Справа № 163/1312/17
Провадження №3/163/852/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1347/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, студента Луцького політехнічного університету (ІІІ курс навчання), непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АЮ №206608, виданий 23.03.2013 року Любомльським РС УДМС України у Волинській області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 20.04.2017 року приблизно о 01 год. 19 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак LCH43581, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, понад неоподатковувану норму харчових продуктів, а саме, кокосового молока в жерстяних банках в кількості 274 штуки, загальною вагою 109,6 кг, вартістю 22731,04 грн., яке, відповідно до ч.1 ст.378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 434 Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання, обмежене до ввезення на митну територію України у такій кількості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який відповідно до ст.378 МК України та Постанови КМ України від 21.05.2012 року № 434 обмежений (заборонений) до ввезення на митну територію України, та підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що вказаний товар він взяв для переміщення через митний кордон України за винагороду з метою заробітку, однак того, що цей товар, обмежений до ввезення на митну територію України, він не знав. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці відразу повідомив про товар, який переміщував, та предявив його для огляду, після чого зясувалось, що товар перевищує дозволені норми. Митної декларації для декларування товару він не просив, так як не знав про можливість використання такого права, однак інспектором митниці така декларація йому також не надавалась. За викладених обставин, вважає, що товар задекларував в усному порядку, а порушення порядку проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор» допустив через власну необізнаність, тому просив застосувати до нього мінімальне стягнення.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1347/20500/17 від 20.04.2017 року (а.с.1-3); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 20.04.2017 року, відповідно до якого, в автомобілі марки «Volkswagen Passat», р.н.з. LCH43581, через митний кордон України слідувало двоє осіб (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205010/2017/310500 від 20.04.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2 кокосового молока в жерстяних банках в кількості 274 штуки, загальною вагою 109,6 кг., яке знаходилось в багажному відсіку та в салоні автомобіля серед особистих речей та інших продуктів харчування, без ознак приховування (а.с.7); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.04.2017 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що він давав в судовому засіданні (а.с.8-9); письмовими поясненнями пасажира ОСОБА_4 від 20.04.2017 року, у яких останній вказав на свою непричетність до переміщуваного в автомобілі кокосового молока (а.с.10); службовою запискою головного державного інспектора ВМО №3 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 20.04.2017 року (а.с.12); висновком №163 від 28.04.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, відповідно до якого, загальна вартість 274 банок кокосового молока, станом на дату оцінки, становить 22731,04 грн., за умови відповідності продукції вимогам нормативно-технічної документації та маркуванню (а.с.20-22).

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно з ч.1 ст.378 МК України, пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.

Пунктом 3 ч.2 ст.378 МК України передбачено, що обмеження, встановлене частиною першою цієї статті, не поширюється на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 434 "Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання" передбачено, що громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу; без упаковки - у кількості, що не перевищує 2 кілограмів кожного найменування на одну особу; без упаковки - неподільного продукту, готового до безпосереднього вживання, у кількості не більше ніж по одному найменуванню на одну особу. Під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України понад норму обмеженого до переміщення товару продуктів харчування, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації цих же дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар та предявив його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування ним товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

Крім цього, слід зазначити, що зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Саме ж по собі переміщення товару понад неоподатковувані норми смугою митного контролю «зелений коридор» не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про його особу, зокрема, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією обмеженого до ввезення на митну територію України товару кокосового молока.

Відповідно до вимог ст.520 МК України та Наказу Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року з правопорушника підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 27 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2946,6658 грн.), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 520, 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави кокосового молока в жерстяних банках в кількості 274 штуки, загальною вагою 109,6 кг, вартістю 22731,04 грн., вилученого згідно протоколу та опису затриманих предметів №1347/20500/17 від 20.04.2017 року.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 238 (двісті тридцять вісім) гривень 68 копійок витрат по справі за зберігання товару на розрахунковий рахунок №9069 в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6