13.06.2017 Єдиний унікальний номер 205/2753/17
№ 205/2753/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басова Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, директора ПП «Ротор», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал з Управління з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області, з якого вбачається, що у період з 20.03.2017 року по 18.04.2017 року за місцем здійснення господарської діяльності ПП «Ротор», яке знаходиться за адресою: 49000 АДРЕСА_1, актом перевірки від 18.04.2017 року зафіксовано порушення вимог статуту, а саме: не забезпечення вимог законодавства України з питань праці. Зокрема встановлено, що керівництвом ПП «Ротор» не досліджувалось питання щодо встановлення поважних причин відсутності працівника на роботі. Жодних пояснень від працівника, актів відмови від надання пояснень та інших вимог передбачених процедурою звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України не враховано. Отже, працівника не можна звільнити за прогул у період його відсутності, крім того до моменту фактичного звільнення працівника жодних відомостей про місце його перебування та причини прогулу роботодавець не має. З огляду на ст. 149 КЗпП України отримання письмових пояснень є обовязковою передумовою застосування дисциплінарного стягнення. У звязку із неможливістю доведення відсутності працівника без поважних причин, звільнити його за п. 4 ст. 40 КЗпП України неможливо. При звільненні працівника у звязку з прогулом важливим є дотримання всієї процедури звільнення. Роботодавець має доводити до відома працівників документи, які встановлюють трудові обовязки, режим робочого часу тощо під особистий підпис, складати проміжні документи у відповідності до вимог законодавства, дотримуватись строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, порушено ч. 1 ст. 47, ст. 149 КЗпП України, що призвело до безпідставного звільнення ОСОБА_2 за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просила справу закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У своїх поясненнях посилалась на те, що звільнення ОСОБА_2 є законним, оскільки останній несвоєчасно виконав свій обовязок постановки на військовий облік 20.03.2017 року, і не зявився на роботу 20.03.2017 року у звязку з чим був звільнений.

Відповідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Крім того, суд зазначає, що адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення це опис діяння (події, факту, явища) в складеному, уповноваженою на те особою, протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, всупереч вищевказаних вимог, як видно з оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення № 118/4.1-8 від 25.04.2017 року, у ньому суть адміністративного правопорушення зазначено так, що є незрозумілим, яке саме конкретне правопорушення скоїв директор ПП «Ротор» ОСОБА_1, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

До того ж, формулювання суті вчиненого правопорушення у такій формі, а також посилання у протоколі на порушення вимог ч. 1 ст. 47, ст. 149 КЗпП України, не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і є незрозумілим, тобто у ньому не викладено суть правопорушення, не зазначено конкретних дій чи бездіяльності особи, щодо якої складено протокол, що позбавляє останню можливості ефективно захищатися і робить неможливим обєктивний розгляд справи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_2, у разі якщо вважає своє звільнення незаконним, не позбавлений можливості звернутись до суду за захистом свого порушеного права, зокрема шляхом визнання звільнення незаконним та поновлення його на роботі (ст. 235 КЗпП України).

З урахуванням пояснень представника ОСОБА_1 ОСОБА_3, матеріалів та обставин справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 41, 245, 247, 252 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Басова