Справа № 463/5243/16-п Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 33/783/48/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2016р.

встановив:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2016р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 01.11.2016р. о 4 год. 35 хв. на вул. Скрипника, 3, у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», н.з. НОМЕР_1, був затриманий працівниками поліції у стані алкогольного сп'яніння, відмовившись у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову, як таку, що винесена із порушенням норм процесуального і матеріального права, є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а покликання в оскаржуваній постанові на визнання ним вини не відповідає дійсності. Зазначає, що транспортним засобом керувала дружина, яка вийшла з машини і пішла додому швидше. Вказує, що так як він не керував автомобілем, то і проходити огляд на стан сп'яніння відмовився. Судом не взято до уваги його пояснень щодо фактичних обставин справи, а оскаржувана постанова мотивована лише протоколом про адміністративне правопорушення. Жодних доказів того, що саме він керував транспортним засобом працівниками поліції не надано, оскільки його було затримано у подвір'ї між будинками, а не за кермом транспортного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задоволити, пояснення свідка ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у оскаржуваній постанові обставинах, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 058402 від 01.11.2016р., у якому ОСОБА_1 зазначив про те, що із даним протоколом ознайомлений та будь яких зауважень щодо змісту даного протоколу не вказав (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків від 01.11.2016р. (а.с. 2, 3); рапортом інспектора патрульної поліції (а.с. 4).

Окрім цього, доводи апелянта про те, що 01.11.2016р. він не керував транспортним засобом спростовуються наявною у матеріалах справи копією постанови інспектора патрульної поліції серії АР № 345754 від 01.11.2016р. з якої вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у якому у темну пору доби не було ввімкнені фари ближнього світла, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов'язкового страхування, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.5). Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу, який, як повідомив ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції, він сплатив. Даних про те, що наведена постанова інспектора патрульної поліції була оскаржена правопорушником у матеріалах справи немає, і такі дані апеляційному суду не представлені.

Пояснення свідка ОСОБА_2, яка є дружиною ОСОБА_1, про те, що 01.11.2016р. транспортним засобом керувала вона, а не ОСОБА_1, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такі пояснення спростовуються вищенаведеними доказами.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу безпідставною, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 17.11.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.