АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/300/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 645/5079/16-п Федорова О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді Міненкової Н.О., за участю секретаря Лашакової Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2017 року -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, освіта вища, працює директором департаменту в ПАТ «Харківський канатний завод», визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнення судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.10.2016 року о 19:50 год. за адресою: м. Харків, вул. Я. Мудрого, 38, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановлено порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, та провадження у справі про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції позбавлено його права давати пояснення, оскільки судове засідання проводилось у його відсутність, а також не враховано те, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», а в поясненнях свідків зазначено, що огляд проводився за допомогою «Драгер 6810».

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 10.02.2017 року.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст.268 КУпАП, поновляє ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді як пропущений з поважних причин.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, судові повістки не отримує, рухом своєї апеляційної скарги не цікавиться, на телефонний номер НОМЕР_2 залишений ОСОБА_2 в заяві від 14.11.2016 року (а.с. 13) не відповідає. Виходячи з положень ст. 292 КУпАП, суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 14.10.2016 року о 19:50 год. за адресою: м. Харків, вул. Я. Мудрого, 38, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 400827 від 14.10.2016 року, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер», про що свідчить його підпис (а.с.1) в якому зазначив, що результат «Драгер» показав тільки на четверту спробу.

Результат тесту спеціального технічного засобу «Драгер» ARHЕ 0215, проведеного 14.10.2016 року відносно ОСОБА_2, становить 1,20 % проміле. (а.с. 2, 3).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ARHK 0215, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Результат огляду на стан сп'яніння 1,20 проміле алкоголю, ОСОБА_2 не оспорював, про що свідчить його підпис у акті (а с. 4).

Клопотання ОСОБА_2 відповіднол до п.9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, матеріали справи не містять.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилання спростовуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені судом першої та апеляційної інстанції, інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров'ю, та тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на оскарження, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 січня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова