Справа №449/1242/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 м.Перемишляни

29.11.2017 року суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, 25.12.1986 р.н, працюючого в ТзОВ «Міра ІК», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч.3 ст. 123 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

02.10.2017 року, близько 10 год. 47 хв., гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «БАЗ А079.04» державний номерний знак «ВС1127АА» в м. Львів по вул. Навроцького, проїхав залізничний переїзд при включеному забороненому (червоному) сигналі світлофора під час надання послуг з перевезення пасажирів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене ч.3 ст. 123 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, про що написав заяву (а.с.6).

Окрім визнання своєї вини у вчиненні правопорушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №260219 від 02.10.2017 р., відеоматеріалами на CD диску (а.с.4), поясненнями та іншими матеріалами справи.

Оглянувши матеріали справи, вважаю, що кваліфікація дій правопорушника правильна, його вина доведена зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, , ступінь його вини.

Згідно санкції ч.3 ст. 123 КУпАП порушення правил руху через залізничний переїзд, в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, вчинене під час надання послуг з перевезення пасажирів або під час перевезення небезпечних вантажів тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до трьох років з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого.

З правової позиції викладеної у п.28 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП ( 80731-10 ). Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З огляду на вищенаведене, враховуючи письмову заяву особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про застосування щодо нього адміністративного стягнення передбаченого ч.3 ст. 123 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді адміністративного арешту без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті застосування адміністративного стягнення, у зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для накладення більш м'якого виду стягнення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи, рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, суд вважає, що виконання зазначеної постанови слід допустити через десять днів з дня її винесення.

На підставі ч.3 ст.123 КУпАП та керуючись ст.ст. 23, 32, 33, 40-1, 284, 285, 287-289, 298-300, 326 КУпАП ,-

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.123 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

Виконання даної постанови в частині відбування ОСОБА_1, адміністративного арешту, покласти на Перемишлянський ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області.

Строк відбуття адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту рахувати з дня набрання постановою законної сили та з моменту затримання ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 320 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна