Справа № 392/611/17
Провадження № 3/392/136/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Управлінням Держпраці у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце роботи: виконувач обов»язків начальника Управління соціального захисту населення Маловисківської РДА на підставі розпорядженя голови Маловисківської РДА від 07.04.2014 року №45-к, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Громадянка ОСОБА_1 будучи виконуючим обов»язки начальника Управління соціального захисту населення Маловисківської РДА допустила порушення вимог законодавства про працю, у зв»язку із чим відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення № 11-15-004/0197 від 07 квітня 2017 року, а відтак своїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, при наступних обставинах.

Встановлено, що подання керівників структурних підрозділів, які б слугували підставою для складання наказу про преміювання працівників управління соціального захисту населення Маловисківської РДА після затвердження Положення про преміювання відсутні. Наказом від 24.01.2017 №8-к, працівникам УСЗН у січні 2017 року встановлено надбавку за інтенсивність праці, в тому числі секретарю начальника управління ОСОБА_2 - 60%. Відповідно до Умов оплати праці працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування, затверджених постановою КМУ від 18.01.2017 №15, зазначеним працівникам може бути встановлена надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі до 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років в державних органах.

Фактично відповідно до відомості нарахування заробітної плати за січень 2017 року (і наказу від 24.01.2017 №8-к ОСОБА_2 нараховано надбавку за інтенсивність праці, яка не передбачена для працівників державних органів, виконуючих функції з обслуговування, в розмірі, який перевищує дозволений постановою КМУ від 18.01.2017 №15, та без врахування надбавки за вислугу років.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, визнала свою вину, щиро розкаялася та просила суд суворо її не карати, пояснивши, що зазначена виплата на користь ОСОБА_2 здійснена в січні 2017 року, тому що, через зміни в законодавстві фахівці управління не змогли вчасно розібратися з розміром нарахування заробітної плати, а тому з метою забезпечення виплати заробітної плати в розмірі не менше мінімальної її було здійснено, наступного місяця - проведено перерахунок її заробітної плати за видами виплат.

Відповідно до частина 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю , що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - субєктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення повністю доведена даними, які містяться в матеріалах справи та за наведених вище обставин підтверджується сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які суд визнає належними доказами, а також особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП доведенною у повному обсязі.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені статтею 33 КУпАП, та не вбачає, в розумінні статті 34, 35 КУпАП, обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне, виходячи з положень статті 22 КУпАП, яка визначає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, вважає за можливе, у цьому випадку, з урахуванням завдань КУпАП передбачених його статтею 1, особи порушника (вік, стать, стан здоров»я) в поєднанні з характером вчиненого правопорушення, що пов»язане із необхідінстю забезпечення виплати працівнику мінімальної заробітної плати та наслідками, що настали від нього, а в даному випадку відсутність заподіяння шкоди державі, звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень.

В свою чергу, суд враховує, що пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року та статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм статті 24, частини 2 статті 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 33, 34, 35, 40-1, ч. 1 ст. 41, ст.ст. 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі статті 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись оголошенням усного зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.М. Кратко