Справа № 140/2130/16-п
Провадження № 33/772/37/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Федчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Федчук В.В., за участю правопорушника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Немирівського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого монтером П148 Вінницької дистанції колії

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200(десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 26.08.2016 року о 19 год. 40 хв., на автодорозі Стрій -Кіровоград-Знам`янка 454 км водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки Фіат Скудо д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. п.2.9 «а» ПДР України. Огляд на стан вживання алкогольного сп'яніння проводився в Немирівській ЦРЛ.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Немирівського районного суду від 24 листопада 2016 року та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що мотивована тим, що він не здійснював керування транспортним засобом, оскільки за кермом був його брат ОСОБА_4. Коли працівники поліції під'їхали до автомобіля, то брат згадав, що посвідчення водія залишив удома тому боявся, що його оштрафують, тому залишив ОСОБА_2 біля автомобіля, а сам пішов в інший бік від автомобіля.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5 перевіривши матеріали справи, вважаю,що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Правопорушник ОСОБА_2. у суді апеляційної інстанції пояснив, що вину не визнає, оскільки 26.08.2016 року близько 18 год. до нього прийшов його брат ОСОБА_4 та просив поїхати в с.Озеро, взяти бензокосу. Оскільки апелянт в той день вживав алкоголь , то відмовився сідати за кермо, а сів позаду, а за кермом був ОСОБА_4. На відстані 500 метрів позаду їхав автомобіль працівників поліції з увімкненими маячками, між ними їхало ще 5 автомобілів. Біля заправної станції ОСОБА_4 зупинив автомобіль, помітив , що автомобіль працівників поліції також повертає у їхню сторону, потім згадав, що посвідчення водія залишилось удома, тому ОСОБА_4 пішов за бензином та вже не повертався до автомобіля, а апелянт як власник залишився. Коли прийшли працівники поліції, то він їм повідомив, що є власником даного автомобіля і на нього склали протокол. Від працівників поліції тікав, оскільки злякався так як був у стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_2 його рідний брат , 26.08.2016 року після роботи на велосипеді з каністрою , об'ємом 5 л. приїхав до брата , оскільки потрібно було на автомобілі поїхати в с. Озеро , однак той у стані алкогольного сп'яніння, тому він сам сів за кермо, а брат, ОСОБА_2 сів на заднє сидіння. На заправній станції під'їхали працівники поліції, він злякався, оскільки залишив водійське посвідчення удома. Придбавши бензин до дому, в село, повертався пішки. Що брат робив після того як він пішов не знає. Коли вийшов з автомобіля, то зустрів сусіда ОСОБА_5, який бачив, що саме ОСОБА_4 виходив з автомобіля. На заправну станцію їхали щоб придбати бензин. Коли сідав за кермо, то розумів, що порушую закон, керуючи транспортним засобом без водійського посвідчення , яке залишилось удома. Коли брат, ОСОБА_2 повідомив, що відносно нього складено протокол я підходив до працівників поліції, пояснював ситуацію однак мені повідомили, що вже пізно, відносно ОСОБА_2 складено протокол.

Свідок ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_2 його знайомий, вони односельці. 26.08.2016 року на заправній станції в с. Озеро він купував сигарети, побачив як під'їхав автомобіль з - за керма якого вийшов ОСОБА_4, він придбав бензин та ми разом пішли до села. В цей час ОСОБА_2 стояв біля автомобіля, потім до нього підійшли працівники поліції та почали з ним розмовляти. ОСОБА_4 мені сказав, що забув водійські права удома, тому пішов назад пішки.

Відповідно до вимог п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що , 26.08.2016 року о 19 год. 40 хв., на автодорозі Стрій -Кіровоград-Знам`янка 454 км водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки Фіат Скудо д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. п.2.9 «а» ПДР України. Огляд на стан вживання алкогольного сп'яніння проводився в Немирівській ЦРЛ.

Крім того, відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, як вбачається з матеріалів справи був один свідок ОСОБА_6, який відповідно до своїх пояснень заступив на спільне чергування з працівниками поліції, так як перебував у громадському формуванні « Самооборона майдану Вінничини» (а.с.5)

Всі сумніви щодо доведеності вини особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

Таким чином наявні та перевірені докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку з зазначеним, постанова судді підлягає скасуванню, провадження в справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 293 , 294 КУПАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Немирівського районного суду від 24 листопада 2016 року, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: