ун. № 759/4482/17
пр. № 3/759/2399/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Святошинського УП ГУ Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 порушила обов'язки, передбачені ст. 8, 12, 19 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 сімейного кодексу України щодо виховання дитини, піклування про її моральний розвиток, готування її до самостійного життя та праці, залишивши свого малолітнього сина ОСОБА_2, 2008 р.н. без нагляду на 4 дні. Даний факт виявлений працівниками поліції 28.02.2017.

ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, та підтвердила, що після сімейного конфлікту залишила сина ОСОБА_2 на 4 дні без нагляду. Просила не накладати суворе стягнення, оскільки син перебував ці чотири дні із її сестрою. Вона ж зі свого боку намагатиметься налагодити відносини у сім'ї.

Відповідно до принципу 7 Декларації прав дитини, та ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, ст. 12 цього Закону передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Про неналежний рівень виховання дитини, передбачений законодавством свідчить: рапорт оперативного чергового Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 28.02.2017; протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 785401 від 15.03.2017, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_3 від 13.03.2017, згідно яких її сестра ОСОБА_1 систематично не виконує свої батьківські обов'язки; письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.03.2017, згідно якиї остання визнала, що залишила свого сина ОСОБА_2 без нагляду на 4 дні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суддя враховує характер вчиненого нею правопорушення, особу порушника, яка має на утриманні неповнолітню дитину, її відношення до скоєного, а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності її з метою виховання та запобіганню вчиненню нових правопорушень у майбутньому.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 184 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 (одного) неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик