ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участю:

секретаря судового засідання Папакіної К.Ю.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

В с т а н о в и в:

вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 26 грудня 2016 року о 19.15 год. біля буд. № 114 по вул. П.Орлика в м. Маріуполі Донецької області, керував автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами алкотесту «Драгер», проведеного у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову судді міського суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, просить скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП щодо повідомлення ОСОБА_2 про місце та час розгляду справи, чим порушено його право на захист; крім того, судом не було повно та всебічно зясовано всіх обставин по справі, через що суд передчасно прийшов до висновку про винність останнього в адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.130 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, який просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали справи, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи не міститься жодних відомостей про належне повідомлення ОСОБА_2 про те, що розгляд справи відбудеться 23 лютого 2017 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя, а саме даних про фактичне отримання останнім виклику до суду.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист.

За таких обставин постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційним судом було оглянуто письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 902784 від 26 грудня 2016 року (а.с.3), результат алкотесту «Драгер» від 26 грудня 2016 року (а.с.4а), акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7), пояснення свідків про обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення (а.с.6).

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних по справі доказів, суд вважає наступне: при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівником поліції не було допущено неповноту чи необєктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Апеляційним судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв даного правопорушення є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Невиконання такого обовязку з боку водія ОСОБА_2 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, серед іншого, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, то в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати і прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач: Бахмутське УК/м.Бахмут/21081100, розрахунковий рахунок 0015, МФО банку 834016, , банк отримувача: ГУДКСУ у Донецькій області), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач: Бахмутське УК/м.Бахмут/22030101, розрахунковий рахунок 0015, МФО банку 834016, , банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області) судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1