АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/821/2017Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Оздоба М.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вінниці, проживаючого: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер невідомий,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 18 листопада 2016 року приблизно в 23.30 годин, по АДРЕСА_2 в м. Києві, керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена без з'ясування всіх обставин справи, а саме не було допитано свідків, зазначених в протоколі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, також не було допитано свідка ОСОБА_7, не будо допитано інспектора поліції. Суд не врахував, що в протоколі інспектором поліції була допущена помилка, неправильно вказане прізвище правопорушника, тобто незрозуміло на яку особу складено протокол. Висновки суду здійснені з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідають дійсним обставинам справи, здійснені на підставі неналежних та недопустимих доказів.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що 13 лютого 2017 року близько 23 годин 30 хвилин він, керуючи автомобілем «Рено» державний номер НОМЕР_1 та не порушуючи будь-яким чином правил дорожнього руху, їхав по АДРЕСА_2 в м. Києві. Біля будинку АДРЕСА_2 його зупинили співробітники поліції, з незрозумілих причин. До його автомобіля підійшли працівники поліції, які відрекомендувались, та зробили йому зауваження відносно того, що в автомобілі не працює ліхтар освітлення номерного знаку. Тоді він запропонував працівникам поліції на місці замінити ліхтар освітлення номерного знаку, проте вони проігнорували його прохання. Коли він вийшов з автомобіля, щоб переконатися чи дійсно не працює ліхтар, то один із працівників поліції неочікувано почав світити ліхтарем йому в очі, після чого працівник поліції сказав, що у ОСОБА_4 наявні ознаки наркотичного сп'яніння, так як йому здалось, що він не швидко відреагував на світло ліхтаря. ОСОБА_4 намагався пояснити працівникові поліції, що він нічого не вживав, окрім знеболюючої таблетки Анальгін від зубного болю, що їде стомлений після роботи додому. Тоді працівник поліції запропонував йому проїхати до єдиного медичного закладу, який знаходиться на лівому березі, для проходження медичної експертизи на підтвердження стану наркотичного сп'яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського. Коли він намагався зрозуміти наслідки не проходження експертизи, на що працівник міліції жартома відповів, що нічого страшного, вони випишуть протокол, видадуть тимчасові права, а потім він зможе в суді свої права забрати. Оскільки це була пізня година і він був в кілометрі від свого дому, він відмовився від проходження медичної експертизи в присутності свідків. Співробітники поліції, які не є експертами, самостійно без жодних пристроїв та експертиз визначили, що, на їх думку, він нібито перебував в стані наркотичного сп'яніння. Після цього він визвав службу драйвер, приїхав водій ОСОБА_7, який може підтвердити факт, що він був в адекватному стані. ОСОБА_7 готовий в якості свідка дати покази в суді, що даних обставин справи. Проте суддя місцевого суду на клопотання щодо виклику свідка вважала за непотрібне викликати свідка, чим порушила його право на доказування.

ОСОБА_4 також зазначає, що працівники поліції не роз'яснили йому положення щодо проходження медичної експертизи, запропонували проїхати до єдиного медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння за його бажанням, крім того не вказали, що можна проїхати до найближчого закладу охорони здоров'я, чим грубо порушили його права. Даний факт зафіксований нагрудною камерою працівника поліції.

Місцевим судом під час винесення постанови було допущено не всебічне, неповне і необ'єктивне з'ясування обставин даної справи, а також місцевим судом не виявлено причин та умов, що нібито сприяли вчиненню так званого адміністративного правопорушення. Місцевим судом не було закрито провадження у цій справі, хоча відсутня подія та склад адміністративного правопорушення. Суддя не з'ясував змісту пояснень свідків, на які послався та не звернув увагу, що свідки підписали стандартний бланк про те, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря - нарколога.

ОСОБА_4 вказує, що судом також не було з'ясовано чи є обставини, що пом'якшують відповідальність, зокрема те, що він мешкає разом з батьками пенсійного віку, яких має утримувати та піклуватися про них, тому досить часто використовує автомобіль на благо його батьків-пенсіонерів, а позбавлення його посвідчення водія в першу чергу завдасть шкоду інтересам та правам його батьків-пенсіонерів, чи заподіяно майнову шкоду, а саме те, що ним нікому не було заподіяно матеріальну шкоду, чи є інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема що він має водійський стаж з 2000 року та ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності через керування автомобілем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, свідка ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, рапортом інспектора поліції та відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського.

Свідок ОСОБА_6 при апеляційному розгляді справи підтвердив свої пояснення, що містяться в матеріалах справи та показав, що ОСОБА_4 дійсно відмовився від проходження медичного огляду 18 листопада 2016 року біля 23 год. 30 хв. без поважних причин.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Зокрема, безпідставними є посилання ОСОБА_4 на грубе порушення його прав працівниками поліції, які запропонували йому проїхати до єдиного медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння за його бажанням та не вказали, що можна проїхати до найближчого закладу охорони здоров'я, є безпідставними, оскільки згідно наказу Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради від 30 травня 2016 року № 236 «Про затвердження закладу охорони здоров'я, якому надається право на проведення огляду водії транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров'я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому, інші заклади охорони здоров'я не мають права на проведення зазначених оглядів.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 також є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають вимогам закону, а тому задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський