Справа № 428/2225/17
Провадження №3/428/640/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Макаренко І.Г.,

при секретарі Волковій О.М.,

за участю правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, ІПН в матеріалах справи відсутній, паспорт серії ЕК № 773687 виданий 02.03.1998 року, який мешкає за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с.Пурдівка, вул.Садова, 31-а,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 244043, складеного інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, 23 лютого 2017 року о 22-30 год. в м.Сєвєродонецьку по проспекту Хіміків, 61 ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Toyota Prado» д.н.з. ВВ 7617АХ, який належить на праві власності ОСОБА_3, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація руху, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення. Додав, що 23.02.2017 року він не їхав за кермом автомобіля, його авто стояло, був відчинений капот, двигун не заводився. Він вживав спиртні напої, не заперечує цього факту. Підїхали працівники поліції, запитували документи на авто. У нього не було при собі посвідчення водія. Йому пропонували працівники поліції пройти огляд на стан спяніння, від якого він відмовився, так як не заперечував факт перебування у стані алкогольного спяніння. Чи були поняті при цьому, він не памятає.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції даної статті відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наступає саме у осіб, які керували транспортним засобом.

В якості доказів правопорушення надано лише саме протокол про адміністративне правопорушення, пояснення двох свідків та рапорт працівника поліції. Однак, суд зауважує, що протокол про адмінстративне правпопоруення не є доказом вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а лише процесуальним засобом фіксації обставин, які встановлені особою, яка здійснює фіксацію подій.

При цьому, на неодноразові виклики у судове засідання поліцейського ОСОБА_2, яким було складено протокол, а також інших поліцейських у складі патруля, які здійснювали затримання ОСОБА_1, та свідків правопорушення ОСОБА_4 і ОСОБА_5, останні не зявились.

У звязку з чим, в судовому засіданні не отримано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не надано їх до матеріалів провадження. При цьому сам ОСОБА_1 заперечує даний факт, у звязку з чим, входячи з положень ст. 62 Конституції України, у суду відсутні підстави ставити під сумнів надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1

Копії відеозапису, який здійснено нагрудними камерами екіпажем працівників поліції, які здійснювали затримання ОСОБА_1 суду надано не було. Обєктивних даних, які б спростували показання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно ч. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду не має підстав ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 щодо обставин подій, які мали місце 23 лютого 2017 року о 22-30 г., а тому, на думку суду, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт відмови ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення у його відношенні на підставі протоколу серії БР № 244043 від 23 лютого 2017 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч.1 ст.130, 247, 278, 280-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії БР № 244043 від 23 лютого 2017 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко