АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/349/17 Справа № 705/1566/17 Головуючий по 1 інстанції Мазуренко Ю. В.
Категорія:: ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Паланка Уманського району Черкаської області, працює майстром виробничого навчання Уманського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн.,

в с т а н о в и в :

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що він 01.04.2017 року о 18 год. 55 хв. по вул. Тищика, 1 в м. Умані, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, перед перестроюванням та початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався у правій смузі для руху в попутному напрямку. В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим він порушив вимоги п.п. 2.3 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року в частині накладення стягнення, застосувавши більш м'яке покарання у вигляді штрафу.

Указує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, обставинам та матеріалам справи. Місцевий суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду й порушив вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення»; постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», та положень ст. ст. 268, 247, 280, 283, 284 КУпАП.

Зазначає, що дійсно 20 квітня 2017 року на автомобілі НОМЕР_1, рухався по вулиці М. Залізняка в сторону вул. Тищика у м. Умані. На під'їзді до повороту на вул. Успенську зупинився перед світлофором за автомобілями, які рухались в попутному напрямку. Після увімкнення зеленого кольору світлофора розпочав рух, й в цей час відчув удар в праву сторону свого автомобіля. Удар був настільки сильним, що його автомобіль розвернуло на проїзній частині, а автомобіль НОМЕР_2, під керування ОСОБА_4 проїхав вперед та зупинився перед його автомобілем. Тому стверджує, що автомобіль іншого учасника ДТП їхав з великою швидкістю, що й спричинило такі наслідки, і не вбачає своєї вини в ДТП.

Крім того зазначає, що ДТП зафіксована на камері відеоспостереження, яка розміщена на світлофорі. Однак, судом першої інстанції цю обставину не взято до уваги.

Вказує, що місцевий суд призначив суворе покарання, не врахувавши ряду обставин, які можуть бути визнані пом'якшуючими. Зокрема, що він працює в ТСОУ майстром виробничого навчання (навчає водінню курсантів), позитивно характеризується як за місцем навчання, так і за місцем проживання, не має шкідливих звичок, на утриманні має малолітню дитину, матір пенсійного віку. Тому позбавлення права керування транспортними засобами позбавило його та членів сім'ї засобів до існування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Просив змінити постанову місцевого суду від 20 квітня 2017 року в частині накладення стягнення, застосувавши більш м'яке покарання у вигляді штрафу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та залишити без змін постанову місцевого суду. Пояснив, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по вул. Тищика, й, під'їзжаючи до перехрестя вулиць Тищика та Успенська, помітив, що в середньому лівому ряду стояло декілька автомобілів на червоний сигнал світлофора. Він почав рухатись по правому ряду, який був вільний, маючи намір повернути на перехресті праворуч, й відчув удар в ліву сторону автомобіля. Зіткнення здійснив автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який несподівано почав маневрувати праворуч.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, суддя першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п. 2.3. б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 426087 від 01.04.2017 р.; схемою місця ДТП від 01.04.2017 р.; поясненнями ОСОБА_4 від 01.04.2017 р.; поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 01.04.2017 р.

При цьому санкцією ст. 124 КУпАП передбачені такі види стягнень як: накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з довідкою - характеристикою сільського голови Паланської сільської ради ОСОБА_7 № 171 від 03.05.2017 р. ОСОБА_3 характеризується в селі за місцем проживання позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадського порядку не порушує. Скарг на його поведінку від односельчан не надходило (а.с. 22).

Згідно з характеристикою Уманського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України № 13 від 03.05.2017 р., ОСОБА_3, працюючи на посаді майстра виробничого навчання, характеризується виключно позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадського порядку не порушує (а. с. 23).

Відповідно даних довідки про склад сім'ї № 280 від 03.05.2017 р., ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_8, малолітнім сином ОСОБА_9, батьком ОСОБА_10 (а.с. 25).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_9 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 26).

Також суд враховує відсутність даних про інші факти притягнення його до адміністративної відповідальності.

Тому вважаю, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, накладене на ОСОБА_3, за указаних вище обставин є надто суворим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова місцевого суду підлягає зміні в частині адміністративного стягнення, а саме в частині доцільності призначення ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, змінити в частині призначення стягнення, призначивши ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

В решті, зокрема в частині стягнення суми судового збору, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко