Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/3891/16-п Головуючий в 1 інстанції Сидорова М.В.
Провадження №33/778/64/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, та його захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює спеціалістом по продажу у ТОВ «Ресурс-Інвест», зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 жовтня 2016 року о 21-20 годині в м.Запоріжжя по вул.Василя Сергієнка (Задніпровській), біля буд.54 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спец приладу «Drager» та в медичному закладі КУ «ОКНД» ЗОР відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що поліцейський не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього без складання належного акту огляду і його вручення. Крім того зазначає, що в акті огляду на стан спяніння не зазначено, який прилад застосовується для перевірки на стан спяніння, не вказано його обовязкових реквізитів, чи проходив зазначений прилад сертифікацію та обовязкову щорічну повірку. Також апелянт вказує про факт підробки поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та про невідповідність форми протоколу тій формі, що зазначена в Інструкції.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити в т.ч. питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, згідно з матеріалами справи, інспектором 1 роти 1 батальйону у м.Запоріжжя рядовим поліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП. Копію вказаного протоколу ОСОБА_2 отримав 04 жовтня 2016 року (а.с.1).

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що він 01 жовтня 2016 року о 21-00 год. в стані алкогольного спяніння не перебував. Його зупинили працівники поліції тому, що він, нібито, порушив ПДР та не увімкнув сигнал повороту під час здійснення маневру. Він дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, оскільки, на його думку, свідки, які були залучені, є зацікавленими особами зі сторони поліцейських. При цьому він погодився на пропозицію пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, однак коли вони приїхали до КУ ОКНД ЗОР, він відмовився пройти медичний огляд через те, що поліцейський ОСОБА_5 під час слідування надягав на нього кайданки та застосовував фізичну силу, тим самим спричинив йому тілесні ушкодження.

Також ОСОБА_2 зазначив, що 01 жовтня 2016 року відносно нього складено один протокол про адміністративне правопорушення, а через декілька днів поліцейським складений новий протокол замість першого та копію цього протоколу він отримав в Управлінні патрульної поліції в м.Запоріжжя 04 жовтня 2016 року в обмін на постанову, за якою він міг отримати свій автомобіль зі штраф-майданчику.

При апеляційному розгляді інспектор поліції ОСОБА_4 пояснила, що 01 жовтня 2016 року нею відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан спяніння. Однак, через декілька днів за вказівкою керівництва цей протокол нею був переписаний на інший, оскільки мав недоліки. Вірогідно, переписане було і направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та у ньому зазначено посилання на новий протокол про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи міститься рапорт (без зазначення дати його складення) інспектора поліції ОСОБА_4, з якого вбачається, що спочатку щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення АП 2 367604. Оскільки у протоколі було допущено помилки в т.ч. у фабулі, вказаний протокол був замінений на інший - АП 2 367605, який міститься в матеріалах справи.

Інспектор поліції ОСОБА_4 зазначила, що перший протокол ОСОБА_2 відмовився підписувати у присутності свідків. Новий протокол він підписав через декілька днів після вчинення правопорушення.

Проте, чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачено можливості виправлення чи заміни протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів після їх підписання особами, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. свідками.

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції міститься посилання на виправлений протокол - АП 2 367605, що вказує на те, що зазначене направлення оформлювалось вже після складення цього протоколу, на що обґрунтовано звернув увагу ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Первинні документи у матеріалах справи відсутні, що не дає можливості впевнитись в тому, що при їх складені не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - тобто ОСОБА_2

На викладені недоліки суд першої інстанції уваги не звернув, доводи ОСОБА_2, заявлені на свій захист, не перевірив належним чином, додаткові матеріали не витребував.

Для перевірки доводів ОСОБА_2, викладених в апеляційній скарзі, діючи у межах вказаної скарги, судом апеляційної інстанції витребувано у інспектора Савченко А.Ю. бланк первинного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, який складений 01 жовтня 2016 року та первинне направлення на огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інспектор Савчук А.М. такі документи не надала, пославшись на те, що вони зберігаються у відділі адміністративної практики Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання, інспектором відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ОСОБА_6 повідомлено, що вказаний протокол не зберігся, оскільки актом щомісячного списання бланкової продукції всі зіпсовані бланки знищуються.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що при оформлені протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та доданих до нього матеріалів порушені норми законодавства про адміністративні правопорушення лишились не спростованими.

Окрім того, судом першої інстанції не перевірені належним чином доводи ОСОБА_2 про те, що причиною його відмови від проходження огляду на місці було те, що поліцейські викликали свідків за телефоном, у звязку з чим він мав сумніви щодо неупередженості цих свідків. На його пропозицію запросити незалежних свідків, йому було відмовлено. У медичному закладі пройти цей огляд він відмовився через конфліктну ситуацію, що склалася між ним та поліцейськими, які безпідставно застосували до нього спецзасоби - кайданки.

Ці доводи ОСОБА_2 не суперечать відеозапису події, зробленому на нагрудну камеру поліцейського.

При апеляційному розгляді інспектори поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що у звязку з тим, що залучити свідків на місці події не виявилось за можливе, ними у якості свідків були залучені члени Громадського формування «Хортицький полк» - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Члени цього формування з ними співпрацюють та допомагають. Вказані особи дійсно були викликані за дзвінком з мобільного телефону до чергової частини ГФ «Хортицький полк».

Відповідно до положень п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за викликами не зявились до суду ані першої ані апеляційної інстанції, тобто сумніви сторони захисту щодо їх неупередженості лишились також не усуненими.

Письмові пояснення цих свідків, що знаходяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в постанові, як на доказ вини ОСОБА_2, не є змістовними, оскільки в них не відображено, за яких обставин вказані особи були залучені у якості свідків у даній справі, чи були підстави для огляду ОСОБА_2 за допомогою технічного засобу, тобто, чи були в нього наявні ознаки алкогольного спяніння та які саме, тощо. Крім того, вказані пояснення складені інспектором поліції ОСОБА_4 та фактично дублюють одне одного.

Оскільки, всупереч вимогам ст.ст.252, 280 КУпАП, суд першої інстанції не зясував повно та всебічно всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому - підлягає скасуванню.

Скасовуючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, через наступне.

Відповідно до вимог вказаної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в т.ч. через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На час апеляційного розгляду вказані строки закінчились.

З врахуванням викладеного, направлення вищевказаного протоколу та доданих до нього матеріалів до органу, яким ці документи складені, для належного оформлення, є недоцільним.

Підстав для закриття провадження в справі з інших підстав не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити, на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1