Справа №203/1196/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/250/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. , з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду, від 29 травня 2017 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 29 травня 2017 року, ОСОБА_3 підданий до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, у звязку з тим, що він 27 березня 2017 року, о 5 год. 25 хв., в м. Дніпро по пл. Десантників керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний № НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На постанову судді від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження в справі у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що протокол складений з порушеннями норм КУпАП, а саме інспектор патрульної поліції не вказав в протоколі про незгоду апелянта з проведеним оглядом на стан алкогольного спяніння. Судом не було повно, всебічно та обєктивно зясовані всі обставини справи, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Крім того ОСОБА_3 зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що перевірка на стан спяніння здійснювалась приладами допущеними до використання в Україні, згідно наказу МВС України, № 33, від 1 березня 2010 року.

Також ОСОБА_3, вважає, що перевірка на стан алкогольного спяніння, повинна була проводитися не на місці зупинки транспортного засобу, а в закладі охорони здоровя, так як він висловив свою усну незгоду з проведеним оглядом на стан алкогольного спяніння. Вважає, що вимога пройти огляд на стан алкогольного спяніння була запропонована йому з порушенням встановленого порядку огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, як особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 245; 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, суддею встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України встановлює заборону водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_3, як особа, що керує транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного спяніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, результатами огляду на стан спяніння ОСОБА_3 здійсненого з застосуванням спенціального технічного засобу газоаналізатора «Алкотестер Драгер», згідно яких за тестом № 136, від 27 березня 2017 року, у ОСОБА_3 було встановлено наявність алкоголю в організмі в розмірі 0,68 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 1 3,5,6).

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Будь яких підстав вважати вказані результати обстеження, як докази які є недопустимими в підтвердження факту перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що йому не було запропоновано в передбаченому законом порядку пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, у звязку з чим вимога працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу є незаконною, не заслуговують на увагу, оскільки розд. 1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України, від 9 листопада 2015 року, № 1452/735, передбачена можливість огляду на стан сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

У матеріалах справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні докази незгоди ОСОБА_3 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_3 не заперечував вжиття ним алкогольного напою напередодні складення протоколу (а. с. 1), а з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_3 з результатами перевірки за допомогою вказаного технічного засобу погодився, затвердивши це своїм особистим підписом (а. с. 5).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним, є необґрунтованими та спростовуються належним чином встановленими та дослідженими, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, доказами по справі.

За наведених обставин, враховуючи, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення, підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно, і для задоволення апеляційних вимог, не вбачається.

Керуючись, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 29 травня 2017 року, про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.