БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/632/17
Провадження № 3/497/214/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

при серетарі судового засідання ОСОБА_1,

за участю:

прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_2,

спеціаліста - о/у міжрайонного відділу №4 управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_3,

особи, що обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Болград адміністративні матеріали, що надійшли до суду 05.05.2017 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, що працює на посаді Новотроянівського сільського голови, місце проживання якого зареєстроване за місцем постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, особу якого встановлено за паспортом КЕ 092862, що був виданий 03.04.1996 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_1,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 ч.1,2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2017 року о/у міжрайонного відділу №4 управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за №179-180, згідно якого ОСОБА_4, обіймаючи посаду голови Новотроянівської сільської ради та будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, скоїв правопорушення, передбачене ст.172-7 ч.1,2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - що виражається у навмисному порушенні ст.ст.28,35 ЗУ "Про запобігання корупції", ст.59-1 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" - вчинив дії в умовах конфлікту інтересів, проголосувавши позитивно 09.12.2016 року за рішення сьомої сесії VІІ скликання Новотроянівської сільської ради №58-VІІ - щодо преміювання сільського голови, - переслідуючи свій приватний інтерес та навмисно не повідомивши під час засідання ради про наявність в нього реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину не визнав, стверджуючи, що, по-перше, конфлікту інтересів не було, оскільки рішення було запропоновано самими депутатами, які проголосували одностайно "за", а по-друге, він повідомив усно депутатів, що він не може за себе голосувати, але, побачивши, що ніхто не заперечував і усі проголосували "за" - він підняв свою руку "за", що правильно відображено у протоколі сесії. Чому в протокол не внесено це його усне попередження, - він може пояснити тим, що не придав великого значення цій вимозі законодавства, оскільки знає законодавство не дуже досконало - посади юриста в штаті сільської ради немає, а в нього немає вільного часу для вивчення законодавства в досконалості, хоча він особисто намагається дотримуватися в усьому вимог законів і вимагає дотримання законодавства від інших працівників сільської ради. Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що він, будучи на посаді голови сільської ради, багато особистих засобів та коштів витрачає на благо громади, та, почувши, що його пропонують преміювати, відразу вірішив витратити преміювальні кошти на продовження ремонту сільської амбулаторії. Крім того, пояснив ОСОБА_4, йому соромно бути присутнім у суді перед членами сільської громади, які допитані в якості свідків судом, оскільки він не мав наміру вчиняти будь-яких порушень законів, і якби знав, що за ту премію він буде викликаний до суду, відмовився б від неї.

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не спростували цих відомостей.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_9, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, впевнено стверджували, що голова сільської ради ОСОБА_4 перед голосуванням, вголос, усім сказав, що за себе не буде голосувати, оскільки не має права - це є конфліктом інтересів. Свідки стверджували, що точно звернули на це увагу, хоча в залі для голосування було не дуже тихо, - оскільки цей термін був для них новим, здивував і звернув на себе увагу. Чи голосував за себе голова сільської ради в цьому питанні, свідки не пам'ятають через те, що не акцентували на це своєї уваги. Інші свідки стверджували, що не пам'ятають такого факту через те, що не придали значення такій події через те, що ніхто не заперечував проти преміювання голови, оскільки усі бачили, що він на це заслуговує - зробив дуже велику роботу для благоустрою села а головне - відновив сільську амбулаторію, яка працювала в умовах відсутності елементарних зручностей: протікав дах, був відсутній водогін, та, навіть, колодязь біля неї, а тепер амбулаторія має приглядний вигляд, умови праці там покращилися і її працівники та мешканці села дуже вдячні голові сільської ради за це.

Вислухавши у судовому засіданні ОСОБА_4, свідків, спеціаліста, що надавав пояснення в ході судового засідання щодо перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурора, який вважав, що в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, суд, всебічно і об'єктивно дослідивши також у судовому засіданні представлені суду усі письмові матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ст.42 ч.4 ЗУ про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997р. №280/97-ВР, "4. Сільський, селищний, міський голова:1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;..." та виконує інші повноваження, які передбачені у 21 пункті цієї статті і цим переліком не обмежуються. Він же скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, та інше.

Зазначений вище Закон про місцеве самоврядуваня було доповнено статтею 59-1 згідно із Законом № 1700-VII від 14.10.2014, яка стосується конфлікту інтересів, визначених у ЗУ "Про запобігання корупції". В цій статті йдеться про наступне: "1.Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. 2. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та розяснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою. Примітка. Терміни "реальний конфлікт інтересів", "потенційний конфлікт інтересів", "неправомірна вигода", "подарунок" вживаються у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання корупції".

Стаття 28 ЗУ "Про запобігання корупції" регламентує дії щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: " 1. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. 2. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб... 5. У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобовязана звернутися за розясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону. 6. Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за розясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів. 7. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок надання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, повязаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють".

Стаття 35 ЗУ "Про запобігання корупції" передбачає особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: " 1. Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Частина перша статті 35 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016; 2. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. В разі, якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом".

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та досліджених судом доказів, ОСОБА_4, обіймає посаду голови Новотроянівської сільської ради та є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог антикорупційного законодавства, а саме, - вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність в неї реального конфлікту інтересів; за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Конфлікт інтересів це конфлікт між публічно - правовими обовязками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси котрі, випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обовязків або функцій.

Іншими словами, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої обовязки має приватний інтерес (особисту заінтересованість), які хоча і необовязково призведуть до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

Відповідно до абз. 12 ч.1 ст. 1 Закону реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, для реального конфлікту інтересів, характерна наявність трьох обєктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на обєктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Відповідно до абз. 11 ч.1 ст. 1 Закону приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми, чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Майновий інтерес це інтерес щодо збереження або збільшення обсягу, якості нерухомого та рухомого майна особи чи близьких їй осіб.

Коло службових повноважень наводиться у посадових інструкціях, трудових договорах, які визначають лише безпосередні повноваження конкретного службовця, в тому числі, як законом або іншим нормативно-правовим актом може додатково визначатись коло як безпосередніх, так і загальнослужбових повноважень, які повинні братись до уваги при розгляді питання про наявність чи відсутність конфлікту інтересів.

Перелік представницьких повноважень розкривається, як правило, у відповідних законах, що визначають правовий статус наділених ним осіб. В контексті антикорупційного законодавства, це насамперед, стосується депутатів різних рівнів, голови сільської ради, та законів, які розкривають їх правовий статус, визначають коло їх представницьких повноважень.

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на обєктивність прийняття рішення, вчинення діяння особою.

Уважно вислухавши у судовому засіданні усіх присутніх, вивчивши вимоги законодавчих норм, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП в діях ОСОБА_4, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19, ч.1 ст. 20 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ч.6 ст. 49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить.

На сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Волевиявлення депутата місцевої ради щодо прийняття рішення у складі колегіального органу сільської ради не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення, що був складений о/у міжрайонного відділу №4 управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_3 не зазначено й не розкрито змісту зазначених вище факторів, без яких реальний конфлікт інтересів відсутній.

Сам факт голосування голови сільської ради ОСОБА_4 за прийняття рішення сесією його сільської ради є його волевиявленням щодо вирішення питання, віднесених до відання відповідної ради.

В матеріалах справи не міститься і прокурором не надано будь-яких даних, які б свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки наявності реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між приватними інтересами ОСОБА_4 та його службовими чи представницькими повноваженнями як голови сільської ради в момент голосування за прийняття рішення № 58-VІІ "Про преміювання Новотроянівського сільського голови", яким, згідно протоколу, "затверджено помісячну премію протягом 2016 року в розмірі трьох посадових окладів що не є обов'язковою надбавкою, переслідуючи свій приватний інтерес... чим навмисно порушив..." вимоги діючого вищевказаного законодавства.

Судом не встановлено і не підкріплено достовірними доказами навмисність наміру ОСОБА_4 при голосуванні за вказане рішення. Також не доведено у суді наявність реального конфлікту, оскільки у судовому засіданні не наведено жодного посилання на існування доказу того, що хоч будь-який депутат був "проти" або на будь-кого з депутатів здійснювався тиск для прийняття ними саме такого рішення - одностайного голосування "за" у питанні щодо преміювання голови сільської ради за результативну працю на благо громади села.

Тим більш, фактично голова сільської ради ОСОБА_4 був премійований за результатми року - у кінці року - лише у грудні, на відміну від відомостей, що містить протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що голосування відбувалося за помісячну премію протягом року.

Розбіжності, виявлені у суді між поясненнями свідків у судовому засіданні та їхніми поясненнями в ході досудового розслідування суд не бере до уваги, оскільки свідки, при поясненні в досудовому порядку не попереджалися про кримінальну відповідальність, тому усе сказане ними у суді суд має брати за основу.

Крім того, в ході судового засідання не встановлено, що в ОСОБА_4 був намір навмисно вчиняти ту дію, у скоєнні якої він обвинувачується, тому, з огляду на ці факти, а також на те, що за поясненнями свідків, ОСОБА_4 усно повідомляв колегіальний орган - сесію народних депутатів про наявність конфлікту інтересів при голосуванні за питання щодо його преміювання, суд дійшов висновку, що відсутня сама подія адміністративного правопорушення, а в діях ОСОБА_4 відсутній склад адмінітсративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, оскільки судом не встановлено, що ОСОБА_4 скоїв правопорушення, яке виражається у навмисному порушенні ст.ст.28,35 ЗУ "Про запобігання корупції", ст.59-1 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" - вчинив дії в умовах конфлікту інтересів, проголосувавши позитивно 09.12.2016 року за рішення сьомої сесії VІІ скликання Новотроянівської сільської ради №58-VІІ - щодо преміювання сільського голови, а також не встановлено, що він переслідував свій приватний інтерес та не повідомив при цьому під час засідання ради про наявність в нього реального конфлікту інтересів.

Судом також прийнято до уваги той факт, шо не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_4, як голова сільської ради, не вчинив дій, що вплинули на обєктивність та неупередженість при прийнятті рішення сесії ради, оскільки спосіб повідомлення про конфлікт інтересів у письмовому вигляді жодним нормативно-правовим актом не передбачений. При голосуванні ОСОБА_4 за Рішення про його преміювання його особисті та службові повноваження не суперечили один одному, був відсутній реальний конфлікт інтересів, який впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а, отже, відсутні обєктивні складові адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ЗУ "Про місцеве самоврядування" "6.При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради. Звільнення особи з посади голови ради не має наслідком припинення нею повноважень депутата цієї ради".

Суду не було представлено фактів та доказів того, що будь-хто з територіальної громади села ОСОБА_11 невдоволений діями ОСОБА_4 як голови сільської ради, що існують будь-які заяви щодо наявності в його діях порушень діючого законодавства або інтересів громади села.

До того ж, відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви у навності в діях особи правопорушення, тлумачаться на її користь.

Тому, з огяду на те, що суду не доведено наявність реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_4, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного праволопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, що, відповідно до вимог ст.247ч.1 КУпАП виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9-11, 172-7, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.62 Конституції України, ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні, ЗУ "Про запобігання корупції", суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати невинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 та ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, який обвинувачувався у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 ч.1,2 КУпАП - на підставі ст.247 ч.1 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником або іншою зацікавленою особою протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В.Кравцова