АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1323/2017 Суддя у І-й інстанції: Слободянюк П.Л.
Категорія: ст. 172-7 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 Петренка О.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року справу щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу цих правопорушень.

Згідно протоколу ОСОБА_3, займаючи посаду керуючого справами ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та будучи депутатом Київської міської ради VІІІ скликання, тобто суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», 31.03.2016 перебуваючи у сесійній залі Київської міської ради, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, порушив вимоги ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 даного Закону, відповідальність за яке передбачена ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_3 не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив Київську міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його приватним інтересом у вигляді сприяння фінансово-економічній та господарській діяльності компанії, з якою він має відносини прямої організаційно-правової залежності, тобто перебуває у трудових відносинах та за рахунок якої отримує заробітну плату, і своїми представницькими повноваженнями, як депутата міської ради, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, шляхом голосування під час прийняття І сесією Київської міської ради VІІІ скликання проекту рішення № 262/262 від 31 березня 2016 року «Про поновлення договору оренди земельних ділянок публічному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд» для забудови 5-а мікрорайону житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва.

Суд першої інстанції оцінюючи в сукупності положення Закони України «Про запобігання корупції», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», законодавчо визначені ознаки реального конфлікту інтересів, з урахуванням відомостей, встановлених судом в частині займаних посад ОСОБА_3 станом на момент голосування 31.03.2016, прийшов до висновку, що в даному конкретному випадку відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_3 за своїм правовим статусом депутата Київської міської ради VІІІ скликання, виконуючи свої депутатські повноваження, мав діяти виключно в інтересах територіальної громади м. Києва, а зважаючи на те, що власником 80% акцій цього підприємства є територіальна громада м. Києва, то голосування за рішення, які фактично сприяють ефективному забезпеченню будь-яких прав чи законних інтересів цієї територіальної громади, є абсолютно прийнятним, враховуючи також не перебування останнього у складі як керівництва компанії, так і у складі іншої частини акціонерів ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд».

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 у вигляді штрафу 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на підставі ст. 36 КУпАП, накласти остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказує, що судом не було взято до уваги, що відповідно до п.3.1. Статуту ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», метою діяльності компанії є одержання прибутку, а не допомога громаді, в інтересах якої ОСОБА_3 має діяти як депутат Київської міської ради VІІІ скликання.

Також судом не враховано, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах та відносинах організаційно-правової залежності з ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», отримував в компанії заробітну плату, а отже був зобов'язаний повідомити Київську міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його приватним інтересом у вигляді сприяння фінансово-економічній та господарській діяльності компанії, у якої основною метою є отримання прибутку і своїми представницькими повноваженнями, як депутата міської ради, та не голосувати за рішення в інтересах компанії.

Крім того, вказує на порушення судом ст. ст. 250, 279, 280, 285 КУпАП при розгляді справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Онищенка А.В., який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5, які проти неї заперечили,

перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору, яка особі, яка не наділена правом апеляційного оскарження, з наступних підстав.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2013 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

При розгляді справ про адміністративні корупційні правопорушення, передбачені статтями 172-2 - 172-9 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч.2 ст. 258 КУпАП), та прокурора (ч.2 ст. 250 КУпАП) є обов'язковою. Зазначені норми кореспондують із позицією ЄСПЛ, викладеною в рішенні від 06 березня 2017 року у справі «Карелін проти Російської Федерації», в якому відсутність прокурора в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було визнано порушенням статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (порушення принципу рівності сторін і вимоги змагальності процесу).

Разом з тим, правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник.

Останніми змінами до ч. 2 ст. 294 КУпАП, внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП.

Отже, в інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 Петренка О.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ПетренкаО.В. як особі, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко