Справа 573/1144/17
Номер провадження 3/573/301/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

захисника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали, які надійшли із Білопільського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, студента ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2017 року о 09 годині 20 хвилини в м. Білопілля по вул. Соборній, 40 ОСОБА_2, рухаючись у напрямку Білопільської центральної районної лікарні, керував мопедом «Карпати» без номерного знаку з ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

У судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав, суду зазначив, що 28 травня 2017 року приблизно о 09 годині 20 хвилин дійсно рухався на мопеді по вул. Соборній у м. Білопілля, де був зупинений співробітниками поліції. Після перевірки документів інспектор запитав, чи вживав він спиртне, на що він заперечив. Після цього інспектор запропонував йому проїхати в лікарню для проходження медичного освідування, але, розгубившись, він відмовився. Однак, у подальшому самостійно поїхав у лікарню, де пройшов медичний огляд, за результатами якого ознак спяніння у нього виявлено не було.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, вина останнього знайшла своє підтвердження в судовому засіданні достатньою сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 28 травня 2017 року на службовому автомобілі здійснював патрулювання по м. Білопілля. В цей день проводилася операція щодо профілактики викрадення мопедів. На вул. Соборній, в районі між прокуратурою та військкоматом зупинив ОСОБА_2, який рухався на мопеді. Від останнього відчувався запах перегару, а тому він запропонував йому проїхати до лікарні та пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння, але ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Після цього начальником СРПП №3 Білопільського відділення поліції ОСОБА_4, який також 28 травня 2017 року перебував на патрулюванні, відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що 28 травня 2017 року приблизно о 09 годині на вул. Соборній в м. Білопілля, в районі між прокуратурою та військкоматом, у їх присутності інспектор поліції пропонував ОСОБА_2 проїхати в лікарню для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, але останній відмовився.

Підстав сумніватися у показах вищезгаданих свідків у суду не має, так як вони не суперечать один одному та дослідженим судом письмовим доказам у їх сукупності.

Крім показів свідків вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №521487 від 28 травня 2017 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, копією журналу патрулювання та листом Білопільського ВП, згідно з якими інспектори Білопільського відділення поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дуб Р. В. здійснювали патрулювання на території м. Білопілля та Білопільського району.

Вказані докази не викликають у суду сумнівів у їх належності і допустимості.

Разом з тим, суд не бере до уваги заперечення ОСОБА_2 стосовно того, що на момент складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП він не перебував у стані алкогольного спяніння, а також наданий останнім висновок №87 від 31 травня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, відповідно до якого ОСОБА_2 на момент обстеження, проведеного 28 травня 2017 року о 15 годині 10 хвилин, не перебував у стані спяніння, з огляду на те, що протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП складено у звязку з порушенням ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_2 від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, надання ОСОБА_2 висновку щодо результатів медичного огляду, згідно з яким він не перебував в стані алкогольного спяніння на момент огляду, не є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за п. 1 статті 247 КУпАП. З огляду на встановлені фактичні обставини, суд розцінює дану позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як спосіб захисту від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_2, а також те, що останньому не видавалося посвідчення водія, приходить до висновку, що стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_2 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

На підставі частини 2 статті 308 КУ ПАП у разі несплати ОСОБА_2 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Термін предявлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя: