Справа № 348/423/17
Провадження № 33/779/327/2017
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б. М. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,непрацюючого,українця,громадянина України -визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правопорушення ним вчинено за наступних обставин.

18 грудня 2016 року біля 16 год.15 хв. ОСОБА_2 в с.Білі Ослави по вул..Л.Підгірянки, Надвірнянського району,Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «OPEL Monterey» д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечноъ швидкосты руху, не вибрав безпечного інтервалу, не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого на смузі зустрічного руху відбулося зіткнення з транспортним засобом марки ВАЗ 2114, д.нНОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду прийнята без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання її вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, мотивуючи тим, що, оскільки постанову судді проголошено 02 березня 2017 року, десятий день для подачі апеляційної скарги припадав на 11 березня 2017 року, що є неробочим днем, а тому останній день подачі було 13 березня 2017 року. Зазначає, що він не міг подати апеляційну скаргу вчасно, оскільки з 09 березня 2017 року по 15 червня 2017 року знаходився на роботі в республіці Польща. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ним пропущено з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається зі змісту постанови судді Тимінський М.В. був присутній в судовому засіданні 02 березня 2017 року, давав пояснення і йому було достовірно відомо про винесення суддею постанови, її зміст, порядок і строки оскарження.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 отримав копію постанови суду 02 березня 2017 року , що підтверджується відповідною розпискою з власним підписом правопорушника.(а.с.11)

ОСОБА_2 достеменно знав, про що свідчить і зміст його апеляційної скарги, що початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді є день винесення постанови, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав до суду з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді, дата подання вказана в самій апеляційній скарзі - 17 липня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, протягом якого ОСОБА_2 вже звертався до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2017р., обґрунтовуючи необхідність поновлення строку аналогічними обставинами..

Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_2 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки судом фактично було встановлено, що навіть за умови доведеності поважності перебування апелянта за межами країни, він з дня винесення постанови, тобто з 02 березня 2017 року по 09 березня 2017 року , протягом шести днів і починаючи з 15 червня 2017 року по 19 червня 2017 року протягом чотирьох днів мав можливість скористатися своїм правом на оскарження постанови суду і не скористався без будь-яких поважних причин.

Висновки викладені у вищевказаній постанові суду щодо вказаної причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають преюдиціальне значення, оскільки встановлюють факти, які свідчать про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження і спростовують доводи апелянта про те, що він не мав можливості вчасно, в межах строку передбаченого законом, оскаржити постанову суду першої інстанції.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин, наявність яких має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що пропустив строк апеляційного оскарження у зв'язку з тим, що в період з 09.03.2017 року по 15.06.2017 року знаходився на роботі в Республіці Польща.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Таким чином про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження свідчить те, що, враховуючи конкретні обставини, вказана причина об'єктивно перешкоджала своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, була несподіваною для особи, виникла раптово, носила несподіваний характер і не могла бути контрольована апелянтом.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вказана ОСОБА_2 причина у виді виїзду за межі України не була для нього несподіваною і його виїзд за межи країни не можна вважати відрядженням, оскільки він самостійно, свідомо, на свій власний розсуд, розуміючи наслідки своїх дій, прийняв рішення про виїзд до Польщі до закінчення строку апеляційного оскарження.

Крім того, в своїй апеляції ОСОБА_2 не вказує яким чином, перебування за межами країни не дозволило йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду та чому він був позбавлений права направити апеляційну скаргу поштовим відправленням , а також не наводить дані про те, що протягом строку апеляційного оскарження він дійсно мав намір оскаржити рішення суду та приймав певні заходи для цього.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення» порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, наведені апелянтом доводи, те що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, те що ОСОБА_2 раніше вже було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду за наявності аналогічних обставин, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження за наявності інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками представнику ОСОБА_2

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв