Провадження № 3/331/57/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працює, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 35/198

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2016 року о 15.10. годин у м. Запоріжжі по автодорозі Харків-Сімферополь на перехресті з вул. Карпенко-Карого навпроти будинку № 47 водій ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного провопорушення, керував транспортним засобом Mazda 6 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп»яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 перебував на автозаправній станції поруч із своїм автомобілем та очікував на прибуття його знайомого, який повинен був відвезти його додому. Вважає, що працівники поліції безпідставного його звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп»яніння, оскільки ОСОБА_1 за кермом не перебував та рух на транспортному засобі не здійснював. Оскільки працівники поліції відмовились йому надати будь-які докази його провини, то він не мав наміру проходити обстеження, оскільки не вважав себе винним. Просив суд закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1

Суддя, вислухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, продемонструвавши відеозапис, доданий до матеріалів справи, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного праовпоуршення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Частиною першою 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина друга ст. 130 КУпАП зазначає, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичне обстеження для встановлення стану алкогольного сп»яніння, дії наркотичних або токсичних речовин.

З продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що працівники поліції на патрульному автомобілі під»їхали слідом за ОСОБА_1 на автозаправку. Під час перевірки з»ясувалось, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, однак в особистих поясненнях останній зазначав, що він приїхав на заправку для того, щоб передати автомобіль своєму знайомому. У зв»язку із підозрою у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп»яніння, поліцейські запропонували пройти освідування у медичному закладі, на що він спочатку погодився. Після прибуття іншого екіпажу ОСОБА_1 наполягав на проходженні медичного освідування на приборі «Драгер», який йому було надано, однак, працівники поліції пропонували пройти освідування у медичному закладі, оскільки вбачали ознаки наркотичного, а ні алкогольного сп»яніння. Після цього ОСОБА_1 став зазначати, що він вживав сьогодні алкогольні напої та, у присутності понятих, відмовився проходити обстеження у медичному закладі на стан наркотичного сп»яніння.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, тому він не вчинював правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а, навпаки, були спростовані продемонстрованим відеозаписом, тому такі пояснення суд не бере до уваги та оцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 18.12.2016 року;

-довідкою про те, що 08.08.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

-копією постанови Жовтневого районного суду від 08.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.;

-направленням на освідування до КУ «ЗОКНД «ЗОР від 18.12.2016 року;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан наркотичного сп»яніння

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та міри відповідальності враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також той факт, що ОСОБА_1 на протязі одного року чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а 23.06.2015 року був позбавлений права керуванням транспортним засобом за ст. 130 ч.1 КУпАП на три роки, тому на тепершіній час немає підстав для застосування такого стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому, враховуючи особу правопорушника, його численні притягнення до адміністративної відповідальності, не виконання ним постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, суд вважає можливим застосувати таке додаткове стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_1

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. (десять тисяч двісті гривень) без позбавлення права керування транспотрним засобом з оплатним вилученням транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова