П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2017 Справа №607/8948/17

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює водієм автотранспортних засобів товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина Ласунка», на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за ч. 1 ст. 1732 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 10 липня 2017 року о 22 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив насильство в сім'ї відносно своєї дружини ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4: висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю; щиро розкаявся. Просив врахувати, що з рідними він примирився і більше схожого не повторить.

Таку правову позицію ОСОБА_2 підтримав його захисник.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_2 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 085254 від 10 липня 2017 року та протоколі про адміністративне затримання серії АА № 118443 від 10 липня 2017 року; заявою та поясненнями ОСОБА_3 від 10 липня 2017 року; рапортом інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП від 10 липня 2017 року.

За даних обставин в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення насильства в сімї, однак враховуючи те, що він щиро розкаявся у вчиненому, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, відсутні тяжкі наслідки від вчиненого, оскільки з рідними він примирився, суддя приходить до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_2 правопорушення та вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності провадженням закрити.

Окрім цього, ОСОБА_2 10 липня 2017 року, приблизно о 22 год. 15 хв. у м. Тернополі по вул. Купчинського, 1/28, намагався торкнутись табельної вогнепальної зброї лейтенанта поліції ОСОБА_5, який знаходився при виконанні службових обовязків, брав у руки ножа, поводився агресивно, хапав поліцейського за руки та формений одяг, на законну вимогу припинити правопорушення не реагував, при цьому висловлювався в грубій формі і погрожував поліцейським фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні і цього адміністративного правопорушення; щиро розкаявся.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_2 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 652171 від 10 липня 2017 року та протоколі про адміністративне затримання серії АА № 118443 від 10 липня 2017 року; рапортом інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП від 10 липня 2017 року.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи таке стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його майновий стан, обставину, яка помякшує відповідальність щире розкаяння, відсутність обставин, котрі обтяжують відповідальність, і вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

У жодному із складених щодо ОСОБА_2 протоколах не зафіксовано факту перебування ним у стані спяніння. Доказів цього не додано і до адміністративних матеріалів, а тому суддею такої обтяжуючої обставини не встановлено.

Керуючись ст.ст. 33, 401, 1732 ч. 1, 185, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження у справі в цій частині закрити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір 170 (ста сімдесяти) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_6