АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника Гуріча О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Гуріча Олега Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 2 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275.60 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 20 вересня 2016 року о 16.30 год. по вул. Кільцева Дорога, 22 в м. Києві керував автомобілем «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Гуріч О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник, посилаючись на ч. 3 ст. 283 КУпАП зазначає, що оскаржувана постанова не містить у собі відомостей про дату, час та місце правопорушення, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_2 Крім того,

Крім того, твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд розглянув справу за його відсутності, не відповідає матеріалам справи, оскільки, в матеріалах відсутні будь - які розписки ОСОБА_2 про отримання ним судової повістки.

Як зазначає захисник в апеляційній скарзі, порушено право ОСОБА_2 на особисту участь в судовому розгляді, а також порушено право на захист через неможливість подання ним будь-яких доказів на підтвердження своєї невинуватості.

Окрім того апелянт звертає увагу на те, що в протоколі відсутні пояснення ОСОБА_3, наявність яких відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП є обов'язковою, а в суду першої інстанції було достатньо підстав для повернення адміністративного матеріалу до поліції для доопрацювання.

В суді апеляційної інстанції захисник Гуріч О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що наявними у справі доказами не підтверджується вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений 20 вересня 2016 року о 16.48 год., а з пояснень свідків вбачається, що, нібито, вони були запрошені 20 вересня 2016 року о 17.10 год. в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2, тобто, протокол про адміністративне правопорушення був складений раніше, ніж були запрошені свідки.

Також апелянт зазначив про те, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння, хоча з матеріалів справи вбачається, що протокол щодо ОСОБА_2 складений про те, що він перебував в стані наркотичного сп'яніння, і будь-які відомості про те, що йому пропонувалося на місці пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» в матеріалах справи відсутні. За таких обставин вважає, що порушені вимоги ст.. 266 КУпАП, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі.

Що стосується розгляду справи захисник зазначив про те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить наявність повернутих до суду повідомлень. Також захисник ОСОБА_2 не був повідомлений про день та час розгляду справи, хоча документи, які підтверджують повноваження захисника у даній справі, були наявні в матеріалах справи.

ОСОБА_2, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився, надав суду письмові пояснення (ас. 37-39). Вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, допитавши свідків, переглянувши відеозапис, наданий Управлінням патрульної поліції у м. Києві, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не в повному обсязі дотримані, оскільки з матеріалів справи вбачається, що письмові повідомлення про виклик ОСОБА_2 до суду повернулися до районного суду м. Києва (ас. 12-13).

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП про розгляд справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється повісткою, яка вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи, у зв'язку з чим наявна у справі телефонограма, яка міститься на ас. 14, не може бути належним доказом повідомлення ОСОБА_2 про день та час розгляду справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2016 року до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи зверталася адвокат ОСОБА_4, з якою ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги (ас. 5-10). Проте, будь-які відомості про повідомлення адвоката про день та час розгляду справи матеріали також не містять.

За таких обставин слушними є доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_2 на особисту участь в судовому розгляді, а також порушення його права на захист через неможливість подання ним будь-яких доказів на підтвердження своєї невинуватості.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо обставин справи, приходжу до висновку, що вони є обґрунтованими, за таких обставин.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону не дотримані.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 471037, він складений 20 вересня 2016 року о 16.48 год. про те, що 20 вересня 2016 року о 16.30 год. за адресою м. Київ, вул.. Кільцева дорога, 22, водій керував автомобілем «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які викладені на друкованому бланку шляхом внесення рукописного тексту працівником поліції, відповідно до яких 20 вересня 2016 року о 17.10 год. в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння (ас. 2).

Опитаний під час апеляційного розгляду працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, рапорт та відбирав пояснення у свідків, - ОСОБА_7 пояснив, що був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2, оскільки водій вів себе не коректно на дорозі, порушив Правила дорожнього руху. Постанову про порушення інших правил дорожнього руху щодо ОСОБА_2 не складали. Під час зупинки при огляді було виявлено речовину, схожу на наркотичну. Була викликана СОГ. Питання з приводу цієї речі були до пасажира автомобіля, яким керував ОСОБА_2 Було декілька екіпажів, і автомобіль «Форд», яким керував ОСОБА_2, знаходився між автомобілями екіпажів. Поведінка ОСОБА_2 викликала сумнів в стані водія. Йому було запропоновано пройти огляд у лікар-нарколога в присутності двох свідків, на що ОСОБА_2 відмовився. У зв'язку з цим і було складено протокол. Чому протокол складений раніше, ніж зазначено в поясненнях свідків, пояснити не може. Яка доля автомобіля, яким керував ОСОБА_2, він не знає, автомобіль залишився на місці.

Разом з тим зазначені в цих поясненнях ОСОБА_7 обставини спростовуються поясненнями під час апеляційного розгляду свідка ОСОБА_5, переглянутим в суді апеляційної інстанції відеозаписом подій, які відбувалися 20 вересня 2016 року, та письмовими поясненнями ОСОБА_2

Так під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5 вказав про те, що час, коли відбували ці події, не пам'ятає, але він був запрошений працівником поліції, як свідок. Зрозумів, що було затримано двох хлопців з кількості поліцейських та осіб, одягнутих в цивільний одяг. Зі слів працівника поліції, хлопці перебували в стані наркотичного оп'яніння. Одного хлопця він бачив, іншого - ні. Хто був за кермом, він не бачив і йому про це не говорили. При ньому, ОСОБА_5, такого не було, щоб цим хлопцям пропонували пройти огляд на стан сп'яніння. Один з хлопців стояв біля відкритої пасажирської дверки автомобіля, а поліцейський перебував біля нього (ОСОБА_5). Протокол він підписував один. Чи підписував він ще якісь документи, не пам'ятає.

З відеозапису подій 20 вересня 2016 року вбачається, що свідку ОСОБА_5 працівник поліції повідомляє, що водій затриманого автомобіля перебуває в стані алкогольного сп'яніння та відмовляється пройти огляд на стан сп'яніння. При цьому згідно відеозапису працівник поліції надає свідку вже частково заповнені та підписані пояснення, після чого свідок ОСОБА_5 надає свої анкетні дані і підписує пояснення, а потім вже заповнений протокол про адміністративне правопорушення. При цьому працівник поліції вказує, що при хлопцях знайдені наркотики та зараз приїде СОГ. Після того, як свідок ОСОБА_5 пішов, працівник поліції звертається до іншої особи зі словами, що водій відмовляється від проходження нарколога на стан наркотичного сп'яніння, що у водія не будуть проводити проби на «Драгер» та проби крові, встановлює особу свідка, після чого свідок підписує вже заповнені пояснення та протокол про адміністративне правопорушення.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 20 вересня 2016 року був зупинений автомобіль, яким він (ОСОБА_2) керував. Його та пасажира працівники поліції попросили вийти, після чого пасажира відвели у бік та про щось з ним розмовляли. Все це відбувалося протягом 40 хв.-години. Після цього працівники поліції почали обшукувати автомобіль. Жодних документів, які б давали їм право на обшук автомобіля, надано не було. Працівниками поліції було виявлено в автомобілі якийсь пакет, який йому (ОСОБА_2) не належав. Коли він про це повідомив працівників поліції на питання останніх, один з працівників поліції сказав йому, що він (ОСОБА_2) наркоман та те ж перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Він заперечив це. У нього відібрали посвідчення водія та повідомили, що будуть складати протокол, що він перебуває у стані сп'яніння та керує у такому стані автомобілем. Через деякий час йому надали підписати якісь документи, потім дали копію протоколу. Про що було складено протокол, він дізнався після того, як йому видали копію. Після обшуку автомобіль у нього не вилучали, залишили на місці. Медичний огляд на стан сп'яніння йому не пропонували пройти, тим більше в присутності двох свідків (ас. 37-39).

Статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп'яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги поліцейськими не дотримані.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до ст.. 265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, працівник поліції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_2

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 471037 та постанові суду, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Гуріча Олега Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 2 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн., - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва