Справа № 461/137/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/365/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штафу в розмірі 340 гривень в дохід держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, 27.12.2016 року о 17.40 год. в м. Львові на вул. Шевченка 14, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, спричинивши технічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 Правил Дорожнього Руху України.

На постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він отримав постанову суду першої інстанції 28.02.2017 року.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як бачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова ухвалена 08.02.2017 року, а апеляційна скарга на неї подана на пошту 03.03.2017 року, тобто з пропущенням визначеного законом строку, який закінчився 20.02.2017 року, на 11 днів.

Разом з цим, ОСОБА_2 був присутнім при розгляді справи у суді першої інстанції, а тому початок строку на апеляційне оскарження слід рахувати з моменту винесення постанови.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2017 року був пропущений, а скаржник не навів поважних причин його пропуску, що є підставою для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апелянту.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

постановив:

відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2017 року, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1