ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2017 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/109/17

Провадження № 3/243/133/2017

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., при секретарі судового засідання Кабановій О.О., за участю захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Підгірна, 146,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

06.01.2017 року до Словянського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення АП2 № 361398 від 30.12.2016 року, відповідно до якого 30.12.2016 року о 16-45 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Свердлова, біля будинку № 60, м. Словянська, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя та очей. Від продування алкотестеру та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину не визнав, розповів, що 30.12.2016 року він вжив алкогольні напої за місцем свого проживання. Біля 16 години до нього раптово прийшов його знайомий ОСОБА_3, який просив поїхати з ним до лікарні щоб забрати родичку. Оскільки ОСОБА_2 був у нетверезому стані, то він запропонував ОСОБА_3 сісти за кермо його автомобіля ОСОБА_4, а сам сів поруч. Коли вони рухались по пров. Свердлова, біля б. №60 ОСОБА_3 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на огорожу. Оскільки він поспішав до лікарні, то він викликав таксі та поїхав до лікарні, а ОСОБА_2 лишився на місці. Після наїзду на огорожу через 5 хвилин з будинку вийшла господарка, з якою у нього виникла конфліктна ситуація та вона покликала свою дочку та чоловіка, а вже потім викликали працівників поліції. Він дійсно відмовився від проходження медичного огляду, оскільки не керував транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 30.12.2016 року після 16 години йому зателефонували з лікарні та терміново поросили забрати з лікарні його тещу. Він має посвідчення водія категорії «В», яке отримував у 1990 році та прийшов до товариша ОСОБА_2, якого попросив зїздити до лікарні. Той повідомив, що він не сяде за кермо, оскільки перебуває у стані алкогольного спяніння, запропонувавши сісти поруч, а керувати автомобілем йому. Він погодився, сів за кермо, ОСОБА_2 сів поруч та вони поїхали . Біля б. 60 по пров. Свердлова м. Словянська він через незначні навики керування не впорався з керуванням автомобілем та вїхав в огорожу. При цьому власник будинку не виходив. Оскільки він поспішав до лікарні, він викликав таксі та поїхав в лікарню, а ОСОБА_2 лишився на місці ДТП. Наступного дня він дізнався, що у ОСОБА_2 виник конфлікт з власником будинку, він викликав поліцію і відносно ОСОБА_2 був складений протокол за керування автомобілем у нетверезому стані.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 30.12.2016 року ( а. с. 4-7) вбачається, що 30.12.2016 року о 16-45 год. невідомий їм чоловік, пізніше встановлений, як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керував автомобілем НОМЕР_3 по пров. Вокзальному при повороті на вул. Репина, злегка зачепив залізну огорожу їх будинку № 60. Після чого вони побачили, що водій даного транспортного засобу зупинив автомобіль, відчинив двері та випав із автомобіля. Водій був з явними ознаками алкогольного спяніння. Після чого вони викликали наряд поліції, в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, був складений протокол про адміністративне правопорушення; (а. с. 4-7)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 30.12.2016 року між 16 та 17 годинами вона разом з своєю дочкою ОСОБА_7 та онучкою знаходилась в будинку та у вікно побачила, що на огорожі перед їх будинком стоїть автомобіль чорного кольору. Вона зателефонувала своєму чоловіку, щоб той прийшов до будинку та зясував ці обставини. Хто сидів за кермом та чи був хтось ще в автомобілі в той час, вона не бачила. Приблизно через 30-40 хвилин прийшов її чоловік та вона вийшла з будинку. Двигун автомобіля не працював, біля водійської двері вона побачила раніше незнайомого ОСОБА_2, який був у нетверезому стані. Між її чоловіком та ОСОБА_2 виник конфлікт, після чого вони викликали працівників поліції. Дочка ОСОБА_8 в судове засідання зявитись не може, оскільки виїхала за межі м. Словянська, але вона вийшла на вулицю вже після неї та також не бачила хто саме керував автомобілем, звідки та куди автомобіль їхав. У її присутності, а також присутності працівників поліції ОСОБА_2 не поясняв, що він керував автомобілем, але відмовився пройти медичний огляд, що вона з дочкою підтвердила. Вони з дочкою написали пояснення зі слів працівників поліції, насправді вони не бачили, чи керував ОСОБА_2 автомобілем, все відбувалось в емоційній конфліктній обстановці. Змісту письмових пояснень вона не надала значення.

Згідно приписів Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. (ст. 61) Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь. ( стаття 62)

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 ОСОБА_9 про захист прав і основних свобод людини 1950 року (ОСОБА_9) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом було вжито заходів щодо виклику в судове засідання та допиту свідка ОСОБА_7 Проте вказана особа в судове засідання не зявилася, особистих пояснень в суді не надала. Допитана в судовому засіданні мати свідка ОСОБА_5 суду повідомила, що ОСОБА_7 як і вона не була свідком керування автомобілем у нетверезому стані з боку ОСОБА_2, на вулицю вона вийшла через 30-40 хвилин після пошкодження їх огорожі.

У справі «Жуковський проти України» Європейський суд з прав людини в рішенні від 03.03.2011 року визнав порушення п. 1 та підп. (b) п. 3 ст. 6 ОСОБА_9, оскільки заявника було засуджено на підставі свідчень свідків, жоден з яких не був присутнім під час провадження в суді в Україні і яких заявник не мав можливості безпосередньо допитати.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_2, свідок ОСОБА_5 пояснили, що свідки були запрошені вже під час складання протоколу та зафіксували факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, безпосередньо ці особи не були свідками керування автомобілем з боку ОСОБА_2

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеокамер працівників поліції вбачається, що на відеозаписах не зафіксований факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, останній на місці заперечував факт керування ним автомобілем у стані алкогольного спяніння. З огляду на це письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Показання ж в судовому засіданні правопорушника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, допитаних безпосередньо в судовому засіданні, суд вважає достовірними, оскільки вони не мають в собі внутрішніх протиріч, їх показання зібраними у справі доказами не спростовані. Обєктивних доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння суду не надано.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_10