Номер провадження: 33/785/1054/17
Номер справи місцевого суду: 522/5617/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах правопорушника ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та штрафу у розмірі 10200 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 19.03.2017 року о 02 годині 40 хвилин ОСОБА_3 керувала автомобілем «Audi A5» д/н ВН 6381 EB, по вул. Успенській, в м. Одесі, у стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан спяніння за допомогою "DragerAlcotest" відмовилась , а також відмовилась у присутності двох свідків від проходження, відповідно до встановленого порядку , огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила п. 2.5, п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення у Приморському районному суді м. Одеси від 06.06.2017 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та штрафу у розмірі 10200 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

У своїй скарзі адвокат просить постанову суду скасувати, справу закрити. Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 В ході судового розгляду було встановлено, що факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. З метою усунення протиріч виявлених між фактами зазначеними у протоколі та обставинами встановленими в ході допиту свідків, адвокатам заявлено клопотання про витребування та дослідження відео з бодікам (1) УСЛ 159 (2) ВН 1251, яке повинно додаватись до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 та фактичними обставинами. При постановлені рішення судом оцінку наявним порушенням не надано, покази свідків викладені в постанові не відповідають показам наданим в ході судового розгляду.

Вивчивши доводи поданої скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не визнала вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та надала довідку із ГКБ №1 від 19.03.2017 року про відсутність алкоголю у крові. Після чого у судове засідання о 16 годині 50 хвилин 6.06.2017 року не зявилась, повідомлена належним чином про необхідність явки до суду під розписку, письмово просила розглянути справу без її участі, та надала письмові додаткові пояснення.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

1/ протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №171593 від 19.03.2017 року згідно до якого ОСОБА_3 керувала автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовилась у присутності двух свідків,

2/ Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_6, який пояснив про те, що у він із ОСОБА_7 бачили 19.03.2017 року , як ОСОБА_3 виходила із бару на Грецкій площі , та поїхали за нею, при спілкуванні із нею у присутності поліції він відчував запах алкоголю, та бачив , що вона знаходилась у стані алкогольного сп'яніння. Також свідок ОСОБА_6 пояснив, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції було зазначено те , з чим він був згодний, читав протокол, після чого підписав протокол, дії фіксувались на відео працівниками поліції. Також свідок ОСОБА_6 підтвердив те, що ОСОБА_3 відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою "DragerAlcotest», та від проходження огляду у медичному закладі приблизно о 2 годині 40 хвилин .

3/ Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_7, який пояснив про те, що 19.03.2017 року ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння керувала транспортним засобом, він бачив, як у неї була нестійка хода, і вона сіла за кермо автомобіля у стані сп'яніння, коли вийшла із бару. У цей день вони проводили рейд, тому повідомили поліції про це, та переслідували автомобіль під її керуванням. Він підписав, як понятий , протокол про адміністративне правопорушення, так як він бачив, що водій була у стані алкогольного сп'яніння, у неї була нестійка хода, не чітка мова, але він не памятає чи був від неї запах алкоголю. Також свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 відмовилась від проходження тесту Драйгер, та , зі слів працівника поліції, він зрозумів, що вона відмовилась від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

4/ Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який пояснив про те, що ОСОБА_3 19.03.2017 року була зупинена працівниками поліції, та він бачив там ОСОБА_7 та ОСОБА_6, працівник поліції пояснив, що ОСОБА_3 не повинна бути за кермом автомобіля, після чого він сів за кермо, потім поліція їй запропонувала пройти медичне обстеження, але вона відмовилась.

Суддя не прийняв до уваги надану медичну довідку від 19.03.2017 року , що була видана ГКБ №1 19.03.2017 року видану невідомою посадовою особою , без зазначення прізвища лікаря, що проводив обстеження, у якій зазначено те, що ОСОБА_3 знаходилась на обстеженні 19.03.2017 року о 4 годині у невідомому відділенні лікарні , та у неї діагноз - не виявлено алкоголю у крові. Зазначену довідку суддя не може прийняти до уваги і тому, що такий огляд проводився у порушення вимог наказу №1452/735 від 9.11.2015 року та не був оформлений висновком щодо результатів огляду, не був долучений акт медичного огляду, та не були виконані інші вимоги Інструкції. Згідно до п.22 зазначеного наказу « Про затвердження інструкції про порядок виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння ..» вимоги щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені із порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними, тому суддя не приймає до уваги надану ОСОБА_3 довідку про те, що вона не перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

На підставі вище зазначеного, суддя приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України « Про адміністративні правопорушення» доведена у суді. Законні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_2 про закриття адміністративної справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відсутні.

Суддя вважав за необхідне призначити ОСОБА_3 єдине можливе адміністративне стягнення , передбачене у санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході розгляду апеляції достовірно встановлено, що суд першої інстанції не вірно, та не повно трактував положення законодавства та допустив ряд процесуальних порушень, а також під час розгляду справи не було розглянуто всю ситуацію, що склалась. Суд жодним чином не врахував вимоги інших нормативно-правових актів.

Так в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_3 працювала адміністратором в барі і після своєї роботи сіла в автомобіль і поїхала додому.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 будучи представниками громадської організації помилково прийняли її за особу, яка відпочивала в барі і зловживала алкогольними напоями і сповістили працівників поліції про даний факт. На виклик даних осіб виїхали працівники поліції , яки зупинили ОСОБА_3 біля її дому і попросили надати їм документи не перевіряючи її стан і не виясняючи обставини по яким їх викликали.

В даний момент до них підїхав брат затриманої в став сперечатись з працівниками поліції, так як затримана, будучи мусульманського дотримання віри, алкогольні напої не вживає зовсім і дані обставини він хотів донести до працівників поліції.

Незважаючи на ці обставини. Працівники поліції склали протокол про те, що затримана була в стані алкогольного спяніння, не розяснили її права і обовязки , не взяли з неї пояснень і не зважаючи на то, що вона не розуміє українську мову і не розяснили її право пройти медичний огляд в лікарняній установі.

Незважаючи на дану обставину ОСОБА_3 особисто поїхала в лікарню №1 де пройшла огляд на що її видали довідку про відсутність ознак алкоголю.

Питання виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного спяніння та порядок направлення таких водіїв для проходження відповідного огляду чітко регламентується законодавством України.

При таких обставинах є великі сумніви в обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення і обєктивності його розгляду в звязку з чим, постанова суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Провіряючи дані обставини приходжу до висновку, що суд першої інстанції не вірно дав оцінку непрофесійним діям працівників поліції, які повелись на неправильну інформацію громадських діячів і наведеному в протоколі, в звязку з чим прийшов до висновку про винність ОСОБА_3

На підставі викладеного і керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах правопорушника ОСОБА_3- задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та штрафу у розмірі 10200 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. - скасувати і справу закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_8