АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1231/2017 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Миронівка Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, інспектора УПП ДПП в м. Києві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

та потерпілої ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Як зазначено у постанові, 11 лютого 2017 року о 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_4, керуючи службовим автомобілем марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2, об'їжджаючи перешкоду по пр. Голосіївський, 106 в м. Києві, рухаючись по зустрічному боці дороги з увімкненим проблисковим синім маячком, не впевнився в безпеці, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Теаnа» д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.3.1, 11.3 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу про адміністративне правопорушення що до нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Повернути матеріали справи на доопрацювання до УПП у м. Києві ДПП для вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

Вважає, що судове рішення винесено з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовані норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП вбачається, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що екіпаж автомобіля Toyota Prius під його керуванням був при виконанні невідкладного службового завдання та рухався з ввімкнутими проблисковими спеціальними сигналами синього кольору, а тому водій оперативного транспортного засобу мав право керуватись п. 3.1 ПДР та мав право відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил, і він мав право розраховувати на те, що водій ОСОБА_5 виконає вимоги п.3.2 Правил та надасть дорогу і забезпечить безперешкодний проїзд оперативному транспорту з увімкненим проблисковим маячком синього кольору.

ОСОБА_4 вказує, що він не порушував ПДР України, їх порушила водій ОСОБА_5, не виконавши вимоги п. 2.3, п. 3.2, п. 1.10 ПДР України. Водій ОСОБА_5 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не контролювала стан транспортного засобу, не забезпечила його безпечний рух, рухаючись на "не прогрітому" авто, із вкритими конденсатом "запотівшими" вікнами, не виконавши вимоги п. 12.1 ПДР України.

Крім того, водій ОСОБА_5 заздалегідь виявивши перешкоду, що виникла на її шляху, не вжила жодних заходів, не виконала вимоги п. 12.3 ПДР України. Водій навіть не гальмувала, вважаючи, що транспортний засіб із ввімкнутими проблисковими маячками зобов'язаний з'їхати з її шляху прямування і що перевага в русі належить їй.

Уповноважена посадова особа органу Національної поліції при складанні протоколу не зазначив автомобіль «ВАЗ» , який з'їхав з місця після ДТП, також не зазначено інспектором осип з автомобілів учасників ДТП, який доводить те, що автомобіль Toyota Prius стояв в момент наїзду на нього автомобілем Nissan, що також не взято до уваги судом. Суддя теж проігнорувала відео моменту ДТП, яке долучено до матеріалів справи на якому видно, що автомобіль Тоуоtа Prius стоїть, а на нього наїжджає автомобіль Nissan.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілої ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та свідків у справі.

Саме порушення вимог ПДР України ОСОБА_4 стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання ОСОБА_4 в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді справи на наявність у нього переваги в русі є безпідставними та суперечать вимогам закону, оскільки відповідно до п.3.1 Правил дорожнього руху така перевага надається у разі увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу, який не був увімкнений, що підтверджується показаннями свідків та учасників ДТП. При цьому, наявність проблискових маячків і спеціального звукового сигналу не звільняють працівників поліції від обов'язку забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказаними доказами спростовуються і доводи апеляційної скарги про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, безпідставними є також вимоги апеляційної скарги про необхідність повернення матеріалів справи на доопрацювання до УПП у м. Києві ДПП для вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення відносно якої не складався.

Призначене ОСОБА_4 стягнення є мінімальним стягненням, передбаченим ст. 124 КУпАП, та відповідає вимогам закону, тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський