Справа № 127/8159/17
Провадження № 3/127/3585/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., при секретарі Загурській Т.Ю., за участю прокурора Марченкова Д.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, керівник КП «Вінницяоблводоканал», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВІ № 917016 ОСОБА_1, як керівник комунального підприємства тобто субєкт визначений п.п. «а» ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи приватний інтерес, прийняв рішення у умовах реального конфлікту інтересів (при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженими, зумовленим його особистими та сімейними стосунками з юридичними особами, що виникли у зв'язку перебуванням його та дружини у складі їх засновників ), а саме: затвердив акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 30.08.2016 та №7308 від 30.09.2016, виконаних (наданих) ТОВ «Подільські енергетичні мережі» на загальну суму 5 571,66 грн. та ТОВ «Житлово-експлуатаційне обєднання» на 20 000,00 грн., відповідно, в яких одним із засновників перебував особисто, а в іншому його дружина, що впливало на обєктивність та неупередженість прийняття рішення під час виконання службових обовязків, чим порушив п.3. ч.1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що затверджений ним акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 03.08.2016 виконаних (наданих) ТОВ «Подільські енергетичні мережі» на загальну суму 5 571,66 грн. був підписаний в звязку з виконанням договору №1 на виконання ремонтних робіт насосного обладнання від 15.06.2016, який укладався попереднім директором КП «Вінницяоблводоканал» ОСОБА_2 За таких же обставин був затверджений акт надання послуг №7308 від 30.09.2016, наданих ТОВ «Житлово-експлуатаційне обєднання» на 20 000,00 грн., в звязку з виконанням договору №4 про надання консультативних послуг в центрах обслуговування клієнтів від 01.06.2015, який укладався попереднім директором КП «Вінницяоблводоканал» ОСОБА_2 Зазначив, що затверджуючи вищевказані акти не існувало жодної упередженості чи необєктивності, оскільки на момент призначення його керівником КП «Вінницяоблводоканал» вищевказані договори уже були виконанні, а тому його дії не містили корупційної складової.

Прокурор Марченков Д.С.в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до контракту з керівником підприємства - обєктом спільної власності територіальних громад Вінницької області від 01.07.2016 укладеного між головою обласної ради ОСОБА_3 та ОСОБА_1, останнього було призначено з 01.07.2016 керівником КП «Вінницяоблводоканал».

Таким чином, ОСОБА_1 будучи керівником КП «Вінницяоблводоканал» відповідно до п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальним за корупційні правопорушення, на яку розповсюджуються вимоги ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у п.п. 1, 2 ч.1ст. 3 цього Закону, зобов'язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як убачається з положень ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 переслідуючи приватний інтерес, прийняв рішення у умовах реального конфлікту інтересів, а саме: затвердив акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 30.08.2016 та №7308 від 30.09.2016, виконаних (наданих) ТОВ «Подільські енергетичні мережі» на загальну суму 5 571,66 грн. та ТОВ «Житлово-експлуатаційне обєднання» на 20 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що затвердження ОСОБА_1 актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 03.08.2016 та №7308 від 30.09.2016 було викликано виконанням договірних зобовязань, а саме договору №1/236 на виконання ремонтних робіт насосного обладнання від 15.06.2016, який укладався між ТОВ «Подільські енергетичні мережі» та директором КП «Вінницяоблводоканал» ОСОБА_2 та договору №4 про надання консультативних послуг в центрах обслуговування клієнтів від 01.06.2015, який укладено між ТОВ «ЖЕО» та директором КП «Вінницяоблводоканал» ОСОБА_2 Вказані вище договори були укладені до призначення ОСОБА_1 на посаду керівника КП «Вінницяоблводоканал».

Згідно п. 2 примітки до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП визначено поняття реального конфлікту інтересів, під яким слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно абз. 11 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції» приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Як зазначено в Преамбулі Методичні рекомендації з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджені Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2, їх метою є формування єдиного підходу осіб. уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб до розуміння і дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, запроваджених Законом.

Неоднозначність підходів при вирішенні питань врегулювання конфлікту інтересів у окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування свідчить про відсутність на законодавчому рівні однозначних правил розвязання конфлікту інтересів, що унеможливлює притягнення особи у чинній справі до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 8 Конституції України «в Україні визнається і діє принцип верховенства права».

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» від 19.02.2009, заява №4465/04). Правова визначеність вимагає, щоб норми актів були зрозумілими, точними й гарантували, що ситуації та правовідносини будуть передбачуваними. Адже інакше не можна забезпечити однакового застосування положень законів, що уможливлює необмежене їх трактування в правозастосовній практиці й неминуче призводить до сваволі.

Європейський суд неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права. Адже це є гарантією визнання правомірності чи неправомірності дій як державних службовців, так і окремих громадян (рішення у справах «Рябих проти Росії», заява від 2003 р., №52854/99, п.52; «Савінський проти України», заява від 28.02.2006, №6965/02, п.23).

Такий підхід випливає також із змісту рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України», у якому суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством.

Суд констатував, що за браком чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку суперечить ст. 7 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод.

За ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобовязані застосовувати Конвенцію та практику Суду, які є джерелом національного права України.

Таким чином, з викладеного та зазначених вище норм Законів випливає, що не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькими повноваження можуть не суперечити один одному.

Конфлікт інтересів має місце тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Судом встановлено, що протоколі не зазначено як дії ОСОБА_1 вплинули на об'єктивність або неупередженість прийнятих ним рішень, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки «реальний конфлікт інтересів» згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає, щоб суперечність між приватним інтересом та службовими обов'язками впливала на об'єктивність або неупередженість вчинення чи невчинення дій.

Фактичні обставини, які встановлено судом, навпаки, підтверджують, що даний конфлікт інтересів жодним чином не міг вплинути на об'єктивність прийнятих ним рішень, оскільки договірні зобовязання КП «Вінницяоблводоканал» виникли до призначення ОСОБА_1 його керівником, а тому не міг вплинути на об'єктивність або неупередженість своїх дії.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172 7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-7, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: