П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/1083/17

провадження №

30.05.2017 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі : головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Чепурній Ю.О.

за участю захисника ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука Полтавської області адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 , б. 64, кв.2 , до адміністративної відповідальності за ст..130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 11.02.2017 року 01 год. 46 хв. в м. Кременчуці по провулку Медовий, буд. 3 , водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що 11.02.2017 року о 01 год. 00 хв. його з тестем зупинили працівники патрульної поліції , силою витягли тестя із-за керма і потім його витягли із заднього пасажирського сидіння. Поліцейські намагалися його посадити за кермо, щоб сфотографувати на камеру , але за кермо він так і не сів. Поліцейські почали погрожувати йому , що заберуть в нього автомобіль на штраф-майданчик, а якщо він візьме на себе вину , що він був за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння,то тоді автомобіль залишуть і не заберуть на штраф майданчик , на що він відмовився. Поліцейські запропонували йому пройти тест на визначення стану алкогольного спяніння , він відмовився , оскільки він не був водієм транспортного засобу , а був пасажиром . На місці пригоди були присутні він, його тесть, ОСОБА_3 і його дружина. Після того, як автомобіль забрав евакуатор, вони викликали таксі і поїхали додому. Інспектор поліції ОСОБА_4 складав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 130 ч.1 КУпАП. Огляд на стан спяніння поліцейські пропонували пройти йому за відсутності свідків.

Суд вислухавши особу,яка притягається до адміністративної відповідальності , свідка , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5. Правил дорожнього руху України зазначено , що в водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов'язковою.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено , що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано , що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

З урахуванням аналізу вищевикладених норм права суд приходить до висновку , що огляду на стан сп,яніння підлягають саме водії транспортних засобів , поняття водій зазначено у п.1.10 ПДР України - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті "зазначено , що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення є найважливішим джерелом доказів, а тому КУпАП детально регламентує питання, пов'язані зі складанням протоколу про адміністративні правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 167361, складеного 11 лютого 2017 року о 01 год. 46 хв. поліцейським роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП молодшим лейтенантом ОСОБА_4 ( а.с.1) убачається , що 11.02.2017 року 01 год. 46 хв. в м.Кременчуці по провулку Медовий, буд. 3 , водій керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків.

Але суд не може прийняти у якості докази вищевказаний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності оскільки він не відповідає вимогам закону , а саме судом неодноразово приймались заходи для виклику у судове засідання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, але вони до судового засідання не з,явились , у зв,язку з чим судом були дослідженні їх пояснення , які є на аркуші справи 4 і із яких убачається , що вони 11.02.2017 року о 14 год. 00 хв. в м. Кременчуці по провулку Медовий, буд. 3 були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_2, в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер», для визначення стану спяніння, хоча протокол про адміністративне правопорушення було складено о 01 год. 46 хв., а свідки засвідчують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп,яніння о 14 год. 00 хв., тобто майже через 12 годин після того як було складено протокол про адміністративне правопорушення та до того як були запрошені свідки, що є грубим порушенням вимог ст.. 266 КУпАП і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,також у протоколі не зазначено , які дії ОСОБА_2 свідчать про його відмову пройти огляд на стан сп,яніння , що є обов,язковим відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 . Пояснення вищевказаних свідків надруковані печатним текстом , чорнилом зазначені тільки їх анкетні дані , при дослідженні яких явно видно, що вони хоч і виконані різними особами, але за об,ємом і змістом є повністю ідентичними, але різні особи не можуть сприймати ті ж самі події однаково , аж до коми із крапкою .

У судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння в наркологічному диспансері, так як він не керував транспортним засобом, а знаходився на пасажирському сидінні позаду водія , що у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_3, який акцентував увагу суду , що 11.02.2017 року, його зять ОСОБА_2 попрохав його з дочкою відвезти до Крюківського району м. Кременчука , де проживає мати ОСОБА_7 Він їх повіз, їхав по вул.. Московська м. Кременчука , в районі заправки їх зупинили патрульна поліція. Інспектори патрульної поліції , його силою витягли із за керма та витягли ОСОБА_2 із заднього пасажирського сидіння та почали примушувати останнього сісти за кермо автомобіля , на що ОСОБА_7 відмовився , тоді поліцейські викликали евакуатор і його автомобіль забрали на штраф майданчик. Причиною зупинки автомобіля було те , що в нього не був освітлений реєстраційний номер. ОСОБА_2А пропонували проїхати в КОНД, але він відмовився, оскільки він не керував транспортним засобом , тобто не був водієм . Поліцейські наголошували на тому, що ОСОБА_2 з ним помінявся місцями, але за кермом автомобіля перебував саме він, а не ОСОБА_2

Також посадовою особою УПП у м. Кременчуці , яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.. 130 ч.1 КУпАП не надано суду доказів того , що саме ОСОБА_2 знаходився за кермом автомобіля і керував транспортним засобом 11.02.2017 року о 1 год. 46 хв. , так як із відповіді начальника УПП у м. Кременчуці на запит суду ( а.с. 19) убачається , що відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського про фіксацію правопорушення вчиненого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній , інших доказів суду не надано , а свідок ОСОБА_3, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань , стверджував у судовому засіданні , що саме він знаходився за кермом автомобіля , а не ОСОБА_2, який сидів позаду на пасажирському сидінні , тому суд вважає , що у інспектора роти №4 УПП у м. Кременчуці ОСОБА_4 не було передбачених законом підстав для проведення огляду на стан сп,яніння відносно ОСОБА_2 і направлення його на огляд до наркологічного диспансеру , оскільки він не був водієм транспортного засобу та не керував ним .

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що в діях ОСОБА_2 відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1КУпАП, оскільки відмова від огляду ОСОБА_2 на стан спяніння була зафіксована поліцейським з порушенням вимог ст.. 266 КУпАП ,що підтверджується дослідженими судом доказами по справі , а саме протоколом про адміністративне правопорушення, який був складений за відсутності свідків, і також ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм на момент вчинення адміністративного правопорушення, тому суд приходить до висновку , що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1 , 247 ч.1п.1, 283, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області ,через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: