справа 415/6211/17
провадження № 3/415/1399/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.17 м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, інваліда ІІІ групи, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2017 року, складеного інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції лейтенантом ОСОБА_2, вбачається, що 30 вересня 2017 року о 14 годині 55 хвилин, в м. Лисичанськ, вул. Г.Потапенка, 281, водій ОСОБА_3, керував власним мопедом DELTA, без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_3 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що він дійсно має мопед DELTA без д.н.з., який є його власністю. 30 вересня 2017 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, після вживання алкогольних напоїв, він прийшов до свого знайомого ОСОБА_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, якому він раніше залишав мопед для ремонту, але знайомий його не відремонтував і він пішов його забрати та відвести мопед для ремонту у друге місце в район шахти ім. Мельникова. Оскільки мопед не заводився, заднє колесо було спущено, він за руль мопеда не сідав, а покотив його вручну по вулиці Генерала Потапенка м. Лисичанська. По дорозі зустрів знайомого ОСОБА_5, який поміг докотити йому мопед до будівлі колишнього центру зайнятості населення, де жінка продавала овочі, ОСОБА_5 залишився там, а він покотив мопед далі вниз по напрямку до шахти ім. Мельникова. Приблизно за 300 метрів стояв повернутий до нього передньої частиною автомобіль патрульної поліції. Співробітники патрульної поліції підійшли до нього та спитали чи є у нього документи на мопед. При ньому ні водійського посвідчення, ні документів на мопед не було, тому що мопед був зламаний і він його котив. Співробітники поліції побачили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому продути трубку «Драгер», на що він відмовився, тому що він дійсно був випивши, потім поліцейські запропонували йому проїхати до медичного закладу, але він знову відмовився, тому що за мопедом нікому було доглянути і вони хотіли його відправити на штрафний майданчик. Потім вони всі пішли до продавчині картоплі, а мопед залишився біля їх автомобілю. У жінки, яка торгувала, спитали їхав він на мопеді чи ні, на що вона відповіла, що не їхав. Потім він пішов до їх машини і підписав протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП. В судовому засіданні зазначив, що мопедом він не керував, але був в шоломі, копію протоколу про адміністративне правопорушення від працівників поліції отримував, вину не визнає, вважає, що протокол від 30 вересня 2017 року за ст.130 ч.1 КУпАП складено з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованим та незаконним, просив суд закрити справу за відсутністю складу та події правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, за клопотанням представника особи, яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_6, який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 06.10.2017 року, пояснив, що приблизно в середині вересня 2017 року, він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , який попросив відремонтувати його мопед Дельта, тому що він не заводився, глянувши він не зміг розібратися з несправністю, зателефонував ОСОБА_1 та сказав, щоб він забирав свій мопед. 30.09.2017 року до нього прийшов ОСОБА_1, забрав зламаний мопед, який не заводився та на ньому було пробите заднє колесо, тому ОСОБА_1 викотив мопед, на кермі якого висів шолом, з двору, сказав, що буде шукати іншого майстра і покотив його.

Також, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5С,. за клопотанням представника особи, яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_6, який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 06.10.2017 року, пояснив, що наприкінці вересня 2017 року, він йшов купувати картоплю і біля старої будівлі Центру зайнятості зустрів свого знайомого ОСОБА_1, який тягнув мопед Дельта чорного кольору, без номерів. ОСОБА_1 був одягнутий у куртку, на голові у нього був жовтий шолом. Він котив мопед в руках, і розповів йому, що мопед зламаний, не заводиться, заднє колесо на мопеді було спущене. Він поміг ОСОБА_1 дотягнути мопед до колишньої будівлі Центру зайнятості населення, останній пішов далі, а він зупинився біля торговельної точки з овочами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, пояснила, що раніше ОСОБА_1 вона не знала і підстави оговорювати останнього у неї відсутні. 30.09.2017 року у денний час вона здійснювала торгівлю овочами, біля колишньої будівлі центру зайнятості населення. Як ОСОБА_1 їхав на мопеді вона не бачила. ЇЇ увагу привернув останній, коли намагався досить тривалий час завести двигун мопеда, однак йому це не вдалося і він покотив транспортний засіб вручну. Через деякий час до неї дійсно підходили працівники поліції яким вона казала що не бачила як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки за розташуванням місця, де вона здійснювала торгівлю овочами, вона не могла цього бачити, крім того, як щоб він просто проїхав на мопеді, вона б на нього не звернула уваги.

Інспектор патрульної поліції роти №3 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8, допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідно до ст. 272 КУпАП, пояснив, що 30 вересня 2017 року о 14 годині 55 хвилин, він разом з напарником ОСОБА_9, екіпажем № 115 на службовому автомобілі ОСОБА_10 патрулювали свій квадрат, їхали з боку заводу ЗБВ, коли повертали до Центру зайнятості, побачили, що по вулиці Генерала Потапенка м. Лисичанська, їхав ОСОБА_1 на мопеді Дельта в ярко жовтому шоломі, при цьому їхав невпевнено, виляючи по дорозі. Щоб не порушувати правила дорожнього руху України їм прийшлось поїхати по іншій вулиці, щоб наздогнати ОСОБА_1, однак коли вони їхали по вулиці на якій бачили останнього, ОСОБА_1 вже не їхав, стояв біля торгівельної точки з овочами. Вони проїхали вниз по вулиці в напрямку шахти ім. Мельникова, де зупинилися і стали чекати ОСОБА_1. Однак ОСОБА_1 на мопеді вже не їхав, а лише штовхав його вручну, оскільки дійсно у нього було пробите заднє колесо. Вони підійшли до ОСОБА_1 та повідомили про те, що бачили як він керував мопедом, при цьому у останнього були явні ознаки алкогольного спяніння. Вони запропонували пройти огляд на місці або поїхати до лікарні, на що ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи свої дії тим, що він не керував транспортним засобом, при цьому не оспорюючи, що в цей день вживав алкогольні напої. Що стосується показів понятих, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, то останні не можуть підтвердити що він керував транспортним засобом, оскільки були запрошені вже після того як вони (працівники поліції) встановили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння. Відповідаючи на питання суду зазначив, що ними велась відеозапис на нагрудні камери, однак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ними на камери не фіксувався.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідно до ст. 272 КУпАП, інспектор патрульної поліції роти №3 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9, надав суду пояснення, аналогічні поясненням інспектора Хохріна П.О.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, інспекторів ПП роти № 3 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП ОСОБА_8 та ОСОБА_9, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які були допитані в судовому засіданні, та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що органом поліції не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005р., зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України Пунктом водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і в судовому засіданні ОСОБА_1 в своїх поясненнях, категорично заперечував факт керування мопедом DELTA, без д.н.з., та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням «Драгер» та в медичному закладі, обґрунтована саме тим, що він не керував транспортним засобом.

Пояснення ОСОБА_1 в цій частині повністю узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, сумніватися в правдивості яких у суду не має підстав, останні попереджалися судом про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів суду та були приведені судом до присяги.

Факт керування транспортним засобом 30.09.2017 року о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження і у відтвореному в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер співробітників патрульної поліції, що міститься на диску, доданому до матеріалів справи.

Оскільки державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь суд не приймає до уваги покази допитаних в якості свідків працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в тій частині, що ОСОБА_1А, ІНФОРМАЦІЯ_1, керував власним мопедом DELTA, без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння, так як інших допустимих та належних доказів, які б узгоджувалися з показами даних свідків, не заінтересованих в результатах розгляду даної справи, в цій частині надано не було.

При цьому суд зазначає, що наявність лише одного протоколу, складеного співробітниками поліції для встановлення судом в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не достатньо.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М. М. Старікова