Справа №588/1476/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Щербаченко М. В.
Номер провадження 33/788/84/17 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2017 року, за якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Тростянець Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, який працює черговим електромонтером Сумської дистанції електропостачання Смородинської РЕМ

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він, 16 листопада 2016 року о 06 год. 45 хв. по провул. Вокзальному,1 у с. Кириківка Великописарівського району Сумської області керував автомобілем ВАЗ2107 з н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, і таким чином, порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, постанову судді районного суду від10 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- алкогольного сп'яніння у нього фактично не було, оскільки він їхав на роботу, де за умовами трудового договору перед початком кожної робочої зміни проходить медичний огляд, в тому числі і на стан алкогольного сп'яніння;

- його безпідставно, з порушенням вимог ч. 1,2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинив працівник дорожньої поліції, запросив його сісти в службовий автомобіль і запропонував дихнути в алкотестер, проте, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак поліцейський цього також не зробив, а тому є всі підстави не довіряти його алкотестеру, бо є вірогідність того, що йому для взяття проби видоху повітря міг бути наданий вже використаний алкотестер, або навмисно «підготовлений» для потрібних показань, тим більше, що в службовій машині дорожнього патруля було напівтемно і він не міг чітко роздивитися, яким саме був алкотестер;

- з результатом алкотестера «Драгер» він згодний не був, але від пропозиції їхати на медогляд до Охтирської районної лікарні відмовився, тому що йому не можна було запізнюватись на відповідальну роботу;

- він сподівався на легітимність проходження медогляду та тестування на вміст алкоголю в крові в медпункті ВП «Локомотивне депо Смородине», якому, на підставі Наказу МОЗ України і МВС України від 31.01.2013 р. № 65/80 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» та Наказу Укрзалізниці від 27.06.2007 р. № 351-Ц «Про затвердження Порядку організації та проведення передрейсових і післярейсових медичних оглядів працівників локомотивних бригад та водіїв транспортних засобів залізниць та підприємств залізничного транспорту», а також Наказу Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 від 04.03.2016 р. «Про закріплення підприємств за здоровпунктами для проходження передрейсових і післярейсових медичних оглядів водіїв автотранспорту», дано право проводити передрейсові та післярейсові медичні огляди працівників локомотивних бригад та водіїв транспортних засобів підприємств залізничного транспорту, тому він вимушений був погодитись з показаннями алкотестеру,

- зазначає, що з ознак алкогольного стану, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, у нього не було, а лише один показник алкотестеру у 0,34 проміле не є остаточним доказом перебування особи у стані алкогольного сп'яніння;

- він через 40 хвилин перед початком робочої зміни пройшов обстеження в медичному пункті станції Смородине на стан алкогольного сп'яніння, з використанням алкотестера, за результатами якого у нього в крові виявлено 0,00 проміле алкоголю і якби він був у стані сп'яніння, то не був би допущений до роботи, вказані дані медичного огляду були занесені до Журналу передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв, який був наданий суду як доказ для огляду, але суд не прийняв їх до уваги, як і не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_5, яка це підтвердила;

- показання свідків, залучених поліцією, є під великим сумнівом, оскільки не можна вірити тому, що кінцевий показник вони засвідчують 0,5 проміле, хоча поліцейський стверджував, що цей показник був 0,34 проміле;

- з врахування того, що він ні в чому не винний, прийняте судом рішення поставило його та його сім'ї на межу фізичного виживання, оскільки розмір штрафу - 10200 грн. разом з сумою судового збору - 320 грн. є занадто великим та не відповідає його доходам, крім того, через те, що його позбавлено права користування транспортними засобами він втратив можливість добиратись до роботи;

- зазначає, що відповідно до ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита».

Заслухавши пояснення захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду, ретельно дослідивши зібрані по справі докази, надавши їм об'єктивну оцінку, вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №187051 від 16 листопада 2016 року (а.с.1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_3 16 листопада 2016 року, о 06 год. 46 хв. у с. Кириківка по провул. Вокзальному,1 Великописарівського району Сумської області керував автомобілем ВАЗ2107 з н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом тесту (а.с.8-9), з яких вбачається, що за результатами проведення огляду у ОСОБА_3 проба позитивна, виявлено 0,34 проміле алкоголю, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в присутності яких на місці зупинки був проведений огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння з застосуванням технічного засобу «Драгер» (а.с.6-7), з яких вбачається, що останній на пропозицію інспектора поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в лікарні - відмовився.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що алкогольного сп'яніння у нього фактично не було, працівник поліції зупинив його безпідставно, з порушенням вимог ч. 1,2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та порушив положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції № 1452/735), то суд вважає їх необґрунтованими і такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

ОСОБА_8 Інструкції № 1452/735 передбачено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, сам ОСОБА_3 під час надання показань в суді першої інстанції зазначав про те, що він був зупинений працівником поліції, який запитав чи вживав він алкогольні напої, на що він (ОСОБА_3) повідомив, що вживав вчора, після цього поліцейський запропонував йому пройти огляд, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому, їхати до лікарні на обстеження ОСОБА_3 відмовився, про що власноручно зазначив у протоколі. Разом з тим, підписуючи протокол, останній не був позбавлений можливості викласти в ньому свої зауваження чи заперечення щодо його складання, проте, такої інформації протокол не містить.

При цьому, вважаючи дії працівника поліції такими, що не відповідають вимогам закону, ОСОБА_3 мав право оскаржити їх у встановленому законом порядку, проте, таким своїм правом він не скористався.

Крім цього, при складенні протоколу ОСОБА_3 особисто надав пояснення про те, що: «вчора він вживав спиртні напої, сьогодні керував автомобілем, продув тест 0,34, в лікарню не бажає, рух заборонено», що і підтвердив у суді апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що він пройшов медогляд в медпункті ВП «Локомотивне депо Смородине», який включений відповідними Наказами в перелік медичних пунктів, які є спеціалізованими на проведення передрейсових та післярейсових медичних оглядів працівників локомотивних бригад та водіїв транспортних засобів залізниць та мають право визначати стан алкогольного сп'яніння, за результатами якого в його корові було 0,00 проміле алкоголю, суд не може прийняти їх до уваги, з врахуванням наступного.

Так, положеннями ст. 266 КУпАП регулюється порядок огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Вказаною статтею закону передбачено також, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкція № 1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

З врахуванням вищезазначених вимог закону, медпункт ВП «Локомотивне депо Смородине» є спеціалізованим на проведення передрейсових та післярейсових медичних оглядів працівників локомотивних бригад та водіїв транспортних засобів залізниць та мають право визначати стан алкогольного сп'яніння і не є закладом охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв'язку з чим показання працівника вказаного медпункту не є належним та допустимим доказом.

З урахуванням положень ст. 266 КУпАП, у разі незгоди з показниками спеціальних технічних засобів або при наявності сумніву у їх належній сертифікації чи придатності ОСОБА_3 не був позбавлений можливості пройти таке обстеження у відповідному закладі охорони здоров'я, однак він не зробив цього.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що показання свідків, залучених поліцією є сумнівними, оскільки вони засвідчують 0,5 проміле, хоча поліцейський стверджував, що цей показник був 0,34 проміле, то на думку суду вони також є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.7. Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним, а також штраф у великому розміні ставить його сім'ю у дуже скрутне становище, суд не може прийняти до уваги, з врахуванням того, що ОСОБА_3., керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, знаючи, що не заборонено і за що передбачено адміністративну відповідальність, сам не врахував вказаних обставин.

Крім того, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається безальтернативне адміністративне стягнення як у виді штрафу так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суду є незрозумілою та такою що не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо звільнення його від сплати судового збору, оскільки ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Разом з тим, з врахуванням того, що відносно ОСОБА_3 судом винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то відповідно до ст. 40-1 КУпАП, на нього вірно накладено судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3. - залишити без задоволення.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10 лютого 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

З оригіналом згідно: суддя А.М. Макаровець