Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_3,

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5,

потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12,

представника потерпілого ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Переяслав-Хмельницький Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 9 вересня 2017 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на пр-ті Оболонському, 13 в м. Києві біля ТЦ "Дрім Таун" з ознаками наркотичного сп'яніння, під час вибору безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, не дотримав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припарковані автомобілі НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів та тілесні ушкодження ОСОБА_12

Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.3 "б", п.2.9 "а", 10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2909/2017 Постанова винесена суддею Шевчуком А.В.

Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 зазначає про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, що виразилося у постановленні рішення без видалення суду до нарадчої кімнати, відмові у відкладенні судового розгляду для надання можливості ОСОБА_3 скористатися правовою допомогою адвоката, у зв'язку з чим не були розглянуті клопотання сторони захисту про виклик вказаних у протоколі свідків, поліцейських, про витребування відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, і судовий розгляд був неповним.

Крім того, суддя розглянув справу за наявності підстав для відводу, оскільки було порушено процедуру автоматизованого розподілу. Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли з двома протоколами, складеними за ст.124 і ч.1 ст.130 КУпАП, які поліцейський не мав повноважень об'єднувати. Оскільки КУпАП не містить норми про об'єднання без первинної реєстрації окремих справ про адміністративні правопорушення, і ці справи, на переконання захисника, мали розглядати окремо, рішення про їх об'єднання мав прийняти лише суддя. Однак всупереч вимогам ст.15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", п.1.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу Оболонського районного суду м. Києва, затверджених рішенням зборів суддів, наявний у справі протокол автоматизованого розподілу містить відомості про розподіл справи тільки за ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому, на думку захисника, було порушено право ОСОБА_3 на справедливий суд та право на захист, адже КУпАП не передбачено порядок подання та розгляду заяви про відвід судді учасниками судового провадження, і його підзахисний не в повній мірі обізнаний з нормативними документами МВС України, які регламентують порядок оформлення справ про адміністративні правопорушення.

Також захисник стверджує, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП складений для виправдання незаконного затримання ОСОБА_3 через наявність його анкетних даних у базі "АРМОР". Вказуючи на відсутність доказів вчинення правопорушення, звертає увагу на те, що всупереч вимогам ст.266 КУпАП, Закону України "Про Національну поліцію", Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), до справи не додано акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів, запис нагрудної камери поліцейського, а в протоколі, який, на думку захисника, не відповідає вимогам закону, відсутній конкретний індивідуалізований зміст про керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння саме ОСОБА_3, і що жодна з ознак наркотичного сп'яніння, що перелічені в Інструкції, не знайшла свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Вказуючи на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, вимогам Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 842 від 10.07.2015 року, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, акцентує увагу, що поліцейський хибно класифікував ДТП як зіткнення, хоча за описом цю пригоду слідувало класифікувати як наїзд. Зазначає, що схема місця ДТП не містить підпису ОСОБА_3 або відомостей про відмову від підпису, зображення сталого орієнтиру, посилання на точне місце пригоди, яке суперечить місцю, вказаному в протоколі. До протоколу не долучено акт перевірки технічного стану транспортного засобу, відсутня довідка про пошкодження транспортного засобу, графічне зображення об'єктів ДТП у повному вигляді.

При цьому захисник посилається на положення Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцію України, Закон України "Про міжнародні договори", Закон України "Про виконання рішень за застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини тощо і з огляду на те, що суд позбавлений можливості дати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколах про адміністративне правопорушення, вважає за необхідне повернути справу на додаткове оформлення. Одночасно з цим захисник просить скасувати постанову судді місцевого суду і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, просили постанову судді скасувати і закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 за підставі п.1 ст.247 КУпАП; пояснення ОСОБА_3, який погодився з притягненням його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, однак заперечив свою винуватість за ч.1 ст.130 КУпАП; пояснення потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, представника потерпілого ОСОБА_13, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинених правопорушень, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколах про адміністративне правопорушення, в яких детально викладено суть порушень, вчинених ОСОБА_3, про що зазначено раніше; схемі місця ДТП, рапорті інспектора патрульної поліції; поясненнях потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12 про те, що водій автомобіля "КІА" здійснив зіткнення з чотирма припаркованими транспортними засобами, пошкодивши їх і спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_12, яку затиснуло між автомобілями "Nissan" і "Volkswagen". При цьому ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_7 висловлювали прохання провести огляд ОСОБА_3 з метою перевірки на стан алкогольного або наркотичного сп'яніння.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", станом на 20 годину 25 хвилин 09.09.2017 року ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, а також надано належну оцінку і відкинуто пояснення ОСОБА_3, який заперечив вживання наркотичних засобів, а що стосується ДТП, то висловлював припущення, що у нього лопнуло колесо, від чого автомобіль втратив керованість.

Слід зауважити, що такі ж дані, як і у висновку щодо результатів медичного огляду, містяться і в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копію якого сторона захисту долучила в суді апеляційної інстанції.

Оскільки за наслідками проведеного огляду у лікаря було достатньо даних для того, щоб зробити висновок, що ОСОБА_3 перебуває в стані наркотичного сп'яніння, навіть з огляду на його відмову надати біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження підстав для складання протоколу про порушення ним вимог п.2.5 ПДР, як про це зазначив захисник ОСОБА_5, у поліцейських не було.

При цьому доводи захисника ОСОБА_4 про порушення працівниками поліції вимог п.6 Розділу І, п.10 Розділу ІІ Інструкції при проведенні огляду ОСОБА_3, оскільки до справи не додано акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів, не узгоджуються з положеннями цієї ж Інструкції, згідно з п.12 Розділу ІІ якої у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Тобто огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться з метою визначення стану алкогольного, а не наркотичного сп'яніння, в якому перебував ОСОБА_3

І відсутність у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських ніяким чином не ставить під сумнів правомірність їхніх дій, як це намагається довести захисник, оскільки у справі достатньо інших доказів, які суд визнав допустимими і достатніми для прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 винуватим.

Недоречними є і твердження про відсутність конкретного індивідуалізованого змісту про керування саме ОСОБА_3 транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, під чим, як пояснив захисник ОСОБА_4, він мав на увазі, що у протоколі зазначено, що транспортним засобом керував "ОСОБА_3І.", а не особа з повними анкетними даними. Оскільки обидва протоколи про адміністративні правопорушення складено щодо ОСОБА_3, у суду апеляційної інстанції не викликає жодних сумнівів особа правопорушника.

Що ж стосується ознак стану такого сп'яніння, які, на переконання захисника, не знайшли свого підтвердження і не вказані в протоколі, то закон не вимагає обов'язкове їх зазначення у протоколі. А в рапорті інспектора УПП у м. Києві зазначено, що по прибуттю на місце виклику було виявлено автомобіль "КІА" на проїзній частині у середній смузі, припарковані у крайній лівій смузі автомобілі "Nissan", "Volkswagen", "ЗАЗ" і "Mersedes" з пошкодженнями. У водія автомобіля "КІА" було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння - порушення координації рухів, нечітка вимова, зіниці очей не реагували на світло, утруднена вимова (а.с.11). Про наявність ознак сп'яніння у ОСОБА_3 вказували і потерпілі, про що зазначено раніше.

Протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст.256 КУпАП, зокрема, в них зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративних правопорушень, нормативні акти, які передбачають відповідальність за дані правопорушення, що спростовує доводи захисника про протилежне, а також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності з якими ОСОБА_3 був згоден з обома протоколами.

Дійсно, у протоколі, складеному за ст.124 КУпАП, відсутні відомості про потерпілих, однак їхні пояснення відібрані на місці оформлення матеріалів і долучені до справи.

Класифікація дорожньо-транспортної пригоди, як то зіткнення чи наїзд ніяким чином не вливає на правильність прийнятого суддею рішення, оскільки за диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. При цьому не має значення, чи то було зіткнення, чи наїзд на нерухомі об'єкти.

Доводи про оформлення матеріалів справи з порушенням вимог Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 842 від 10.07.2015 року, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне перевіряти, оскільки ці відомчі підзаконні акти втратили чинність ще 13.11.2015 року і 24.02.2017 року відповідно.

Разом з тим, твердження про те, що складені працівниками поліції документи, зокрема, схема місця ДТП не містить підпису ОСОБА_3, не відповідають дійсності, адже вона підписана усіма п'ятьма водіями - автомобілі яких були пошкоджені внаслідок ДТП.

Матеріали справи не містять даних на підтвердження доводів захисника про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права.

Так, видалення суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оскільки обидва протоколи про адміністративне правопорушення були оформлені поліцейськими в одній справі, що не тільки не суперечить вимогам закону, а, навпаки, сприяє всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи було визначено суддю Шевчука А.В. І відомості у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2017 року спростовують версію захисника про те, що суддя Шевчук А.С. був визначений лише для розгляду справи за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.12).

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про порушення права ОСОБА_3 на захист, оскільки суддя не задовольнив клопотання про відкладення судового розгляду для забезпечення явки захисника, то вони нічим не підтверджені, оскільки таке клопотання у справі відсутнє і документи про укладення угоди з адвокатом правопорушник суду не надавав. Водночас, враховуючи те, що протоколи про адміністративне правопорушення складено 09.09.2017 року і ОСОБА_3 повідомлено, що розгляд справи відбудеться в суді, повістку про виклик до суду він отримав 29.09.2017 року (а.с.14), тобто майже за місяць до судового засідання, у нього було достатньо часу для того, щоб реалізувати своє право користуватися юридичною допомогою.

До речі, сторона захисту не скористалася своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, про виклик свідків, витребування відеозапису і в суді апеляційної інстанції, хоча мала таку можливість.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкціям відповідних статей, а також положенням ст.36 КУпАП.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн