П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 556/494/17

20.04.2017 року. Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від інспектора з дорожнього нагляду відділу превенції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця буд.1, вул.Шкільна, смт.Володимирець, не працюючого, -

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 березня 2017 року поліцейським СРПП Варашського ВП складено протокол відносно ОСОБА_1 про те, що цього числа близько 20 год. 20 хв. в смт.Володимирець він керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на визначення стану спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 20.03.2017 року він керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, які склали протокол за порушення Правил дорожнього руху. Алкогольних напоїв перед керуванням він не вживав, будь-яких ознак спяніння не проявляв. Працівники поліції на місці зупинки не пропонували йому пройти огляд на визначення стану спяніння, а відразу запитали, чи поїде він у лікарню, від чого він відмовився. Вважає, що жодних правопорушень він не вчиняв, у звязку з чим просив провадження в справі закрити.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підставі для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Таким чином, відповідальність за вказаною частиною ст..130 КУпАП настає не просто у випадку відмови від проходження огляду на стан спяніння, а в тих випадках, коли водій транспортного засобу відмовляється пройти огляд на стан спяніння, який проводиться у встановленому законом порядку.

Подібний висновок суду ґрунтується на положеннях ст..19 ч.2 Конституції України, у відповідності до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також і на вимогах ст.ст.6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В той же час, 20.03.2017 року при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану спяніння, який встановлено чинним законодавством України, а саме ст.266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку.

Так, як вбачається з ч.2 ст.266 КУпАП, п.4 р.1Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

У відповідності до ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Таким чином, при виявленні у водія зовнішніх ознак спяніння, працівник поліції проводить його огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія пройти огляд на місці зупинки або незгоди з його результатами направляє водія до відповідного медичного закладу.

Разом з тим, огляд ОСОБА_1 у вказаному порядку 20.03.2017 року працівниками поліції не проводився, що підтвердили в своїх поясненнях як ОСОБА_1, так і свідок ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, їх привід працівниками Володимирецького ВП виконано не було, у зв"язку з чим допитати вказаних свідків та оцінити достовірність їх показань, які виконано з допомогою множильної техніки, в мкежах встановленого строку розгляду справи не предситавилось можливим.

Як вбачається з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Такими доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п.3 ст. 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії ВХХ №569520 повернути ОСОБА_1 у відповідності ст.ст. 256, 256-1 КупАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку її оскарження (опротестування).

Суддя: