АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/456/17 Головуючий у І-й інстанції - Нанічкіна Н.М.
Справа № 180/276/17 Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м.Марганець Дніпропетровської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 16 лютого 2017 року о 12 годині 40 хвилин по вул. Лермонтова в м. Марганець Дніпропетровської області, ОСОБА_2, керував автомобілем «Шевроле Лачеті», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року скасувати та закрити провадження по адміністративній справі відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що суддя розглянув дану справу без його участі, не повідомивши про розгляд справи, чим позбавив його реалізувати свої права давати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя залишив поза увагою невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та не повернув відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також, у постанові суддя не зазначив жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, при цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан.

Крім того, суддя не прийняв до уваги, що він вживав ліки - як знеболюючий препарат, автомобіль використовує у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

ОСОБА_2, будучи увідомленим належним чином, до суду апеляційної інстанції не з»явився, про причини неявки не увідомив, у зв»язку з чим його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_2, дану постанову він отримав тільки 10 квітня 2017 року (а. с. 17), а апеляційну скаргу подав 20 квітня 2017 року- дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Доводи ОСОБА_2 про те, що розгляд справи проводився у його відсутність, у зв'язку з чим його було позбавлено права надавати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків не заслуговують на увагу, оскільки у матеріалах адміністративної справи міститься телефонограма (а.п.13) щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи. Крім того, його було повідомлено про місце та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, однак ОСОБА_2 не скориставсь своїм правом щодо надання пояснень та заявлення клопотань, у зв'язку з чим доводи щодо порушення його прав є безпідставними.

Твердження ОСОБА_2 щодо вживання ліків не узгоджуються з вимогами п.2.9 а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого заборонено керувати транспортним засобом не тільки в стані наркотичного сп'яніння, але і під дією ліків, які знижують швидкість реакції та увагу.

Посилання на докази, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наведені у постанові суду, якими є по-перше, протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить посилання на п.2.9 а) ПДР, який порушено водієм, та ним підписаний, по-друге, висновок медичного огляду від 16.02.2017 року, а тому не є слушними доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко