АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

особи, провадження відносно якої закрито ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито.

Згідно з постановою судді місцевого суду, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, 06 жовтня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, в м. Києві, рухаючись площею Перемоги зі сторони вулиці Саксаганського, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Шкода», державний номер НОМЕР_2, який рухався по площі Перемоги зі сторони вул. Дмитрівської в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги пунктів 16.13, 16.6 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, що суддя місцевого суду обґрунтував свої висновки неналежними та недопустимими доказами.

Апелянт зазначав, що відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, виготовлений ТОВ «Оллі Транс», не має даних щодо ідентифікації камери спостереження, на яку зроблено запис, та у справі відсутній висновок експерта з приводу достовірності запису та відсутності монтажу фрагментів відеозйомки.

Довідка КП «Київдорсервіс» від 11 жовтня 2016 року щодо режиму роботи світлофорів, на підставі якої суддя місцевого суду дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, не містить даних про конкретний проміжок часу, в який світлофор працював на той чи інший його сигнал, а пояснення ОСОБА_4 з цього приводу є лише його суб'єктивною думкою.

Крім того зазначав, що справу у порушення вимог ст. 278 КУпАП, розглянуто без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду цих вимог закону не дотримався.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 16.6 Правил, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до п. 16.13 Правил, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, грунтується на поясненнях ОСОБА_4, даних протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, письмових пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, та відеозапису події з камери спостереження.

Разом з тим, в постанові надано оцінку лише поясненням ОСОБА_4, однак не наведено аналізу даних протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди, та не вказано, яким чином зазначені докази доводять відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому суддя місцевого суду фактично не спростував та оцінку письмовим поясненням іншого учасника дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2 не надав, а також не навів мотивів відхилення цього доказу.

Між тим, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належало зіставити з іншими доказами в справі про адміністративне правопорушення: з даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, схемою дорожньо-транспортної пригоди, даними відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, проаналізувати їх у сукупності, викласти результати цього аналізу у постанові та лише після цього приймати рішення по суті.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються наявними у справі справі доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2016 року убачається, що цього ж дня, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, в м. Києві, рухаючись площею Перемоги зі сторони вулиці Саксаганського, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Шкода», державний номер НОМЕР_2, який рухався по площі Перемоги зі сторони вул. Дмитрівська в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги пунктів 16.6, 16.13 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 рокуУкраїни (надалі-Правил), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

З наявної у матеріалах справи про адміністративне правопорушення схеми дорожньо-транспортної пригоди убачається місцерозташування транспортних засобів після їх зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди, зокрема пошкодження переднього бамперу, деформація капоту та пошкодження передніх фар автомобіля «Форд», під керуванням водія ОСОБА_4, та деформація переднього правого колеса, передніх і задніх дверей з лівого боку автомобіля «Шкода», під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4, наданих ним на місці дорожньо-транспортної пригоди від 06 жовтня 2016 року, що цього ж дня він керував автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, в м. Києві, рухаючись зі сторони вулиці Саксаганського в бік площі Перемоги, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Шкода». Виїхавши на перехрестя, він надав дорогу зустрічному транспорту, після чого почав рух через перехрестя, однак у цей момент відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода», який виїхав на перехрестя на великій швидкості (а.с. 3).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 06 жовтня 2016 року, він перебував у салоні автомобіля «Форд», яким керував ОСОБА_4, та бачив, як після виїзду на перехрестя на площі Перемоги, відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода», який виїхав на перехрестя на великій швидкості (а.с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_2, наданих ним на місці дорожньо-транспортної пригоди від 06 жовтня 2016 року убачається, що він цього ж дня, керуючи автомобілем «Шкода», рухався зі сторони вулиці Дмитрівської у бік вулиці Жилянської у м. Києві, та перетинав на зелений сигнал світлофора площу Перемоги, коли несподівано з-за тролейбуса виїхав автомобіль «Форд», унаслідок чого відбулось зіткнення (а.с. 5). Вказані пояснення ОСОБА_2 аналогічні поясненням, які він надав у судовому засіданні під час апеляційного розгляду.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду переглянуто наявний у матеріалах справи відеозапис (файл logo_cam33_06-10-2016_10-58-28.mp4), з якого убачається, що автомобіль «Форд» виїхав на площу Перемоги в той момент, коли на перехресті перебував тролейбус, а з боку від тролейбуса по вулиці Дмитрівській рухався автомобіль «Шкода», після чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів (а.с. 18).

Крім того, під час апеляційного розгляду досліджено схему розміщення світлофорних об'єктів на перехресті бульвару Тараса Шевченка, вулиць Дмитрівської та Старовокзальної (площа Перемоги) (а.с. 13).

З пояснень допитаного у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції інспектора поліції ОСОБА_7 убачається, що 06 жовтня 2016 року він у складі екіпажу патрульної поліції здійснив виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди на площі Перемоги у м. Києві, за участю автомобілів «Форд», державний номер НОМЕР_1, та «Шкода», державний номер НОМЕР_2. Оцінивши наявні на транспортних засобах пошкодження, напрямок руху водіїв, та їх пояснення, ним було прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, за порушення п.п. 16.6, 16.13 Правил. Зазначав, що водії, які виїхали на середину площі Перемоги, повинні керуватись правилами руху для нерегульованих перехресть, зокрема п.п. 16.6 та 16.13 Правил.

Як убачається з наведеного, пояснення водія ОСОБА_2 стосовно того, що він рухався з дотриманням Правил дорожнього руху, а зіткнення сталося з вини водія ОСОБА_4, який з-за тролейбуса, який знаходився попереду нього, не помітив автомобіль «Форд», узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, даними відеозапису та поясненнями інспектора Онищенка Н.В.

При ретельному дослідженні відеозапису та співставленні його даних з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, убачається, що у момент руху автомобіля «Форд» у напрямку площі Перемоги, перед ним знаходився тролейбус, який обмежив видимість руху транспортних засобів зі сторони вулиці Дмитрівської, зокрема автомобіля «Шкода», який вже виїхав на перехрестя, унаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 визнав, що рухаючись у напрямку площі Перемоги, не пересвідчився у відсутності транспортних засобів, що наближаються до перехрестя.

Матеріали справи не містять даних про те, що водій ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, а тому відповідні доводи ОСОБА_4 щодо цього є необґрунтованими.

За таких обставин суддя місцевого суду безпідставно поклав в обгрунтування своїх висновків пояснення ОСОБА_4 та відкинув пояснення ОСОБА_2, оскільки саме пояснення останнього про обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди відповідають дійсності та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому є належними та допустимими доказами.

Досліджені в судовому засіданні під час апеляційного розгляду докази, зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водія ОСОБА_2, даними відеозапису та поясненнями інспектора Онищенка Н.В., яким надано об'єктивну оцінку, свідчать про недотримання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 16.6, 16.13 Правил, відповідно до яких, повертаючи ліворуч, водій зобов'язаний був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в по рівнозначній зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду залишив поза увагою вищенаведені обставини, оцінки наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував всі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв'язку з невідповідністю висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, постанова підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови про визнання винним ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про порушення суддею місцевого суду вимог ст. 278 КУпАП, оскільки під час апеляційного розгляду було встановлено, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 розглянуто у відсутності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, який не був повідомлений про час та місце судового засідання.

За таких обставин, викладені у апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про порушення суддею місцевого суду при розгляді справи вимог ст. 278 КУпАП є обґрунтованими.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, яке мало місце 06 жовтня 2016 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, п.7 ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року відносно ОСОБА_4 - скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник