АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/1408/17
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката Поліканова Андрія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Поліканова А.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 24.07.2017 року о 02.30 у м. Харкові на перехресті вул. Ахсарова та пр-ту Науки водій ОСОБА_2 керував автомобілем Hyundai Tiburon, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_2- адвокат Поліканов А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 05.09.2017 року, та прийняти рішення, яким провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що з 12.10.2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги. Також вказує, що копію постанови ОСОБА_2 не направлялась та в судовому засіданні він участі не приймав.

Крім того зазначає, що ОСОБА_2 є громадянином Індії, на території України знаходиться тимчасово, не володіє російською та українською мовами.

Вказує, що ОСОБА_2 не розумів, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, ажде не розумів державної мови, та не знав що то було за документ складено відносно нього, та шляхом жестів працівники поліції вказали йому на підписання протоколу.

Зазначає, що згідно висновку № 1960 від 24.07.2017 року, який міститься в матеріалах справи, час огляду зазначено 02:10 годину, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 207336 часом зупинки ОСОБА_2 є 02:30 год., що не може відповідати дійсності, і це свідчить про невідповідність цього протоколу вимога ст. 256 КУпАП.

Також вказує, що під час складання протоколу ОСОБА_2 не було надано перекладача, у зв'язку з чим було порушено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Поліканова А.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини пропуску такого строку є поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Згідно змісту апеляційної скарги, її автором не спростовується факт керування справи про адміністративне правопорушення відносно транспортним засобом в ніч на 24.07.2017 року.

Посилання апелянта на те, що час зупинки 02:30 год. суперечить часу проведення медичного огляду о 02:10 годині 24.07.2017 року, як зазначено у висновку, апеляційний суд оцінює як технічну описку, яка не спростовує правильності встановлення факту правопорушення, вчиненого ОСОБА_2, оскільки вина останнього підтверджується протоколом серії БР № 207336 від 24.07.2017 року, висновком № 1960 від 24.07.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, розпискою ОСОБА_5 який прийняв керування транспортного засобу Hyundai Tiburon.

Таким доказам суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку.

Апеляційний суд приймаючи рішення, про залишення постанови без змін відмічає, що посилання апелянта про забезпечення ОСОБА_2 С перекладачем дійсно заслуговує на увагу, однак ці обставини не спростовують факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Керуючись ст.. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Поліканова Андрія Миколайовича про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року у відношенні Амніндурджіта Сінд задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника Поліканова А.М. залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанову є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик