АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/423/17 Справа № 711/2420/17 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2017 водій ОСОБА_4 повторно, 26.03.2017 близько 00 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. С. Амброса, 86 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції через її невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП.

Апелянт зазначає, що попередня постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 10.06.2016 не відповідає вимогам КУпАП, зокрема накладене на останнього стягнення не відповідає санкції відповідної статті, крім того вона винесена не суддею районного суду, до повноважень якого відноситься розгляд таких справ, відповідно до вимог ст. 221 КУпАП.

Стверджує, що при розгляді складеного щодо ОСОБА_4 протоколу, суддя, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, вдався до збирання доказів, що належить виключно до повноважень органів поліції.

Також, вказує, що розгляд провадження відбувався за відсутності ОСОБА_4 та його захисника, які не були належним чином про нього сповіщенні, чим позбавили його можливості реалізовувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Звертає увагу, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_4 судом не було виконано вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять даних, що характеризують особу останнього, а сама постанова, винесена суддею не відповідає вимогам ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП.

Крім того, стверджує, що працівник поліції не мав право складати щодо ОСОБА_4 протоколу та здійснювати його огляд на стан сп'яніння, оскільки ПДР України, на моменту складання протоколу, не відповідало Закону України «Про національну поліцію».

Зазначає, також, про незаконність посилання судді в постанові на стягнення з ОСОБА_4 судового збору всупереч практики Верховного Суду України в справі № 21-1493а16 від 31.01.2017.

В судове засідання ОСОБА_4 не заявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи і не повідомив про поважні причини свого неприбуття, що не є перепоною розгляду апеляційних вимог його захисника по суті.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_3 про задоволення її апеляційних вимог в повному обсязі, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 142196, складеного інспектором роти № 1 БУПП в м. Черкаси Радьком А.В., водій ОСОБА_4 26.03.2017 о 00 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. Сергія Амброса, 86 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: поведінка, яка не відповідає дійсності, хитка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно рапорту інспектора роти № 1 БУПП в м. Черкаси ОСОБА_9, він в складі екіпажу з Радьком А.В. 26.03.2017 несли службу з охорони громадського порядку в м. Черкаси і близько 22 год. 45 хв. по вул. С. Амброса, 86 виявили автомобіль НОМЕР_1 з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби. Після зупинки даного транспортного засобу було помічено, що його водій має явні ознаки алкогольного сп'яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, різке почервоніння обличчя та запах алкоголю з порожнини рота. Водієві було неодноразово запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотесту або в медичному закладі, на що відповіді він не надав, що було зафіксовано на відеокамеру.

Згідно рапорту інспектора роти № 1 БУПП в м. Черкаси ОСОБА_10, він в складі екіпажу з ОСОБА_11 26.03.2017 несли службу з охорони громадського порядку в м. Черкаси і близько 22 год. 50 хв. йому зателефонував екіпаж 016 та попросив про допомогу. Вони прибули на вул. С. Амброса, 86, де виявили автомобіль НОМЕР_1 в якому водій замкнувся в середині і розмовляв по мобільному телефону. Даний водій перебував в стані алкогольного сп'яніння, зокрема його поведінка не відповідала обстановці, були розширені зіниці та різке почервоніння обличчя. Водій мовчав і хапався за голову у зв'язку з чим йому було запропоновано медичну допомогу. Коли чоловік вийшов з автомобіля, від нього відчувався запах алкоголю, у зв'язку чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотесту або в медичному закладі, однак він це ігнорував.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_7, вони були свідками складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, зокрема того, що останній, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження відповідного огляду в установленому законом порядку за допомогою алкотесту або в медичному закладі.

Жодних сумнівів щодо упередженості або зацікавленості вказаних свідків у складанні протоколу або розгляді справи, немає і з матеріалів справи не вбачається.

За змістом постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2016 щодо ОСОБА_4 вже накладалось адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, вчинена повторно протягом року особою, яка раніше вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а фактичне невизнання захисником в інтересах ОСОБА_4 в апеляційній скарзі вини у вчиненні правопорушення, з посиланням на відсутність в діях його складу та події, судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Зокрема доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження. Більш того, ОСОБА_4 будучи фактично незгодним зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються також і доводи захисника про невідповідність чинному законодавству дій інспектора поліції, який, при складанні, оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

Не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на порушення права ОСОБА_4 на захист і розгляд справи за його відсутності, оскільки судом першої інстанції вживались заходи для виклику останнього в судове засідання, однак на виклики він не з'являвся, про поважні причини неявки не повідомляв.

Крім того, з метою поновлення ОСОБА_4 в його правах, судом апеляційної інстанції також вживались неодноразові заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст. 294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання на розгляд справи він не з'явився.

Посилання захисника на невідповідність вимогам КУпАП постанови судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2017, є безпідставними, оскільки вказана постанова вступила в законну силу 22.06.2016 та не являється предметом даного апеляційного перегляду.

Доводи захисника про незаконність посилання судді в постанові на стягнення з ОСОБА_4 судового збору, не узгоджуються з вимогами ст. 40-1 КУпАП.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, то воно відповідає санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника та містить його альтернативних видів.

Разом з цим, судом першої інстанції не в повному обсязі виконано вимоги ст. 27 КУпАП і накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення не в ставках неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент скоєння правопорушення, а в твердій грошовій сумі, однак, зазначене, не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, - без задоволення.

Вважати правильним накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба