Справа № 3-4393/17
Провадження 760/9669/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 липня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Курова О.І., розглянувши адміністративну справу, що надійшла зі Служби Безпеки України Департамменту контррозвідки Головного управління військової контррозвідки про притягнення до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, працюючу радіотелеграфістом відділення оповіщення відділу оповіщення центру телекомунікацій в/ч НОМЕР_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН не відомий,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 17/1/1-5317 від 25.05.2017 року встановлено, що радіотелеграфіст відділення оповіщення відділу оповіщення центру телекомунікацій в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період відпусток 14 липня 2015 року перетнула кордон України у пункті пропуску «Порубне» та здійснила виїзд за межі України в сторону Республіки Болгарії, 01 серпня 2016 року перетнула кордон України у пункті пропуску «Бориспіль-D» та здійснила виїзд за межі України в сторону Республіки Туреччини, 13 січня 2017 року перетнула кордон України у пункті пропуску «Бориспіль-D» та здійснила виїзд за межі України в сторону Республіки Єгипет.

ОСОБА_1 має доступ до державної таємниці за формою 3, що

включає в себе фактичний доступ до інформації з грифами секретності

«таємно».

При цьому, ОСОБА_1 письмово не повідомила особу, яка надала їй доступ до державної таємниці, інструктажі з питань охорони державної таємниці на передодні виїздів та після повернень в РСО установи не проходила та у журналі інструктажу не розписувалась.

Таким чином, всупереч взятих на себе обов`язків щодо збереження режиму секретності громадянина України з доступом до державної таємниці та в наслідок порушення пункту 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок), яким передбачено: громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти в письмовій формі про свій виїзд за межі України, та пунктів 696, 697, 698 Порядку, якими передбачено: перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала

йому доступ до державної таємниці, а також РСО за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6. Відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці за формою згідно з додатком 92 . 3 працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією. ОСОБА_1 не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене пунктом 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Запзначене адміністративне правопорушення виявлено 27.03.2017 року.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати адміністративний матеріал відносно неї за пунктом 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у її відсутності. Також в свої заяві вона зазначила, що свою вину у скоєному вона визнає повністю, а тому під час призначення покарання просить суд обмежитьсь мінімальним штрафом.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Із матеріалів справи встановлено, що вчинене адміністративне правопорушення є триваючим, що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України № 17/1/1-2840 від 27.03.2017 року. Тому, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід рахувати з 27.03.2017 року.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими письмовими матеріалами, які знаходяться у матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких умов в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

А тому, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачено п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП знайшла своє повне підтвердження згідно досліджених письмових доказів по справі.

Враховуючи особу правопорушниці, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вражаю що останню слід визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, який необхідно сплатити на р/р 0010, одержувач УДК СУ у Солом`янському р-ні., , МФО 820019 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень та підлягає сплаті за наступними реквізитами: рахунок отримувача: 312 122 067 000 10, отримувач коштів: УДКСУ Солом`янського району м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38 050 812, банк отримувача: ГУ ДКУ м. Києві, код банку отримувача (МФО): 82 00 19, код класифікації доходів бюджету: 220 301 01.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд м. Києва.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курова О.І.