Справа № 161/4512/17 Провадження №33/773/520/17 Суддя в 1 інстанції: Покидюк В. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді НЕЧИПОРУК Олег Анатолійович, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.03.2017 о 05.55год. в м. Луцьку по вул. Ковельська керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Посилається на те, що суд, розглядаючи справу без його участі, допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд безпідставно не задовольнив його клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою, чим позбавив його прав, передбачених ст.268 КУпАП, у тому числі, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Крім цього, розглядаючи справу без його участі, суд не врахував вимог ст.33 КУпАП, якою передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Вважає, що зазначені обставини призвели до накладення надто суворого стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя зясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку, і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності. Зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, показами газоаналізатора "Алкотест (Драгер) № 6810" від 04.03.2017, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №670 від 04.03.2017 яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, а вміст алкоголю становить - 2,21 проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, дані про його особу, ступінь вини, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, тому обґрунтовано призначив йому безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, порушивши його права, передбачені ст.268 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Так, ОСОБА_1 жодного разу не зявився в судові засідання до суду першої інстанції, а подавав клопотання про відкладення розгляду. Місцевий суд вірно розцінив такі його дії, як спосіб уникнення від передбаченої законом відповідальності.

Оскільки, згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. А в даному випадку строки накладення адміністративного стягнення спливали 04.06.2017.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови судді, участь у розгляді справи брав адвокат ОСОБА_4, якого ОСОБА_1 уповноважив усіма своїми правами для здійснення захисту на підставі угоди про надання правової допомоги від 30 травня 2017 року (а.с.40), який і здійснював на професійній основі захист його прав та законних інтересів.

Сам ОСОБА_1 жодного разу не зявився в судове засідання, хоч належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи. Протягом перебування справи у суді (більше двох місяців) він не був позбавлений можливості особисто реалізувати права, визначені ст.268 КУпАП.

За таких обставин, розгляд справи без участі ОСОБА_1, але з участю його захисника адвоката ОСОБА_4, не вплинув на законність та обґрунтованість постановленого рішення у справі.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_5