П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2017 Справа №607/2279/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області Державної службу України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ПП «КОВ-БУД», проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_1 будучи директором ПП «КОВ-БУД» вчинив адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме:

1.Заробітна плата в підприємстві виплачувалась нерегулярно, як правило один раз на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, заробітна плата за жовтень 2016 року виплачена єдиним платежем 25.11.2016року, за листопад 2016 року єдиним платежем 07.12.2016 року, за грудень 2016 року і першу половину січня 2017 року єдиним платежем 19.01.2017 року. Станом на 13.02.2017 року, заробітна плата за січень 2017 року в сумі 4297,08 грн. не виплачена чотирьом працівникам, що є порушенням вимог частини першої та другої статті 115 КЗпП України та частини першої статті 24 ЗУ «Про оплату праці».

2.Заробітна плата працівникам підприємства за час відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, бухгалтерові ОСОБА_2 і машиністові екскаватора ОСОБА_3 надано основні щорічні відпустки тривалістю 24 календарні дні з 05.12.2016 року по 28.12.2016 року, а заробітну плату за час відпустки виплачено при виплаті заробітної плати за грудень 2016 року, а саме 19.01.2017 року, бухгалтерові ОСОБА_2 і машиністові екскаватора ОСОБА_3 надано основні щорічні відпустки тривалістю 24 календарні дні з 29.12.2016 року по 25.01.2017 року, а виплату заробітної плати за час відпустки, станом на 13.02.2017 року, не здійснено, що є порушенням вимог частини четвертої статті 115 КЗпП України та статті 21 ЗУ «Про відпустки».

3.На робочому місці «машиніст екскаватора», технологічний процес, обладнання, використовувана сировина, матеріали можуть бути потенційним джерелом шкідливих та небезпечних факторів, однак в порушення вимог пункту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці в підприємстві не проведена, чим безпідставно позбавлено працівників на даних робочих місцях належних пільг та компенсацій.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Тому на підставі ст. 268 КУпАП, справа розглянута у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з пояснень ОСОБА_1, несвоєчасна виплата заробітної плати повязана з відсутністю коштів на рахунку підприємства, в звязку з затримкою оплати клієнтів, зобовязується провести атестацію робочих місць за умовами праці, а заробітну плату виплачувати у встановлений законом строк.

З цих підстав, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, оскільки, як встановлено в судовому засіданні та як вбачається з матеріалів справи, немає чіткого підтвердження того, що він вчинив дане правопорушення.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За таких обставин, вважаю, що протокол № 19-01-57/038 про адміністративне правопорушення від 13.02.2017 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить інформацію, яка не підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч 1 ст. 41 КУпАП, у звязку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 173, 247, 252, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити в звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_4