ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Стародуб О.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.123 КУпАП та призначене адміністративне стягнення за ч.2 ст. 123 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень з оплатним вилученням транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_2 04.12.2016 року о 16 годині, керуючи автомобілем ВАЗ 111840-110-30, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Гончарна біля будинку №1 від вул. Дарвіна в бік вул. Григорія Данилевського виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5в ПДР, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП. В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не заперечуючи вини в скоєнні зазначеного правопорушення, просить постанову суду змінити в частині призначення адміністративного стягнення, виключити з резолютивної частини постанови додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу та відмінити вказівку в регулятивній частині постанови про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 123 КупАП. Доводи апеляції обґрунтовує тим, що при винесенні рішення суд не з'ясував обставини, що пом'якшують його відповідальність. Наявність авто в його родині - це необхідність. Він є батьком двох малолітніх дітей, один з яких часто хворіє. Машина йому потрібна, щоб возити дитину до лікаря. Також зазначає, що наявність автомобіля є його заробітком. Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, що притягається до відповідальності - ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію, перевіривши доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен був повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, а також з'ясувати: чи було здійснено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяний матеріальний збиток, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та з'ясувати причини і умови, які сприяли здійсненню адміністративного правопорушення, для того, щоб ухвалити законне й обґрунтоване рішення. Враховуючи вищезазначене, вважаю, що суд, приймаючи рішення по справі на підставі матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 04.12.2016 р., пояснень свідків та правопорушника, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, але помилково в резолютивній частині визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 123 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, вступній та мотивувальній частині постанови суд кваліфікував його дії за ознаками ч. 2 ст. 123 КУпАП України, також стягнення призначене згідно вимогам ч. 2 ст. 123 КУпАП. Однак, вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення, суд допустив неповноту, так як не витребував докази, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2 та не вияснив у правопорушника, чи є пом'якшуючі його відповідальність обставини та призначив занадто суворе покарання. Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його дії не спричинили тяжких наслідків, він щиро розкаявся у вчиненому, довідку медичного закладу про стан здоров'я дитини, а також те, що транспортний засіб використовується ним у робочих цілях та єдиним транспортним засобом в його сім'ї, вважаю можливим постанову судді в частині призначення стягнення змінити та обрати ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 змінити. Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та призначити йому стягення за цією статтєю у виді штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу. В решті постанову залишити без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: