Справа № 367/1282/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Герасімчук Ю.О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.02.2017 року о 22 год. 00 хв. в м. Буча на а/д Київ-Ковель керувала автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, не чітка річ, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину в скоєному правопорушенні не визнала. Пояснила, що 16.02.2017 року вона разом із друзями відпочивала в ресторані «Отаманша», під час чого, до неї підійшла подружка та повідомила, що біля їй машини стоїть патрульна машина поліції. Після чого, ОСОБА_1 вийшла з ресторану до свого автомобіля і працівників поліції, які їй повідомили, що вона не правильно припаркувала автомобіль та попросили в неї документи для перевірки. Повідомила, що документи знаходяться у її друга ОСОБА_2 тому і подзвонила йому, попросила його привезти документи та забрати її з ресторану. Пояснила, що ОСОБА_2 приїхав хвилин через 10 з документами, сів за кермо і вони поїхали. Зазначила, що вона за кермо не сідала, огляд на стан спяніння їй проходити не пропонували та те, що відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення їй стало відомо вже в суді.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позицію своєї підзахисної та надала суду клопотання про закриття провадження у справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 повідомила, що 16.02.2017 року вона разом із друзями, зокрема з ОСОБА_1 відпочивала в ресторані Отаманша. Коли вона знаходилась на вулиці побачила автомобіль поліції, які були біля автомобіля ОСОБА_1 та шукали її через те, що автомобіль був припаркований в непризначеному для цього місці. Після чого пішла й покликала ОСОБА_1, потім поліцейські попросили в неї документи, однак вони були у ОСОБА_2, оскільки він їх привіз до ресторану і кудись пішов по своїм справам. Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан спяніння. Коли приїхав ОСОБА_2 ми сіли у машину і поїхали, за кермом був ОСОБА_2. Також, повідомила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 при них не складався.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що 16.02.2017 року він привіз ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ресторану Отаманша, припаркував автомобіль та пішов по своїм справам. Потім приблизно через 2 години 30 хвилин йому подзвонила ОСОБА_1 та повідомила, що поліцейські їй говорять, що вона перебуває в алкогольному спянінні, після чого він запитав її чи керувала вона, на що почув відповідь, що ні. Після даної бесіди він поїхав до них, коли приїхав побачив в патрульній машині крім поліцейських ще двох чоловіків та жінку. Повідомив, що документи на автомобіль були в нього в портмоне. Також, пояснив, що з автомобіль ОСОБА_1 він забрав від Атаманши і поїхав додому сам, а ОСОБА_1 приїхала додому на таксі.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КпАП України як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 175552 та письмовими поясненнями свідків.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що вона не була за кермом автомобіля в той вечір та їй працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан спяніння у присутності двох свідків, спростовуються наданим Ірпінським ВП ГУ НП в Київській області та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебувала в автомобілі на водійському місці, та коли вийшла з автомобіля намагалася уникнути розмови з інспектором патрульної служби, який пропонував їй пройти огляд на стан спяніння, дане ухилення від розмови, шляхом покидання місця зупинки поліцейський розцінив як відмова від проходження огляду на стан спяніння, також на даному відео видно й двох свідків, які були присутні під час події. З таким висновком поліцейського, що ОСОБА_1 своїми діями відмовилась від проходження огляду на стан спяніння суд погоджуються.

Стаття 38 КУпАП встановлює, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що станом на 01.06.2017 року сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1, провадження по даній справі підлягає закриттю згідно із п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_6