№359/3155/17
пров.№3/359/2178/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративний матеріал на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ДП МА «Бориспіль» водій, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягується до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу, 20 січня 2017 року о 14 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Лабораторна, 3 водій ОСОБА_1, керуючи автобусом ЛАЗ д.н.з. НОМЕР_1, будучи причетним до ДТП, а саме здійснив зіткнення з стоячим автомобілем НОМЕР_2, з місця пригоди зник. Порушив вимоги п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав і пояснив, що по події, зазначені у протоколі, дізнався 16.02.2017 року. Керівництво повідомило, що він нібито 20.01.2017 року, будучі в Києві, зачепив автомобіль НОМЕР_2 на вул. Лабораторна, 8. Проте в будь яке ДТП в той день він не потрапляв, будь які пошкодження на автобусі відсутні.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол від 31.03.2017 року з додатками до нього, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема:забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Дослідженням наданих суду доказів встановлено, що обставини, зазначених у протоколі, не доведено будь якими доказами. Зазначений у додатках до протоколу свідок на імя Ярослава не встановлена та не допитана, наявність будь яких механічних пошкоджень на автобусі не зафіксована.

Факт правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 не підтверджений .

За таких обставин, будь які належні та допустимі докази, які вказують на скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що надані матеріали не містять беззаперечних, допустимих та належних доказів провини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, то справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності «____»________2017року.

Суддя О.М.Гончаров