Справа № 683/2785/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Сагайдак І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Повзун С.В.,

прокурора Баклана Г.В.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, депутата Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області VII скликання, -

за ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, являючись депутатом сьомого скликання Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а саме: не вказав у декларації наявність квартири у його дружини ОСОБА_2, яка згідно договору купівлі-продажу від 20 липня 2010 року була придбана за 180922 грн. в АДРЕСА_1, чим вчинив адміністративне правопорушення пов»язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, не визнав та пояснив, що наприкінці березня 2017 року він, як депутат Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області у встановленому порядку подав електронну декларацію за 2016 рік, у якій не вказав про належність його дружині ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2, оскільки вважав, що квартира належить дітям. На початку квітня 2017 року під час розмови із сином ОСОБА_3 він дізнався, що квартира належить дружині ОСОБА_2 Дізнавшись про це, він звернувся до керуючої справами ОСОБА_4 та повідомив про те, що не вніс відомості про квартиру, на що отримав відповідь, що будь-які зміни в декларацію можуть бути внесені лише на протязі семи днів. Тоді, він звернувся до депутата Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_5, який від його імені направив на адресу НАЗК електронний лист, у якому повідомив, що забув вказати у декларації квартиру, яка належить дружині. 20 квітня 2017 року він також направив на адресу НАЗК України лист у якому повідомив, що при заповненні електронної декларації ним була допущена помилка в розділі «Нерухоме майно членів сім»ї», а саме не вказана квартира, яка перебуває у власності дружини. Вказує, що будь-якого умислу приховати квартиру у нього не було й дізнавшись про її належність дружині, він звертався до керуючої справами виконкому міської ради ОСОБА_4, а після того, як вона йому повідомила, що семиденний строк на внесення змін закінчився повідомив про цю обставину НАЗК України.

Прокурор Баклан Г.В. вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП є доведеною, просить визнати останнього винним та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідальність за ч.4 ст.172-6 КУпАП наступає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03 листопада 2015 року є депутатом сьомого скликання Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, а тому відноситься до субєктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (підпункт «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції») й відповідно до ч.1 ст.45 цього Закону зобовязаний щорічно, до 1 квітня, подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

24 березня 2017 року на офіційному веб-сайті Національного агентства ОСОБА_1 подав декларацію за 2016 рік. Зі змісту декларації вбачається, що членом своєї сім»ї ОСОБА_1 вказав дружину ОСОБА_2. У розділі 3 декларації «Обєкти нерухомості» ОСОБА_1 не вказав відомостей про належність його дружині ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2, яку остання набула на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20 липня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, посилаючись на те, що йому не було відомо про належність квартири дружині, так як з її слів він думав, що квартира належить сину ОСОБА_3 Оскільки про даний факт він дізнався після заповнення та відправлення декларації, то хотів внести зміни, однак про те, що такі зміни можна внести на протязі 7 днів після відправлення декларації йому відомо не було. Тому, про вказану обставину він добровільно повідомив НАЗК у листі від 20 квітня 2017 року.

Однак, суд критично оцінює такі його твердження, та розцінює їх як намагання винного уникнути настання відповідальності.

Судом встановлено й ОСОБА_1 не оспорюється, що з 06 серпня 1978 року по даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, проживає з нею однією сім»єю.

Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, зазначена квартира була придбана ОСОБА_2 20 липня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена згода ОСОБА_1 від 05 червня 2010 року, у якій він дає згоду на укладення його дружиною ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-якого об»єкта нерухомого майна в межах міста ОСОБА_3 та Одеської області за ціну та на умовах на її розсуд.

Що це мала бути придбана саме квартира в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав та пояснив, що квартира купувалась за спільні кошти його та дружини, сватів та дітей.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 знав про придбання його дружиною нерухомості в м. Одеса, оскільки давав свою згоду, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу 05 червня 2010 року, на вчинення дружиною правочину договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Тобто, незалежно від того, на кого із подружжя юридично оформлено майно, другий із подружжя є співвласником цього майна.

Отже, квартира АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і не є особистою власністю ОСОБА_2

Отже, ОСОБА_1 як співвласник вищезазначеної квартири не міг не знати про належність йому частини цієї квартири, а тому повинен був зазначити відомості про цю квартиру у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, однак, він цього не зробив.

Про те, що ОСОБА_1 приховав відомості про квартиру, свідчить і його письмова декларація про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2015 рік, яку він подав 23 березня 2016 року і в якій також не вказав про належність йому та його дружині вищезазначеної квартири. При цьому він особистим підписом у декларації засвідчив правильність зазначених у ній відомостей.

Крім того, ОСОБА_1 був обізнаний зі змістом, порядком, строками заповнення та подачі декларації у електронному вигляді, а також порядком і строками внесення змін до електронних декларацій та декларування істотних змін у своєму майновому стані, оскільки 14 лютого 2017 року був присутнім на семінарі, організованому виконкомом Старокостянтинівської міської ради для посадових осіб місцевого самоврядування, депутатів міської ради, який проводився Хмельницьким центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування на тему: «Дотримання Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами місцевого самоврядування, депутатами місцевих рад. Е-декларування».

Як показала свідок ОСОБА_4 на зазначеному семінарі підіймалось питання про строки внесення змін у декларацію, а також роз»яснювалось з яких джерел необхідно брати інформацію про свої доходи та майно.

Зазначене також спростовує твердження ОСОБА_1, що йому не було відомо про наявність квартири в м. Одеса, оскільки він міг і повинен був перевірити цю інформацію у встановленому порядку перед внесенням відомостей у декларацію.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1, являючись з 03 листопада 2015 року депутатом місцевої ради, не зазначивши у письмовій декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2015 рік відомості про належність йому та дружині квартири у м. Одеса, будучи обізнаним із порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, усвідомлював те, що невнесення відомостей про квартиру у цю декларацію суперечить вимогам чинного законодавства, передбачав наслідки таких його дій та свідомо припускав настання таких наслідків.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не має навичок у користуванні комп»ютером не звільняє його від обов»язку своєчасно подати декларацію та зазначити у ній усі відомості про майно і доходи.

Дії ОСОБА_1 вчинені ним після подання декларації: звернення до ОСОБА_7, який допомагав йому у заповненні декларації, про внесення змін до декларації, звернення до керуючої справа міської ради ОСОБА_4, направлення електронного листа на адресу НАЗК, що також підтвердив допитаний судом свідок ОСОБА_5, направлення письмового листа від 20 квітня

2017 року на адресу НАЗК, суд розцінює як намагання уникнути ним відповідальності.

Таким чином, досліджені судом докази вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, згідно з приписами ч.ч.2, 3 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів України підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як видно з матеріалів справи, інформація про невнесення ОСОБА_1 відомостей про квартиру у декларацію стала відома правоохоронному органу 24 липня 2017 року (а.с.12-13).

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП могло відбутись не пізніше 24 жовтня 2017 року.

Згідно протоколу розподілу справа була передана судді Сагайдак І.М. 31 жовтня 2017 року.

За таких обставин провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Провадження в справі закрити в зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: