30.03.2017 227/620/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.,

за участю

секретаря Малашко С.В.,

прокурора Паскала М.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має вищу освіту, одруженого, громадянина України, працюючого на посаді секретаря Добропільської міської ради, який мешкає за адресою: м.Добропілля, Донецької області, вул.Квіткова, 16, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду надійшли матеріали адміністративної справи за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Постановою суду від 03.03.2017 року об'єднано в одне провадження справи №227/620/17 та №227/621/17, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП і ч.2 ст.172-7 КУпАП, та присвоєно обєднаному провадженню єдиний унікальний номер тієї справи, яка надійшла до суду першою - № 227/620/17 (№ 3/227/240/2017).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, гр.ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, за наступних обставин.

Громадянина ОСОБА_1 18.11.2015 року обрано секретарем Добропільської міської ради відповідно до рішення Добропільської міської ради №3 7/1-3 «Про обрання секретаря Добропільської міської ради 7 скликання», визнано його повноваження, і відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Відповідно до ст.ст.12,12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з часу обрання секретарем міської ради, на ОСОБА_1 поширюються вимоги про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби зобовязання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, в тому числі встановленими Законом України «Про запобігання корупції»(далі за текстом Закон).

Статтею 1 Закону, визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно ч.2 статті 35 даного Закону особи, у разі виникнення реальної потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Разом з тим, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст.28 Закону України запобігання корупції», будучи депутатом Добропільської міської ради VII скликання, згідно п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 18.11.2015 року приблизно о 11:30 годині на першій організаційній сесії першого пленарного засідання Добропільської районної ради VII скликання, перебуваючи в приміщенні Добропільської міської ради за адресою: Донецька область, Добропільський район, м.Добропілля, вул.Першотравнева, 83, публічно не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює сесію міської ради при вирішенні питання про обрання себе секретарем Добропільської міської ради.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, гр.ОСОБА_1 обвинувачується також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, за наступних обставин.

Громадянина ОСОБА_1 18.11.2015 року обрано секретарем Добропільської міської ради відповідно до рішення Добропільської міської ради №3 7/1-3 «Про обрання секретаря Добропільської міської ради 7 скликання», визнано його повноваження, і відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Відповідно до ст.ст.12,12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з часу обрання секретарем міської ради, на ОСОБА_1 поширюються вимоги про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби зобовязання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, в тому числі встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно ч.2 статті 35 даного Закону особи, у разі виникнення реальної потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Разом з тим, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст.28 Закону України запобігання корупції», будучи депутатом Добропільської міської ради VII скликання, згідно п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 18.11.2015 року приблизно о 11:30 годині на першій організаційній сесії першого пленарного засідання Добропільської районної ради VII скликання, перебуваючи в приміщенні Добропільської міської ради за адресою: Донецька область, Добропільський район, м.Добропілля, вул.Першотравнева, 83, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів прийняв участь в таємному та відкритому голосуванні при вирішенні питання про обрання себе секретарем Добропільської міської ради.

В судовому засіданні, прокурор підтримав позицію обвинувачення, вважав, що суду надано достатньо матеріалів на підтвердження вини гр.ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У свою чергу, гр.ОСОБА_1 та його захисник - ОСОБА_2 не погодились з позицією прокурора, категорично заперечували вину, просили суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що надали письмове клопотання

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч.2 примітки ст.172-7 КУпАП .

Згідно ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про місцеві вибори» (далі Закон), депутатом, сільським, селищним, міським головою, старостою може бути обраний громадянин України, який має право голосу відповідно до статті 70 Конституції України. Депутатом, сільським, селищним, міським головою, старостою не може бути обраний громадянин України, який має судимість за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, злочину проти виборчих прав громадян чи корупційного злочину, якщо ця судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування», секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Абзац другий ч.1 ст.3 вказаного Закону зазначає, що право голосу на виборах депутатів районної ради мають громадяни України, які мають право голосу відповідно до статті 70 Конституції України, належать до відповідних територіальних громад на території цього району та проживають в межах відповідного територіального виборчого округу.

Частиною першою ст.6 Закону передбачено, що участь громадян України у місцевих виборах є добровільною. Ніхто не може бути примушений до участі чи неучасті у місцевих виборах.

Частиною першою ст.10 Закону визначено, що право висування кандидатів належить громадянам України, які мають право голосу. Це право реалізується громадянами України відповідно через республіканські в Автономній Республіці Крим, обласні, районні, міські, районні у містах організації політичних партій (далі - місцеві організації партій) або шляхом самовисування відповідно до цього Закону.

Конституцією України, зокрема, ст.ст.70,71 передбачено право голосу на виборах і референдумах мають громадяни України, які досягли на день їх проведення вісімнадцяти років. Не мають права голосу громадяни, яких визнано судом недієздатними. Вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Зважаючи на викладені законодавчі приписи, можна дійти висновку про наявність гарантованого Конституцією України права на вільне волевиявлення (голосування) при виборах, у тому числі, до органів місцевого самоврядування, та права громадянина України бути обраним депутатом, сільським, селищним, міським головою, старостою, окрім випадку наявності судимості за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, злочину проти виборчих прав громадян чи корупційного злочину.

Як визначено ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для притягнення до адміністративної відповідальності в діях особи повинен бути наявний склад адміністративного правопорушення: обєкт, субєкт, обєктивна та субєктивна сторона.

З аналізу адміністративних матеріалів вбачається відсутність обєктивної сторони (будь-яких належних та допустимих доказів у справі, що підтверджують наявність суперечність між приватним інтересом гр.ОСОБА_1 та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень) та субєктивної сторони (умислу гр.ОСОБА_1 на отримання матеріальної вигоди при поданні своєї кандидатури на посаду секретаря Добропільської міської ради та наявності такого умислу при участі в таємному та відкритому голосуванні при вирішенні питання про обрання себе секретарем Добропільської міської ради) адміністративного правопорушення за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Окремо, слід зауважити, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, згідно ст.62 Конституції України, тому, заяви прокурора в судовому засіданні про наявний реальний конфлікт інтересів, судом до уваги не береться, оскільки, вказані посилання не підтверджені жодним доказом, і є припущенням прокурора.

Також, суд наголошує, що вказане обґрунтування наявності реального конфлікту було оголошено прокурором лише в судовому засіданні. В матеріалах адміністративної справи, зокрема, обох протоколах від 24 лютого 2017 року №82 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та від 24 лютого 2017 року №83 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, обґрунтування наявності реального конфлікту відсутнє. Тобто, фактично, при поданні матеріалів до суду, в протоколах про адміністративне правопорушення було відсутнє повне формулювання обвинувачення гр.ОСОБА_1 в адміністративних правопорушеннях за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, що має наслідком порушення права на захист, адже особа, за відсутності повного формулювання обвинувачення не мала змогу належним чином підготуватися до свого захисту.

Отже, за відсутності складу адміністративного правопорушення, дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, також, вважає за необхідне, окремо зауважити наступне.

У відповідності до ст.250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Статтею 287 КУпАП, передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. (в редакції Закону N 1697-VII (1697-18 ) від 14.10.2014 ).

Частиною пятою статті 7 КУпАП, визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014).

Згідно п.1 розділу XII прикінцевих положень Закону №1697-VII він набирає чинності з 15 липня 2015 року, тобто, з 15 липня 2015 року, прокурор, виключений із кола субєктів які мають право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, окрім випадку, коли вказана постанова стосується застосування заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 9,172-7, 247, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1, 10.11.1952р.н. закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 30 березня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 04 квітня 2017 року.

Суддя Хоменко Д.Є.