ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________
№ 201/6929/17-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 85/16, притягнутого за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 08 травня 2017 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, в районі буд. № 74-д по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, вживав алкоголь до проведення уповноваженою посадовою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, однак до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 104625 від 08 травня 2017 року за ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність наступає в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, логічно-систематичний аналіз змісту вказаної норми права свідчить, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за означеною статтею необхідним є доведення того факту, що після зупинки поліцейським транспортного засобу водій вживає алкогольні напої не дочекавшись проведення відносно нього медичного огляду.

Однак, вивчення матеріалів даної справи не дозволяє встановити таких відомостей, бо в ній відсутні хоча б які-небудь докази, що свідчать про те, що водієм ОСОБА_1 було вжито алкоголь після зупинки транспортного засобу. Так, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони не були очевидцями того, що водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої в їх присутності в проміжок часу після зупинки поліцейським та до моменту проведення відповідного огляду на стан сп'яніння. До того ж, пояснення даних свідків викликають певних сумнівів, оскільки вони були відібрані інспектором поліції на попередньо підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати обєктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Інших належних та допустимих доказів, на кшталт відеозапису з камер на форменому одязі співробітників поліції, на якому було б зафіксовано зазначені фактичні обставини, які підлягають доказуванню в даній справі, надано не було, хоча інспектором патрульної поліції і було вказано, що до протоколу додається відповідний відеозапис.

Таким чином, суд вважає не доведеним фактичні обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, рапорт співробітників поліції не може розглядатися як доказ на підтвердження вищевказаного, оскільки дані посадові особи являються уповноваженими посадовими особами на складання відповідного протоколу та виконують свої професійні обовязки, безпосередньо повязані з цим, а отже дії останніх можуть бути необєктивними та мати характер направлений на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а вихід за вказані межі є недопустимим, оскільки суд не може перекладати на себе повноваження посадової особи уповноваженої на складання відповідного протоколу, що в противному випадку призведе до порушення принципу рівноправності сторін, суд вважає, що стверджувати про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП є неможливим, оскільки такі фактичні дані не доведені поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною та притягнення її до юридичної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4