологічний аналіз у нього могли брати лише тоді, коли всі зазначені вище у п. 12 Інструкції зразки біологічного середовища було неможливо відібрати. Доказів про те, що у нього відбиралися зразки біологічного середовища для дослідження в матеріалах справи відсутні, як і відповідно, відсутня інформація про результат лабораторного дослідження. Його відмову здати кров не можна розцінювати, які відмову від проходження медичного огляду, оскільки йому взагалі не було запропоновано здати інші зразки біологічного середовища.

Вважає, що усі докази, які є в матеріалах справи, повністю спростовують його вину, а в його діях не було ознак відмови від проходження медичного огляду, що могло бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Статтею 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення Серії БР № 261071 від 17 січня 2017 року ОСОБА_2 ставиться у вину керування автомобілем НОМЕР_1, 17 січня 2017 року, о 00 год. 56 хв., в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Разом з тим, суддя місцевого суду в постанові від 5 квітня 2017 року встановивши обставини, установлені під час розгляду справи, зазначив, що ОСОБА_2 17 січня 2017 року, о 00 год. 56 хв., у м. Львові на вул. Личаківська-Мечнікова, керував транспортним засобом марки «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р. (далі Постанова № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя залишив поза увагою пояснення ОСОБА_2 щодо обставин проходження медичного огляду.

Так, п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9.11.2015 року № 1452/735, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п.7 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Згідно п.12, п.13 Розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи після зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд з допомогою приладу «Драгер». Оскільки він виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, тому був доставлений у Восьму міську клінічну лікарню, де йому було запропоновано здати лише кров для аналізу.

Крім того, матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_2 не було запропоновано здати інші зразки біологічного середовища.

В матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17 січня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 був оглянутий працівниками закладу охорони здоров'я, де проводився огляд, та висновок огляду стверджує, що стан сп'яніння є сумнівний.

Разом з тим, ОСОБА_2 поставлено в провину порушення п. 2.5 ПДР України, що у даному випадку пов'язано з відмовою водія транспортного засобу пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних речовин.

Однак, матеріали провадження стверджують, що водій ОСОБА_2 погодився пройти такий медичний огляд та був доставлений працівниками поліції до належного медичного закладу - Восьмої міської клінічної лікарні. Під час перебування в цьому закладі ОСОБА_2 не було запропоновано відібрати для дослідження зразки біологічного середовища у виді слини, сечі та змив з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Разом з тим, йому було запропоновано здати кров для аналізу, від здачі якої він відмовився через погане самопочуття.

Зазначені фактичні обставини не можуть розцінюватися у сенсі передбаченої п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмови водія транспортного засобу пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення, у даному випадку, впливу наркотичних речовин.

Таким чином, є відсутньою подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка поставлена у провину ОСОБА_2

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 5 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Гуцал І.П.