АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Зайченка В.М. в інтересах ОСОБА_3, на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 31 серпня 2016 року о 12 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Регенераторна, 4 в м. Києві, при виїзді з парковки не надав перевагу в русі автомобілю «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкоджень автомобілів.

В апеляційній скарзі адвокат Зайченко В.М. в інтересах ОСОБА_3, порушує питання про скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року та постановлення нової, якою закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх істотних обставин ДТП; в адміністративних матеріалах відсутні докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку іншого учасника ДТП ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

_____________________________________

Справа № 33/796/1628/2016 Категорія ст. 124 КУпАП.

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Федосєєв С.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Якщо правопорушення заподіяло матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 №466575 від 31 серпня 2016 року, ОСОБА_3 31 серпня 2016 року о 12:30 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Регенераторна, 4 в м. Києві, при виїзді з парковки магазину « Новус» не надав перевагу у русі автомобілю «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі по вул. Регенераторній, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п.10.2 ПДР України.

Із матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку у сукупномсті та дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 за обставин, викладених у протоколі, п. 10.2 ПДР, тобто вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 31.08.2016 року о 12:30 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Регенераторна, 4 в м. Києві, при виїзді з парковки магазину «Новус» вімкнув лівий поворот та плавно почав рух ліворуч. На виїзді стояв рекламний биг-борд і відразу виїхати праворуч не було можливості, та як на узбіччі стояли припарковані автомобілі. Він бачив, що з правої сторони на відстані 30 метрів від нього рухається авто «Пежо». Від виїзду по головній дорозі він проїхав п'ять метрів, як в нього в'їхав автомобіль «Пежо».

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснила, що 31.08.2016 року о 12:30 год., керуючи автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Регенераторна, 4 в м. Києві, рухалась по головній дорозі, побачила автомобіль НОМЕР_1, що виїзджав з парковки магазину «Новус», та всупереч знаку «надати дорогу» не надав їй перевагу у русі, внаслідок чого сталося зіткнення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5, дослідивши наявні докази: протокол про адміністративне правопорушення та схему до нього, письмові пояснення учасників ДТП, наявні у матеріалах справи фото на яких зафіксовано пошкодження транспортних засобів після зіткнення, оцінивши їх у сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі є законним і обґрунтованим.

Переконливих доводів в апеляційній скарзі адвоката Зайченка В.М. в інтересах ОСОБА_3, які спростовували б висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП та в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційну скарга адвоката Зайченка В.М. в інтересах ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року - без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Зайченка В.М. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло