Справа №580/1918/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Стеценко В.А.
Номер провадження 33/788/444/17 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-10 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 580/1918/17 за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки дії, за які його притягнули до адміністративної відповідальності, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, так як положення п.242 Розділу 5 частини І Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» за своєю суттю є дискримінаційними і порушують вимоги ст.ст.8 і 34 Конституції України, згідно яких гарантується право на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Вважає, що носіння ним бороди не може утворювати склад правопорушення, оскільки він мав охайний вид.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 31.10.2017 військовослужбовець ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 грн.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді 23.10.2017 близько 09 год.10 хв. в умовах особливого періоду на території військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 відмовився від виконання законних вимог командира 4-го реактивного артилерійського дивізіону щодо приведення зовнішнього вигляду у відповідності до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, тобто від гоління бороди на своєму обличчі.

Вислухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 182 від 23.10.2017 (а.с.3), суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що військовослужбовець ОСОБА_3 відмовився від виконання законних вимог командира в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП за обставин, викладених у судовому рішенні, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, крім зазначеного вище протоколу, об`єктивно підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 (а.с.5), ОСОБА_6 (а.с.6) та ОСОБА_7 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо фактичних обставин правопорушення, який заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Зокрема, допитаний в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 пояснив, що носіння ним борони ніяким чином не порушує Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, оскільки він постійно мав охайний вид, дотримувався правил гігієни і його борода не заважала використанню засобів індивідуального захисту та носінню спорядження. Останній не заперечував факт наявності у нього бороди і те, що він її не зголив, коли йому було віддано такий наказ.

Вказані показання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства України і повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в суді доказами, а тому вони є недостовірними доказами захисту.

Як вбачається з вимог абз.6 ст.242 («Додержання правил особистої гігієни») Розділу 6 («Збереження і зміцнення здоров`я військовослужбовців») Частини 2 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», зачіска військовослужбовця, а також вуса, борода, якщо вони є, мають відповідати вимогам гігієни і не заважати використанню засобів індивідуального захисту та носінню спорядження. Носіння бороди дозволяється тільки офіцерам і прапорщикам (мічманам) за наявності медичних показань.

Таким чином, носіння бороди дозволяється тільки офіцерам і прапорщикам (мічманам) за наявності певних медичних показань, а ОСОБА_3 є молодшим сержантом, тому зазначеними вище положеннями закону йому забороняється носіння бороди, внаслідок чого вимоги командира 4-го реактивного артилерійського дивізіону у відношенні військовослужбовця ОСОБА_3 щодо приведення ним свого зовнішнього вигляду у відповідності до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України були законними і підлягали обов`язковому виконанню.

З огляду на викладене, апеляційний суду вважає, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку разом з іншими доказами, дослідженими апеляційним судом, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-10 КУпАП, суддею суду першої інстанції не в повній мірі були враховані положення ст.23, ч.2 ст.33 і ст.34 КУпАП, згідно яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 характеризується за місцем проходження служби виключно з позитивної сторони, має завжди охайний зовнішній вигляд, на посаді командира відділення взводу управління 4-го реактивного артилерійського дивізіону зарекомендував себе як сформований командир, спроможний швидко та якісно виконувати свою роботу, в тому числі і в зоні АТО. (а.с.25) та нагороджений першим заступником керівника АТЦ при СБУ грамотою за старанну, професійну та зразкову військову дисципліну, сумлінне виконання службових (бойових) завдань у складі сил АТО на території Донецької та Луганської областей (а.с.23) і ВО «Країна» медаллю «За оборону рідної держави» (а.с.24), будь-якої істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, від його дій не наступило.

При цьому, слід враховувати і наявність на час апеляційного розгляду даної справи про адміністративне правопорушення наказу Міністерства оборони України за № 606 від 20.11.2017, згідно якого усім категоріям військовослужбовців під час бойових і навчально-бойових завдань дозволяється носіння бороди та вусів за умови, що вони мають відповідати вимогам гігієни та не заважати використанню засобів індивідуального захисту й носінню спорядження.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а згідно п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, крім іншого, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи вказані вище положення законодавства України про адміністративне правопорушення, характер і суть вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини справи, апеляційний суд приходить до переконання про малозначність вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена у ч.2 ст.172-10 КУпАП, внаслідок чого судове рішення у даній справі не можна в повній мірі вважати законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, постанова судді суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП.

При цьому, у відповідності до вимог ст.22 і ч.2 ст.284 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне обмежитись усним зауваженням на адресу ОСОБА_3 .

Керуючись ст.294 КУпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_9 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності і обмежившись на його адресу усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.