АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/509/17 Головуючий І інстанції
Справа № 626/233/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року про притягання ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 11.02.2017 року близько 0 години 05 хвилин в с. Мартинівка Красноградського району Харківської області керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить, постанову Красноградського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова не незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неправомірно послався на відеозапис з нагрудних камер поліцейських, огляд на стан спяніння був проведений з численними порушеннями інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, коли є данні про своєчасне її сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_3 в призначене судове засідання не зявився, завчасно повідомлявся судовою повісткою та телефонограмою, яку отримано 28.04.2017 року. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

У відповідності зі ст.1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. З цим висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки постанова прийнята судом на підставі матеріалів справи та діючого законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 122302 від 11.02.2017 року, складений в установленому законом порядку. Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що в протоколі не зазначено ознаки алкогольного спяніння не є підставою для скасування постанови суду, оскільки останній після його зупинки поліцейськими погодився пройти медогляд в медичному закладі.

Обставини про порушення водієм ОСОБА_3 наведених вимог п.2.9 «а» ПДР України, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

Таким чином, вина ОСОБА_3 підтверджується, протоколом серії № 122302 від 11.02.2017 року (а.с. 1), висновком лікаря Красноградської районної центральної лікарні ОСОБА_4, який ОСОБА_3 підписав (а.с. 2), поясненням самого ОСОБА_3, який зазначив, що після вживання алкогольних напоїв повіз своїх друзів додому (а.с. 4).

Посилання ОСОБА_3В на численні порушення інструкції при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння в Красноградській центральній лікарні, сумніви щодо його підписів в протоколі про адміністративне правопорушення та висновку лікаря суд розцінює як намагання ОСОБА_3 уникнути адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять жодного доказу про оскарження ОСОБА_3 або його захисником ОСОБА_5, яка приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції, неправомірних дій інспекторів поліції та лікаря при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння та складення протоколу серії АП2 № 122302 від 11.02.2017 року.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, та тяжкість ймовірних наслідків, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Підстав для скасування або зміни постанови Красноградського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2