гСправа № 358/294/17 Провадження № 3/358/68/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Богуславського відділення Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм в ПП «Мережа Авто»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2017 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керував автомобілем марки «АЗЛК 21412», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Польова в м. Богуславі, з явними ознаками алкогольного спяніння. Приїхавши до ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, на закону вимогу працівника поліції ОСОБА_2 відмовився надати особисті документи та документи на транспортний засіб, внаслідок чого він був доставлений до відділку поліції для встановлення особи. Після встановлення його особи, ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР. По даному факту складено протокол про адміністративне правопорушення БР № 188940 від 21.02.2017 року, в якому ОСОБА_2 відмовився від підпису та від надання пояснень в присутності свідків.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що 21.02.2017 року близько 20 год. 00 хв. він керуючи автомобілем марки АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_2 приїхав до свого родича ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. Залишивши автомобіль на вул. Польова, він пішов до будинок ОСОБА_3 , але виявив, що забув мобільний телефон та повернувся до свого автомобіля за телефоном. Коли він сів у салон автомобіля, щоб найти телефон до нього підїхав поліцейський автомобіль, з якого вийшли два працівника поліції і попросили предявити документи. Він показав поліцейським технічний паспорт на автомобіль, посвідчення водія, доручення та страховий поліс, але в руки їм документи він не надавав. Під час розмови працівник поліції повідомив, що від мене чутно запах алкоголю. Однак, він не погодився з поліцейським та зауважив, що він не керував автомобілем і не вживав алкогольних напоїв. Чи пропонував поліцейський йому пройти на місці огляд на стан спяніння на пристрої «Драгер» або проїхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння, він не памятає. Не зважаючи на його пояснення працівник поліції запропонував йому сісти до їхнього автомобіля та проїхати до відділу поліції. Він сів до поліцейського автомобіля і був доставлений до відділення поліції. У відділі поліції йому запропонували пройти огляд на стан спяніння на пристрої «Драгер», але він відмовився від цього, оскільки не керував автомобілем і не вживав спиртні напої. Потім працівники поліції привезли двох свідків в присутності яких йому було знову запропоновано пройти огляд на стан спяніння на пристрої «Драгер» або проїхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння, на що він відмовився в присутності свідків. Тоді працівник поліції в присутності свідків склав протокол, але він відмовився підписувати протокол, оскільки був у стресовому стані і у нього виникли сумніви щодо неупередженості поліцейського.

Під час винесення рішення, просив суд врахувати, що він має стаж водія з 1989 року і на даний час працює водієм в ПП «Мережа», і тому в разі позбавлення його прав керування транспортними засобами призведе до втрати роботи, яка є єдиним доходом його сімї.

Інспектор поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що 21.02.2017 року він спільно з поліцейським Богуславського ВП рядовим ОСОБА_5, під час патрулювання на службовому автомобілі марки ЗАЗ «Сенс» по вул. Польова в м. Богуслав Київської області, зупинили автомобіль марки «АЗЛК», сірого кольору, оскільки були очевидні ознаки, що свідчили про технічну несправність даного транспортного засобу. Водій даного автомобіля зупинився після чого йому було повідомлено про причину зупинення та запропоновано надати посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, на що водій відмовився, посилаючись на їх відсутність, також водій не надав документи, які б могли посвідчити його особу. При розмові з водієм, з його ротової порожнини було відчутно запах алкоголю. Тому водію було повідомлено про, те що він порушив ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, а саме: керував своїм автомобілем в стані алкогольного спяніння. Після чого водію було запропоновано повідомити про свої анкетні дані та пройти освідування на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до лікарні, однак він категорично відмовився. Тому водію автомобіля було запропоновано проїхати до відділення поліції, на що останній погодився. У відділі поліції водій надав свої анкетні дані і з допомогою пошукової системи «Армор» було встановлено його особу. Потім, водій надав страховий поліс, який міг посвідчити його особу. Після чого, в присутності двох свідків ОСОБА_2 було повторно запропоновано пройти освідування на стан спяніння у медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер», але він відмовився від цього. Тому в присутності свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, від надання пояснень та від підписання протоколу, водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_6, пояснив, що 21.02.2017 року він зі своїм одногрупником ОСОБА_7 направлявся до гуртожитку, в цей час до них підійшли працівники поліції, які запитали чи їм є по 18 років та запропонували бути свідками, на що вони погодилися. У відділенні поліції в службовому кабінеті він побачив невідомого чоловіка від якого було чутно запах алкоголю. Працівники поліції пропонували невідомій особі пройти огляд на стан спяніння з допомогою алкотеста чи поїхати в лікарню, але останній відмовився. Потім був складений протокол про адміністративне правопорушення, але ця особа також відмовилася від його підписання. Невідомий чоловік вів себе не тривожно, оскільки нормально відповідав на всі питання працівників поліції.

Свідок ОСОБА_7 надав суду покази, які є аналогічні показам свідка ОСОБА_6

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, працівника поліції, свідків, думку захисника та вивчивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 ( далі-по тексту Правила) учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п 2.4. Правил, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно підп. «а», «б» п.2.9 Правил, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Згідно з п.1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Не дивлячись на позицію ОСОБА_2, факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії БР № 188940 від 21.02.2017 року, рапортом інспектора поліції ОСОБА_4, поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7В, які не викликають у суду сумнівів у їх правдивості та обєктивності, оскільки вони не є зацікавленими особами у результаті розгляду даної справи і тому у суду немає підстав не вірити їх показам.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_2 про те, що він 21.02.2017 року не керував автомобілем марки «АЗЛК 21412», державний номерний знак НОМЕР_2 і не перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки це суперечить протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 188940 від 21.02.2017 року та показам свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7В, які не зацікавлені у результаті розгляду цієї справи. ОСОБА_2 маючи посвідчення водія з 1989 року та працюючи на посаді водія, був зобовязаний знати та виконувати ПДР, однак бажаючи уникнути адміністративної відповідальності він не надав працівникам поліції необхідних документів та неодноразово відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин не дивлячись на те, що у нього була можливість погодитися на проходження медичного огляду для того, щоб довести працівникам поліції, що він не перебуває стані алкогольного спяніння.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному дослідженні матеріалів справи в їх сукупності, вбачаю в діях ОСОБА_2 склад адмінправопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Обставин, що помякшують відповідальність ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 є те, що він на закону вимогу працівника поліції не надав права водія, технічний паспорт на автомобіль та документ які би посвідчував його особу, а також ним проігнорована вимога щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння або впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, яку він не визнає та його намагання уникнути від відповідальності, майновий стан, відсутність помякшуючих обставин та наявність вищевказаних обставин, що обтяжують його відповідальність, та зважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього адміністративне стягнення в межах ст. 130 ч.1 КУпАП у вигляді стягнення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір з правопорушника ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,02 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст.33-35, 130 ч.1, 251, 252, 280, 283, 284, 317, 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування даної постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ст.307 КУпАП, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, штраф у подвійному розмірі в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, відповідно до ст.308 КУпАП.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня набрання чинності даної постанови суду.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя ОСОБА_8