Справа № 451/1334/16-п Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 33/783/231/17 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 25 січня 2017 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та визначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 29 жовтня 2016 року, близько 3 год. 40 хв. в с.Бабичі Радехівського району Львівської області керував автомобілем марки ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

На дану постанову захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки така не відповідає фактичним обставинам справи, винесена всупереч діючому законодавству, зокрема вимогам ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, зобов'язаний був з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи висновок суду про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП незаконний, оскільки ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи, а відтак постановлений всупереч вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті».

Оскільки в справі не здобуті докази вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому на думку захисника накладене на нього адміністративне стягнення є незаконним та підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, виступ захисника ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи №451/1334/16-п суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №134467 від 29.10.2016 року (а.с.2); висновком № 80 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.10.2016 року (а.с.3); первинним поясненням ОСОБА_2 від 29.10.2016 року (а.с.4).

При цьому не заслуговує на увагу твердження захисника про те, що на час прибуття працівників поліції, автомобіль ОСОБА_2 перебував у несправному стані. Як вбачається з матеріалів справи, сам ОСОБА_2 не заперечував факту вживання спиртних напоїв та зазначив, що приблизно о 03 год. випив міцне пиво, після чого сів за кермо автомобіля ВАЗ 2103 р.н. 232 76 ТС та керував таким у стані алкогольного сп'яніння. Жодних зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення не мав та засвідчив своїм підписом правильність викладених в такому обставин.

Такі пояснення ОСОБА_2 були підтверджені в суді показами поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також в апеляційному суді ОСОБА_4 Поряд з цим поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поломку автомобіля до зупинки такого працівниками поліції, дана належна оцінка, та правомірно визнано їх такими що не відповідають дійсності.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КпАП України щодо його змісту.

По справі всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини вчинення правопорушення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Адміністративне стягнення накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чинною на час вчинення правопорушення, з урахуванням вимог ст.33 цього кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 25 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер