Справа № 338/1410/16-п
Провадження № 33/779/107/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В. І. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк Ю.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Богородчанського районного суду від 14 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, не працює, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 172994 від 26.11.2016 року, 26 листопада 2016 року о 01 год. в селищі Богородчани по вул. Шевченка, Богородчанського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки "МАЗДА 323 ", д.н.з.НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 подав АС, в якій покликається на незаконність постанови щодо нього, оскільки суддя неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності його висновків фактичним обставинам справи. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він того дня випив безалкогольне пиво і не відмовлявся їхати на медогляд. Просить постанову судді Богородчанського районного суду від 14 лютого 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав подану АС, заперечив свою вину у вчиненні інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і пояснив, що 26.11.2016 року приблизно о 01 годині він їхав додому на автомобілі марки "МАЗДА 323 ", д.н.з.НОМЕР_1. Працівники поліції зупинили його та сказали, що від нього чути запах алкоголю і запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу " Drager Alcotest ", на що він погодився. Однак вони не проводили цього огляду за допомогою вказаного приладу, а склали протокол про його відмову від проходження такого медичного огляду. Він не був згідний з протоколом, однак працівники поліції примусили його підписати протокол про адмінправопорушення, погрожуючи, що заберуть автомобіль на штрафмайданчик. Крім того, вказує, що свідків його відмови від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу не було.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить скасувати постанову, а провадження закрити за відсутності події адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року №14 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постанова судді від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 ухвалена із дотриманням вказаних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя першої інстанції допитав свідків у справі, дослідив інші докази, дав їм правильну та об'єктивну оцінку.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, його вина доводиться протоколом серії АП1 №172994 від 26 листопада 2016 року про адміністративне правопорушення (а.с.1).

З цього ж протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 власноручно написав пояснення, що він випив пиво і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Ці пояснення підтверджуються протоколом судового засідання суду першої інстанції, де він їх підтримав (а.с.34). Також цими поясненнями він підтвердив, що доказів того, що працівниками поліції на нього чинився тиск, у нього немає.

Крім того, із пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 у його присутності відмовився від проходження медогляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу " Drager Alcotest ", а також, що його розмова була невиразною (а.с.35).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_3

Показання всіх зазначених вище свідків є послідовними та узгоджуються між собою.

З урахуванням викладеного, доводи викладені в АС ОСОБА_2 про його невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.

Апеляційний суд визнає недостовірними показання ОСОБА_2, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 26.11.2016 року відмовився від проходження медогляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності свідків.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції об'єктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про відмову ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 14 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Богородчанського районного суду від 14 лютого 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк