Суддя 1-ої інстанції: Якішина О.М.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Куракова В.В., за участю ОСОБА_2, прокурора Циря О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, з вищою освітою, заміжню, яка працює на посаді провідного фахівця з питаннь зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.; за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., на підставі ст. 36 КУпАП України остаточно призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, встановити відсутність події і складу адміністративного правопорушення та закрити провадження по справі. Вказує, що не є посадовою особою в розумінні закону. Датою вчинення правопорушення є 25 березня 2015 року і на цю дату діяла інша редакція ст. 38 КУпАП, строки за якою сплинули.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, яка в повному обсязі підтримала доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який не погодився з апеляційною скаргою ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного, обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а також про доведеність її вини у вчинені вказаних правопорушень, з яким погоджується апеляційний суд.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції, а також і в апеляційному суді ОСОБА_2 визнала фактичні обставини, за яких нею було вчинено інкриміновані адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно ст. 4 Закону України «Про засади запобіганні і протидії корупції» та є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» на підставі п.п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, таким чином доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є суб'єктом правопорушень, передбачених ст. 172-7 КУпАП є хибними.

Доводи апеляційної скарги, в яких йдеться про те, що датою вчинення правопорушення є 25.03.2015 р. не є слушними, оскільки правопорушення, яке вчинила ОСОБА_2, носило триваючий характер і тривало до 18.04.2016 р.

Отже, строк притягнення до відповідальності враховуючи положення ст. 38 КУпАП в попередній редакції не сплинув.

Порушень судом першої інстанції в частині застосування різних редакцій ст. 172-7 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності також не має, оскільки адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 в межах вказаної статті КУпАП в попередній редакції.

Решта доводів апеляційної скарги також стосуються дії закону в часі і не є підставою для скасування або зміни постанови суду першої інстанції з огляду на вищенаведені мотиви.

Таким чином, постанова районного суду винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2 та скасування або зміни постанови районного суду немає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року залишити без задоволення

Постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: