05.04.2017 227/632/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Донецька область м. Добропілля, вул. Миру, буд. 20,

за ст.130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2017 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1

Згідно протоколу серія АП2 № 506803 від 02 березня 2017 року, ОСОБА_1 12 лютого 2017 року о 16 год. 35 хв. в смт Святогорівка по вул. Білозерській керував автомобілем НОМЕР_1 скоїв ДТП з автомобілем НОМЕР_2. Згідно медичної довідки від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що алкогольні напої не вживав, даного правопорушення не вчиняв, з протоколом не погоджується. Крім того суду пояснив, що 12 лютого 2017 року приблизно о 16 год. він потрапив в ДТП, в результаті чого він отримав множинні ушкодження обличчя та голови. Після приїзду швидкої допомоги, лікар надав йому медичну допомогу, та його повезли в лікарню, не дочекавшись працівників міліції. В приймальному відділенні лікарні його направили в рентген кабінет для того щоб зробити знімки. В рентген кабінеті до нього підійшов лікар з медсестрою та запропонував йому продути в алкотестер, він кілька раз продував проте через те, що у нього була розірвана губа йому це не получалось і він запропонував, щоб у нього взяли кров або сечу, проте біоматеріалів у нього ніхто не брав, а лікар з медсестрою вийшов з палати. Лікар який йому робив знімки сказав, що він вільний. Тоді він і залишив приміщення лікарні.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2, суду пояснив, що він працює лікарем травматологом Добропільської міської лікарні інтенсивного лікування. 12 лютого 2017 року ОСОБА_1 був доставлений в приймальне відділення лікарні швидкою допомогу з місця ДТП. Так як він в той час чергував, він був викликаний для огляду та надання необхідної допомоги. Він візуально оглянув хворого та віддав медсестрі ОСОБА_3 всі розпорядження щодо обстеження. Хворий ОСОБА_1 пішов у рентген кабінет на знімки. Все що він встиг це заповнити акт на обстеження алкоголю. Огляд на стан спяніння не провів так як ОСОБА_1 залишив приміщення лікарні та пішов у невідомому напрямку, не здавши біоматеріали. Акт на обстеження алкоголю ні ОСОБА_1 ні працівникам міліції не надавав, а працівники поліції прийшли через кілька днів після події та поцікавились результатом огляду.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_3, суду пояснила, що працює медсестрою приймального відділення КЗОЗ Добропільська ЛІЛ. 12 лютого 2017 року вона була на чергуванні, лікар їй повідомив, що доставили хворого, який знаходиться в рентген кабінеті. Вона покликала лікаря та взяла алкотестер і запропонувала ОСОБА_1 продути його, проте він відмовився. Тоді запропонувала здати мочу, на що останній також відмовився. Потім вона пішла до інших хворих.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що працює лікарем швидкої медичної допомоги станції м.Мирноград підстанції Добропілля. 12 лютого 2017 року його визвали на ДТП в с.Святогорівка. Коли приїхали, то побачили, що на краю дороги стояв автомобіль чорного кольору. На водійському місці сидів ОСОБА_1, він підійшов до нього та перевірив чи він в свідомості, дихання та пульс були в нормі. Зовні був спокійний, адекватний, не агресивний. Орієнтувався в часі та просторі. Було багато крові, обличчя було розсічене, волосяна частина голови була розбита. ОСОБА_1 самостійно пройшов в машину швидкої допомоги, де йому надав першу медичну допомогу, та запропонував вколоти йому обезболюючий укол, проте він відмовився, та сказав, що він поїде в лікарню і там йому допоможуть, і дадуть уколи. Ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 не було. Працівників поліції вони не дочекались та поїхали в лікарю. В лікарні при ньому не пропонували ОСОБА_1 дути в алкотестер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 12 лютого 2017 року він разом з ОСОБА_1 їздили в м.Покровськ. Потім повернулись до с.Святогорівки і там розїхались. Через 10-15 хвилин до нього подзвонив ОСОБА_6 та сказав, що ОСОБА_1 потрапив в ДТП. Коли він приїхав на місце ДТП там було швидка допомога, лікар якої вже обробляв рани потерпілому. Від уколу ОСОБА_1 відмовився, бо сказав, що має здавати аналізу на експертизу. Потім швидка допомога забрала ОСОБА_1 та повезла в лікарню не дочекавшись працівників поліції. Через 15-20 хв. він поїхав за ним в лікарню. Коли приїхав, то ОСОБА_1 вже виходив з лікарні з приймального відділення та повідомив, що в нього не хотіли брати аналізи на встановлення стану алкогольного спяніння, а алкотестер він не продув бо не міг дути через рвану губу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1А, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що беззаперечних доказів його винуватості під час розгляду справи судом не здобуто, з огляду на наступне.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.266 КУпАП, якими встановлений порядок проходження огляду, вбачається, що такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд водія проводиться у закладах охорони здоровя.

Пунктами 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, встановлено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Пунктом 12 вищезазначеного порядку зазначено, що у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов'язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, після ДТП лікарі швидкої допомоги, у відсутності працівників поліції, доставили водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоровя.

Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України №77 від 26 лютого 2009 року з подальшими змінами, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, наявність пояснень свідків є обов'язковою у кількості двох.

Також, відповідно до п.2 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, обов'язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Пунктом 9 Розділу ІІ, пунктом 14 Розділу ІІІ вищезазначеної інструкції зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обовязково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений.

Що в даному випадку працівниками поліції зроблено не було.

Згідно довідки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданої 12 лютого 2017 року лікарем КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_7, ОСОБА_1 не здав біоматеріали на вміст алкоголю в рідині організму, та не тестувався на алкотестері, під час спілкування пішов з лікарні у невідомому напрямку, тому зробити висновки про стан алкогольного спяніння було неможливо.

Разом з тим, судом встановлено, що інспектором з ДН Добропільського ВП не було дотримано вимог щодо забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності у присутності двох свідків у якому мав би зазначити ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії 506803 від 02 березня 2017 року складений з істотним порушенням вимог законодавства, а тому не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, відомості зазначені в протоколі, щодо обставин події адмінправопорушення не можуть мати ніякого доказового значення при розгляді даної справи, як зафіксовані з істотним порушенням норм діючого законодавства.

ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскількинаявність останніхне узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Добропільський міськрайонний суд до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.С. Мацишин

05.04.17