Номер провадження: 33/785/1016/17
Номер справи місцевого суду: 495/1315/17
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Стояновій Л.І., Колмакові В.І., Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та її представника - адвоката Русанова Г.В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2017 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до неї застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнана винною в тому, що 18.02.2017 року, о 00 годині 30 хвилин по вул. Першотравневій, 12 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, керувала автомобілем марки "Nissan", д/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю. На стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків була обстежена за допомогою приладу «Драгер 6810», з результатом 1, 38 проміле.

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 мотивує тим, що він пропущений з поважної причини, оскільки подана раніше нею апеляційна скарга ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.04.2017 року була повернута їй як така, що оформлена неналежним чином, але вона дійсно уповноважила нотаріально засвідченою довіреністю іншу особу ОСОБА_4 підписати за неї апеляційну скаргу, оскільки у зв'язку з її виїздом по сімейним обставинам в інше місто, вона фізично не мала змоги вчасно підписати апеляційну скаргу та в строки особисто її подати до суду. Про вказану постанову апеляційного суду їй стало відомо 29.05.2017 року, а її копію вона отримала 30.05.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що вона не перебувала в стані алкогольного сп'яніння, погрози з боку поліцейських змусили її зробити підписи та під їхню диктовку зробила записи у протоколі та поясненнях, дані, які показав спеціальний технічний прилад «Драгер» є неправдивими, оскільки перед застосуванням ні їй, ні кому-небудь іншому не пред'являвся. Також апелянт зазначає, суддею допущено грубе порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, розгляд справи здійснювався упереджено, фактичні обставини викладено невірно, не надана належна оцінка неправдивим поясненням свідків, що містять явні протиріччя, постанова викладена у напрямку виправдання явно незаконних дій поліцейських Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час її затримання та складання адміністративного протоколу 18.02.2017 року, суд взяв до уваги докази, отримані у порушення встановленого законом порядку. Апелянт звертає увагу, що складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення підроблений поліцейським, що його складали, шляхом внесення до нього даних про свідків, які не були присутніми ні під час зупинки автомобілю, ні під час застосування спеціального технічного засобу, ні під час складання адміністративного протоколу, а в акті огляду на стан сп'яніння спеціальним приладом зазначена недостовірна інформація, її підпис в ньому зроблено іншою особою. Також ОСОБА_2 вказує, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника, які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги і просили їх задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 05.04.2017 року, після чого 14.04.2017 року на неї була подана апеляційна скарга, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.04.2017 року була повернута особі, яка подала апеляційну скаргу, у зв'язку з її невідповідністю вимогам процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказана постанова апеляційного суду була отримана ОСОБА_2 30.05.2017 року, після чого цього ж дня остання повторно подала апеляційну скаргу на оскаржувану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, у зв'язку з чим підлягає поновленню.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 на підставі долучених до матеріалів справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_2, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Крім того, судом першої інстанції були викликані в судове засідання та особисто допитані працівники Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, явку свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд своєю постановою доручив працівнику Білгород-Дністровського ВП ОСОБА_5

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не регулює порядок виклику та допиту свідків у справах про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим при вирішенні питання щодо правового врегулювання даної процесуальної дії слід застосовувати аналогію закону та керуватись нормами, які прямо регулюють подібні правовідносини в іншій, найбільш близькій галузі процесуального законодавства - Кримінальному процесуальному законодавстві.

Згідно з ч.1 ст.352 КУпАП, перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з'ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з'ясовує чи отримав свідок пам'ятку про права та обов'язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз'яснює їх, а також з'ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Частиною четвертою вказаної норми птакож передбачено, що кожний свідок допитується окремо. Свідки, які ще не дали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду.

Відповідну вимогу законодавець встановив з метою недопущення попереднього спілкування свідків, а також сприйняття ними інформації, яка міститься у показаннях інших свідків, і, як наслідок, недопущення викривлення свідчень таких осіб та забезпечення об'єктивності та безсторонності їх показань.

Апеляційний суд вважає, що забезпечуючи явку свідків через працівника Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5, який також є свідком у даній справі, суд першої інстанції фактично порушив принцип безсторонності та об'єктивності з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, оскільки у свідків була об'єктивна можливість спілкуватись між собою та узгодити показання перед судовим засіданням.

Зазначене також підтверджується тим, що в судовому засіданні суду першої інстанції свідки надавали показання,які за своїм змістом є аналогічними та повністю співпадають.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, надані останніми в суді першої інстанції, не можуть бути визнані об'єктивними та достовірними доказами у даній справі.

Крім того, з розписок свідків вбачається, що їм були роз'яснені права згідно з нормами ЦПК України, що не узгоджується з процесуальним законодавством у справах про адміністративні правопорушення. Вказана обставина була залишена поза увагою суду першої інстанції.

Враховуючи викладені порушення, допущені судом першої інстанції, апеляційний суд неодноразово викликав у судове засідання працівників Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак працівники поліції, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з'явились, про причину неявки не повідомили, а свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 взагалі не отримували судові повістки, направлені на адреси їх проживання, зазначені в матеріалах справи.

У зв'язку з викладеним апеляційний суд вичерпав процесуальні можливості з виклику та допиту свідків у даній справі та перевірити доводи апеляційної скарги і усунути допущені судом першої інстанції порушення не виявилось можливим.

Згідно з п.п. 2 - 4 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з інструкцією з експлуатації приладу "Drager Alcotest 6810", прилад підлягає повірці (калібровці) не менше ніж один раз на шість місяців.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу "Drager Alcotest 6810". При цьому на долученому до матеріалів справи чеку приладу у зв'язку з вкрай поганою якістю друкованого тексту не видно практично жодного запису, зробленого приладом, зокрема останньої дати калібрування приладу, температури повітря.

В матеріалах справи відсутня інформація про проведення технічного обслуговування приладу "Drager Alcotest 6810", зокрема його повірки (калібрування), у передбачений інструкцією з експлуатації приладу період часу, результати огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою даного приладу, не можна вважати об'єктивними та достовірними. Вказана обставина також була залишена поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відео-фіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

В порушення зазначеної інструкції до матеріалів справи не долучений відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції з відеофіксацію процесу складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції на вказані порушення також уваги не звернув та відповідний відеозапис не витребував.

На численні запити апеляційного суду Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області зазначений відеозапис для дослідження в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи також надано не було.

Крім того, суду першої інстанції було надано інформацію щодо звернення ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської місцевої прокуратури щодо незаконних дій працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Результати розгляду вказаного звернення могли істотно вплинути на обсяг доказової бази, зокрема щодо наявності в діях працівників поліції порушень норм процесуального права, що має істотне значення для встановлення істини у справі.

Незважаючи на це, суд першої інстанції, володіючи відповідними відомостями, не вжив заходів для з'ясування результатів розгляду звернення.

На момент розгляду апеляційної скарги представником ОСОБА_2 - адвокатом Русановим Г.В. були надані документи, з яких вбачається, що кінцеве рішення за даним зверненням жодним з компетентних органів не прийнято.

Вищевикладені обставини в сукупності свідчать про істотну неповноту та однобічність судового розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення.

Згідно з частиною сьомою статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не можуть бути розпочаті, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкримінується вчинення правопорушення 18.02.2017 року, відповідно строк притягнення особи до адміністративної відповідальності вже сплинув.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що за даних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, а провадження по даній адміністративній справі - закриттю в зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2017 року - задовольнити, поновити їй вказаний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до неї застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб