Справа № 531/339/17
Номер провадження 3/546/162/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року с-ще Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Горулько О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: прокурора - Козира Є.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1,

адвоката - ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, працюючої начальником відділу фінансово-господарського забезпечення управління соціального захисту населення Карлівської районної державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника відділу фінансово-господарського забезпечення управління соціального захисту населення Карлівської районної державної адміністрації і будучи державним службовцем 5 рангу категорії «Б» та згідно підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, на яку поширюється дія цього Закону, в порушення вимог частини другої розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин після закінчення встановленого періоду першого етапу декларування, який тривав з 01.09.2016 року по 30.10.2016 року, 03 листопада 2016 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, не визнала і пояснила, що на сайті НАЗК вона зареєструвалася 26 жовтня 2016 року. 28 жовтня 2016 року вона з метою подання декларації прийшла на роботу раніше, за допомогою завідувачки сектором управління персоналом і правової роботи ОСОБА_3 склала декларацію, зберегла її і була впевнена, що подала декларацію. Після цього вона на свою електронну пошту не заходила і не перевіряла, чи дійсно подала декларацію. 03 листопада 2016 року, коли вона прийшла на роботу, ОСОБА_3 повідомила її, що її декларація в реєстрі декларацій відсутня. Тоді вона склала нову декларацію і подала її, про що отримала електронною поштою повідомлення. Умислу на неподання чи несвоєчасне подання декларації вона не мала.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що дійсно вона в силу своїх посадових обовязків та усного розпорядження керівництва у 2016 році надавала допомогу державним службовцям управління по складанню та поданню електронних декларацій за 2015 рік. Вона особисто була присутня при складанні та поданні ОСОБА_1 декларації і бачила, що та склала декларацію, зберегла її і натиснула клавішу «Подати». Підтвердження вчинення ОСОБА_1 останньої дії вона надати не може. Після цього вона до реєстру електронних декларацій чи на електронну пошту ОСОБА_1 не заходила. 03 листопада 2016 року, прийшовши на роботу, вона вирішили перевірити наявність електронних декларацій працівників управління в реєстрі і побачила, що декларація ОСОБА_1 там відсутня, про що вона повідомила ОСОБА_1 Цього ж дня ОСОБА_1 склала нову декларацію та подала її.

Прокурор Козир Є.І. вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172 -6 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_2 вважає ОСОБА_1 невинною у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, завила про відсутність в останньої умислу на його вчинення, крім того заявила, що на момент розгляду справи спливли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, її вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172 -6 ч.1 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; рапортом ст. о/у сектору протидії корупції УЗЕ в Полтавській області від 06.04.2017 року про виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.7); копією наказу № 47-к від 31.08.2005 року про переведення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу фінансово-господарського забезпечення управління соціального захисту населення Карлівської районної державної адміністрації (а.с. 14); розпорядженням голови Карлівської РДА № 82-к від 30.05.2016 року про присвоєння ОСОБА_1 5 рангу державного службовця категорії «Б» (а.с. 24-26); копіями табелів обліку робочого часу за вересень-жовтень 2016 року та довідкою (а.с. 27-29) із яких вбачається, що протягом вересня жовтня 2016 року ОСОБА_1 у відпустці та на лікарняному не перебувала; скриншотом з сайту НАЗК, згідно якого електронна декларація ОСОБА_1 за 2015 рік опублікована 03.11.2016 року; електронними листами, які надійшли від НАЗК на електронну адресу ОСОБА_1 (а.с. 45-51), з яких вбачається, що 28 жовтня 2016 року декларація ОСОБА_1 була збережена в Єдиному державному реєстрі декларацій, але не була подана, а була подана 03 листопада 2016 року; копією повідомлення голови НАЗК від 02.02.2017 року, згідно якого зазначена в публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Реєстру (а.с. 38).

Згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» субєкти декларування особи, зазначені в пункті першому частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладене протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Вирішуючи питання щодо спливу строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 3 ст. 38 КУпАП, суддя зазначає, що єдиним доказом дати виявлення вчиненого ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення є зазначений вище рапорт ст. о/у сектору протидії корупції УЗЕ в Полтавській області. Доказів на підтвердження того, що дане правопорушення було виявлене до 06.04.2017 року, матеріали справи не містять і не надані вони особами, які беруть участь у розгляді справи. За таких обставин суддя не приймає до уваги посилання адвоката ОСОБА_2 на сплив визначених статтею 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Суддя також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 на відсутність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності умислу на несвоєчасне подання декларації як на підставу відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки встановлено, що жодних обєктивних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2015 рік не було.

Визначаючи розмір стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_1, суддя приймає до уваги незначний термін пропуску строку подання декларації, конкретні обставини справи та відсутність негативних наслідків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-6 ч.1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Стягти з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд

Суддя: