АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/30/17 Головуючий у І-й інстанції - Ковтун Н.Г.
Справа № 214/6606/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Кривого Рогу, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 06 листопада 2016 року о 01.10 годині водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1, в АДРЕСА_2, з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), на вимогу поліцейських в присутності двох свідків відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора або пройти тест у медичному закладу, чим ухилився від проходження медичного огляду та порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторне порушення протягом року (ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності 12.09.2016 року за ч. 1 ст. 130 КупАП) за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що зазначена постанова містить ряд помилкових висновків, суперечить нормам чинного законодавства України і підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції при винесені постанови не дослідив всебічно та об'єктивно матеріали справи, і не дав належної правової оцінки документам, які були надані для розгляду даної справи. Вказує на те, що автомобілем не керував, за кермом автомобіля знаходився його брат, який в подальшому залишив автомобіль та відійшов по своїх справах. В судовому засіданні суду першої інстанції, ним наголошувалось, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Співробітникам поліції він пояснив, що автомобілем він не керував, та в нього вагітна дружина, і йому негайно треба їхати до дружини.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2, підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Пояснив, що він не керував автомобілем, а вони з братом приїхали до знайомої, та випили пива, після чого його брат поїхав до дому, оскільки йому було потрібно збиратися до АТО. А ОСОБА_2 залишився в машині. Вказує на те, що наразі він звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії та скасування постанови серії ДР № 134138 від 06.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 362780 від 06 листопада 2016 року; власними поясненнями ОСОБА_2, в протоколі згідно яких, останній вказує на те, що він випив 0,5 пива з протоколом згоден; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно яких за участі останніх водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп'яніння.

Згідно картки обліку адміністративного правопорушення, ОСОБА_2 раніше уже притягувався до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та постановою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2016 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків та дані про раніше вже накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, по справі не вбачається. Зазначені свідки засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, що є об'єктивною стороною вчиненого ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 згідно яких, останній зобов'язується не керувати автомобілем ВАЗ 21011 та залишити його замкнутим за адресою АДРЕСА_2, до повного свого «витрезвіння», тобто ОСОБА_2, працівниками поліції був відсторонений від керування транспортним засобом.

Отже, зазначенні встановленні обставини і факти спростовують ствердження ОСОБА_2, стосовно того, що хоча він і був в стані сп'яніння та автомобілем не керував, і відношусь до них критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, і вважаю їх способом ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Наявними матеріалами справи, знайшли своє підтвердження, що 06 листопада 2016 року о 01.10 годині водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1, в АДРЕСА_2, та поліцейським Худорожко Ю.Ю. з'ясовано наявність явних ознак алкогольного сп'яніння у правопорушника, зокрема, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Крім того, поліцейським Худорожко Ю.Ю. запропоновано продути алкотестер "Драгер" та прослідувати до медичного закладу охорони здоров'я - від чого правопорушник відмовився в присутності двох свідків, та повідомив, що перед поїздкою випив 0,5 л. пива.

Окрім того, тимчасова зупинка автомобіля, та той факт, що у нього вагітна дружина, і йому негайно треба їхати до дружини, беззаперечно не виключає факт керування цим автомобілем, що в даному випадку не спростовано і доводами ОСОБА_2 як в апеляційній скарзі так і в суді апеляційної інстанції..

Зазначений висновок, узгоджується і з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, де в п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, вчинене повторно протягом року.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2., в матеріалах справи відсутні та стороною не надано.

Посилання ОСОБА_2, стосовно того, що він звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії та скасування постанови серії ДР № 134138 від 06.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд не бере до уваги, оскільки суд першої інстанції розглядав справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КупАП. Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому посилання на звернення з адміністративним позовом на постанову за ч. 2 ст .126 КУпАП, не відноситься до даної справи.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко