АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1378/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 33/789/151/17 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, інваліда 3-ї групи, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 дохід держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Згідно даної постанови, 24.01.2017 року о 22 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21074 номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул.Лучаківського, 5А з явними ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, почервоніння очей), в приміщенні ОСОБА_2 відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Вказані вимоги мотивує тим, що у працівників поліції не було підстав для зупинки його транспортного засобу, Правил дорожнього руху апелянт не порушував, оскільки він є водієм- інвалідом, тому має право не пристібатися ременем безпеки.

Звертає увагу, що жодних свідків в приміщенні ОСОБА_2 при відмові ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння не було, а свідок ОСОБА_3 вказав, що не бачив апелянта на місці складення протоколу, адже було темно.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано таку ознаку наркотичного сп'яніння як почервоніння очей, хоча такої немає в переліку Інструкції, щодо інших ознак, то вони вказували на стан алкогольного сп'яніння, проте прилад Драгер показав 0 проміле.

Також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз'яснили його права, а також санкцію ст.130 КУпАП, а письмові пояснення до протоколу були продиктовані апелянту працівниками поліції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, 24 січня 2017 року близько 22.00 год. ОСОБА_1 рухався автомобілем до місця парковки, за ним заїхав автомобіль працівників поліції, які повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, оскільки не був пристебнутий ременем безпеки. Далі, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти на місці огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора, на що останній погодився. Тоді, у присутності двох запрошених працівниками поліції свідків, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер. За результатами проведеного огляду було визначено 0,0 промілє, тобто відсутність алкоголю в крові особи. При цьому, перед початком огляду ОСОБА_1 працівники поліції повідомили запрошеним свідкам, що у них є підозра, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858.

Всупереч вказаним вимогам, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про необхідність пройти ще й огляд на стан спяніння у медичному закладі. Прибувши у КУТОР, ОСОБА_1 такого огляду не пройшов, де у автомобілі працівників поліції під диктовку останніх написав свої пояснення у протоколі, що вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до встановленого порядку огляду.

Відповідно до п.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота ) порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці - п.3 Інструкції ); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №250607 від 24 січня 2017 року, ознаками наркотичного спяніння вказано почервоніння очей, шкіри обличчя та порушення координації рухів.

У судовому засіданні факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану наркотичного спяніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено та спростовується матеріалами справи.

Так, згідно з виписки із історії хвороби №6796 ТОККПНЛ неврологічного відділення, вбачається, що у ОСОБА_1 наявний діагноз: Віддалені наслідки закритої ч.м.т., забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального та внутрішньо-мозкового крововиливу, закритої травми шийного відділу хребта з підвивихом тіла СЗ, забоєм ПІВ (1998) з наявністю нижнього легкого спастичного параперозу, псевдобульбарного синдрому, нефалгічного синдрому, емоційно-лабільного розладу органічного генезу. Міонія і ст. Обох очей. Ангіопатія сітківки.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з дитинства, що вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0799368.

Таким чином встановлено, що порушення координації рухів ОСОБА_1 є наслідком хвороби з дитинства. При цьому, його автомобіль позначений розпізнавальним знаком Інвалід.

Також не є доказом наявності ознак наркотичного спяніння ОСОБА_1 - почервоніння його обличчя, оскільки подія мала місце 24 січня близько 22.00 години на вулиці протягом тривалого періоду часу.

Що ж стосується такої ознаки алкогольного спяніння як почервоніння очей, то така є надуманою, оскільки на місці зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції його візуальний огляд очей у темну пору доби на вулиці не проводився, що вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Вказаним доказам при винесенні рішення судом першої інстанції не було дано належної оцінки.

п.2 Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, закон повязує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння встановлену ст.130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого спяніння. В даному випадку такі встановлені не були.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан спяніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмову від проходження огляду на стан спяніння особою, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння, а викладені обставини, зокрема відсутність ознак наркотичного спяніння, залишилися поза увагою суду першої інстанції, у звязку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5