АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/537/17 Головуючий у І-й інстанції - Ігнатенко В.В.
Справа № 202/2056/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення про закриття провадження, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до висновку експертного дослідження №18/10.1-88 від 27 січня 2017 року в частині дослідження з пояснень водія ОСОБА_4, відповідно до якого порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної події вбачається, що в даному випадку первинно були порушені водієм ОСОБА_2 вимоги Правил дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення, оскільки матеріали справи свідчать про те, що останній не зайняв відповідне крайнє положення для виконання маневру повороту та перед початком виконання маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дана постанова судді першої інстанції є незаконною оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано належну оцінку всім наявним доказам, що суперечить прозорому, всебічному та повному дослідженню обставин.

Також вказує, що судом не було взято до уваги висновки експертного дослідження № 18/10.1-8.8. від 27.01.2017 року, в яких зазначено, що при даній ДТП дії водія автомобіля Шкода СуперБ не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному звязку з настанням даної події ДТП.

В запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 просить постанову судді першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_6, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. Вказували, що при проведенні першої експертизи не було враховано, що місцевість, де сталася ДТП, має підйом, обгін в кінці підйому згідно ПДР України заборонено. Саме водій ОСОБА_4, здійснюючи маневр обгону ОСОБА_2, допустив зіткнення автомобілів, оскільки порушив правила обгону, здійснюючи до того ж обгін зліва, на зустрічній смузі руху, а не справа, хоча справа була вільна полоса руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Вислухавши учасників ДТП та їх захисників, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що дана постанова судді першої інстанції є незаконною оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано належну оцінку всім наявним доказам, що суперечить прозорому, всебічному та повному дослідженню обставин., є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції, були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, між діями ОСОБА_3, в даній дорожній обстановці та дорожньо-транспортною пригодою, що сталася відсутній причинно-наслідковий зв'язок.

Такий висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Як встановлено апеляційним судом, в основу доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою, якою відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

З наявного в матеріалах справи висновку експертного дослідження від 27.01.2017 року №18/10.1-88, вбачається, що в даному випадку первинно були порушені водієм ОСОБА_2 вимоги Правил дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення, оскільки матеріали справи свідчать про те, що останній не зайняв відповідне крайнє положення для виконання маневру повороту та перед початком виконання маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, стосовно того, що судом першої інстанції не обєктивно було прийнято до уваги висновки експертного дослідження № 18/10.1-8.8. від 27.01.2017 року, в яких зазначено, що при даній ДТП дії водія автомобіля Шкода СуперБ не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному звязку з настанням даної події ДТП., є необґрунтованими.

Відповідно до якої при механізмі пригоди, встановлено порушення ПДР України з боку іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Шкоди СуперБ», що в сукупності, при механізмі пригоди призвело до зіткнення автомобілів, тобто наявна обоюдна вина, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги висновки експертизи в частині висновку експерта, що в даному варіанті ДТП водій автомобіля БМВ, мав технічну можливість уникнути зіткнення в цій дорожній обстановці, діючи у відповідності до вимог п. 10.1 та 10.4 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки суд приймає рішення в межах викладених уповноваженою особою УПП в протоколі про адміністративне правопорушення, крім того, проведення експертизи, було доручено судовому експертові сектору автотехнічних досліджень ОСОБА_8, який має вищу технічну освіту з кваліфікацією судового експерта, тому у апеляційного суду сумнівів щодо походження або правильності складання вищезазначеного дослідження не виникає. А всі інші доводи з цього питання зводяться до переоцінки доказів.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, стосовно того, що судом не було надано оцінки поясненням свідка ОСОБА_9П, згідно яких водій автомобіля БМВ рухався з увімкненим сигналом повороту, та при початку виконування маневру, автомобіль Шкода, почав здійснювати маневр обгону, є безпідставними, оскільки подання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

ОСОБА_9 того, посилання ОСОБА_2, стосовно того, що судом в якості доказу, безпідставно не прийнято до уваги Висновок експертного дослідження судового експерта ОСОБА_10 № 06/17 від 10.04.2017 року, є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції було надано належну вмотивовану оцінку, стосовно вказаного висновку, оскільки сама заява про проведення дослідження не має підпису, так само не має підпису схема додаткового огляду місця ДТП від 03.04.2017 року, окрім того ОСОБА_2 суду повідомив, що під час складання схеми додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був присутній експерт ОСОБА_10, в той час, як заява про проведення дослідження складена 07 квітня 2017 року, а додатковий огляд місця дорожньо-транспортної пригоди проводився за участю експерта 03 квітня 2017 року, таким чином вбачається що огляд було проведено до моменту звернення до експерта ОСОБА_10 та складання заяви, окрім того не є доведеним з яких джерел експертом було взято вихідні дані для проведення дослідження, а згідно пояснень ОСОБА_2 наданих у судовому засіданні експерт склав заяву та вихідні дані з його слів, в той час як деякі обставини вказані в дослідженні суперечать обставинам встановленим у судовому засіданні та матеріалам справи про адміністративне правопорушення, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному звязку з ДТП.

Інші докази наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 травня 2017 року якою провадження щодо ОСОБА_3, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області : ОСОБА_1