Справа № 344/6225/17
Провадження № 33/779/334/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, Івано-Франківської міської ради-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 05 транвя 2017 року о 16 год. 20 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецька, порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував автомобілем ВАЗ 21063 3НГ, д.н.з., НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, нечітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу подав апеляційну скаргу, із пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді, в якій вказує, що дана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням вимог закону та через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що на час приїзду поліції та їхньої пропозиції пройти відповідний огляд, він дійсно перебував у автомобілі, проте ним не керував у зв'язку з чим від огляду він відмовився.

Рішення суду було оголошено 14.06.2017 року, однак копію постанови суду він не отримав. 15.06.2017 року він захворів і перебував на амбулаторному лікуванні вдома, а тому фактично був позбавлений можливості своєчасно отримати дане рішення для подальшого його оскарження.

Також просить суд врахувати, що він працює на Державному міському підприємстві «Івано-Франківськтеплокуменерго» на посаді водія, а тому право керування автомобілем є єдиним джерелом його доходів.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 був присутнім 14 червня 2017 року під час розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення відносно нього, надавав пояснення і знав про постановлене судом рішення.

Апеляційна скарга на вказану постанову подана 28 липня 2017 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вже звертався до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2017р., обґрунтовуючи необхідність поновлення строку аналогічними обставинами та посилаючись на те, що він несвоєчасно отримав копію постанови суду.

Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2017 року ОСОБА_2 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки судом було встановлено, що вказана ним причина пропуску не є поважною, оскільки несвоєчасне отримання копії постанови суду не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Суд вказав на те, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та його захисник приймали участь в судовому засіданні суду першої інстанції і несвоєчасне отримання копії постанови суду , за відсутності інших з причин, не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Висновки викладені у вищевказаній постанові суду щодо вказаної причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають преюдиціальне значення, оскільки встановлюють факти, які свідчать про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження і спростовують доводи апелянта про те, що він не мав можливості вчасно, в межах строку передбаченого законом, оскаржити постанову суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що наступного дня після оголошення постанови суду він захворів і перебував на амбулаторному лікуванні вдома, а тому був позбавлений можливості своєчасно отримати копію постанови суду для його подальшого оскарження.

Разом з тим, вищевказані доводи апелянта нічим не підтверджуються і, враховуючи те, що ОСОБА_2 працює на Державному міському підприємстві «Івано-Франківськтеплокуменерго» на посаді водія, ним не надано жодних документів, які підтверджують його непрацездатність та неможливість у зв'язку з поганим станом здоров'я своєчасно оскаржити постанову суду першої інстанції.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення» порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду і відповідно до принципу диспозитивності, право на оскарження судового рішення використовується особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк і ОСОБА_2 раніше вже було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду за наявності аналогічних обставин, відсутності об'єктивних даних, які підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв