Справа № 526/1467/16-п
Провадження № 3/526/13/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Тищенко Л.І.

при секретарі - Синепол С.А.

за участю - ОСОБА_1

розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, адвокат,

за ст.ст. 173, 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2016 року, складеного інспектором поліції Гадяцького відділу поліції ОСОБА_2 значиться, що 14.07.2016 близько 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 у м. Гадяч, у приміщенні Гадяцького ВП виражався брутальною лайкою в сторону працівників поліції, на зауваження не реагував.

Окрім того, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2016 року, складеного інспектором поліції Гадяцького відділу поліції ОСОБА_2 значиться, що 14.07.2016 о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 у м. Гадяч, у приміщенні Гадяцького ВП вчинив злісну непокору працівникам поліції, тобто виражався брутальною лайкою, хапав за форменний одяг, на зауваження не реагував.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.01.2017 справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та ст.185 КУпАП обєднано в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КпАП не визнав, суду пояснив, що як в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні докази підтверджуючі вчинення ним таких дій, які б підлягали кваліфікації за даними статтями, так і в ході розгляду справи не знайшло підтвердження цього, а тому просив провадження у справі закрити, в звязку з відсутністю складу таких адмінправопорушень.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обєктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Обєктивна сторона даного правопорушення, передбачена ст. 173 КпАП України, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Пленум Верховного Суду України у Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або такс, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Як із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 370159, складеного ІП Гадяцького ВП ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП не вбачається в чому саме виразилося грубе порушення громадського порядку, як відсутні і докази доведення умислу вчинення такого правопорушення.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» зазначено , що при розгляді справ про правопорушення, передбачені статтями 185 і 185-7 КпАП, судді зобов'язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягується до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалась вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року. У разі відсутності зазначених даних матеріал підлягає поверненню органу внутрішніх справ для належного оформлення.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» передбачено, що згідно зі ст. 185 КпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане положення знайшло своє відображення у п. 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України ( 254к/96-ВР ) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс (80731-10, 80732-10) передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185) (80731-10). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8( v0008700-92 ) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 370160, складеного ІП Гадяцького ВП ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не вбачається в чому саме виразилась злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків з його боку , а саме ким з працівників поліції були висунуті вимоги чи законне розпорядження при виконанні службових обов'язків, яке він не виконав, за яких обставин такі вимоги висувалися та в звязку з чим складався протокол про його адміністративне затримання, приєднаний до матеріалів справи.

Так, дане правопорушення обовязково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. У протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції.

Обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків чи інших, вищеперерахованих осіб, у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У диспозиції ст. 185 КпАП передбачено, що вимоги працівника поліції повинні бути предявлені під час охорони ним громадського порядку. Про перебування його при виконанні службових обовязків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також предявлене відповідне посвідчення.

У той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, яке законне розпорядження чи вимога, і ким саме були пред'явлені ОСОБА_1 та кому з працівників поліції він злісно не покорився.

Таким чином, наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки у ньому не розкрито належним чином, в чому полягала непокора ОСОБА_1 та яким законним вимогам працівників поліції, що дозволило б кваліфікувати таку непокору саме як злісну, а пояснення допитаних у судовому засіданні, в якості свідків працівників поліції також не містять такої інформації, як не містить такої інформації переглянутий у судовому засіданні відеозапис.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об'єктивної та суб'єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Більше того, суть вчинених правопорушень викладена у протоколах не належно, у зв'язку з чим кваліфікація дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, адже позбавляє суд змоги встановити виконання положень ст. 283 КУпАП, самі обставини скоєння правопорушення, що призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Будь-які інші відомості про порушення ОСОБА_1 ст. 173 та ст. 185 КУпАП в матеріалах справи відсутні, при складанні матеріалів справи вимоги ст. 256 КУпАП не виконані.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчинені дій, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, в зв'язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 173, 185, п.1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП закрити, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд.

Головуючий: Л. І. Тищенко