Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

4 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Санкт-Петербурга, Російська Федерація, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Як встановив суд, 4 травня 2017 року о 14 годині ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, чим порушував громадський порядок і спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить постанову судді місцевого суду скасувати, стверджуючи про те, що його підзахисний ОСОБА_3 нецензурною лайкою на адресу працівників поліції не висловлювався, не чіплявся до громадян і жодних подібних дій не вчинював. Місце, де працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_3, не є громадським місцем відповідно до визначень цього терміну у ст.1 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення", п.5 ч.3 ст.13 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", що свідчить про відсутність об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Що стосується даних у рапорті та поясненнях інспектора патрульної поліції Кукси В.В., то, на переконання захисника, вони є суб'єктивним баченням цієї особи і не відтворюють фактичні обставини події.

_______________________________________________________________

Справа № 33/796/2594/2017 Постанова винесена суддею Малинниковим О.Ф.

Категорія: ст.173 КУпАП

Крім того, захисник вказує на порушення суддею місцевого суду прав ОСОБА_3, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки він не був повідомлений про час і дату розгляду справи, був позбавлений можливості подавати докази, внаслідок чого суд прийняв незаконне рішення. А дані у постанові про те, що не було можливості забезпечити його явку у зв'язку з проживанням за межами м. Києва, свідчать про бездіяльність працівників поліції і не можуть братися до уваги.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого захисник обґрунтовує тим, що копію постанови отримав лише 20.09.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку оскарження постанови та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, скасувавши постанову судді із закриттям провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення; вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, в тому числі додатково долучені в суді апеляційної інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 20.09.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про його своєчасне сповіщення про місце і час її розгляду. Дані про дату отримання поштою копії постанови у справі відсутні, а тому не довіряти твердженням захисника про отримання копії судового рішення 20.09.2017 року під час ознайомлення зі справою, що підтверджується заявами, немає підстав. Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, який підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті інспектора патрульної служби.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 4 травня 2017 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_3 на вул. Дорогожицьцій, 13/2 в м. Києві нецензурно виражався в громадському місці, чинив образливе словесне чіпляння до працівників поліції, на зауваження не реагував, чим принижував людську гідність та суспільну мораль і вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, тобто дрібне хуліганство.

З рапорту інспектора Управління патрульної служби у м. Києві Кукси В.В. вбачається, що 04.05.2017 року екіпажем "Форт-1006" близько 14 години 40 хвилин за порушення правил дорожнього руху на вул. Дорогожицькій, 13/2 було зупинено автомобіль "BMW X5" д/н НОМЕР_2. Водій спочатку відмовлявся пред'явити документи, мотивуючи відсутністю доказів правопорушення. Надалі водій, яким виявився ОСОБА_3, надав документи, при цьому нецензурно лаявся, образливо словесно чіплявся до працівників поліції, ображав їх та особисто погрожував. У зв'язку з цим щодо ОСОБА_3 було складено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП і протокол за ст.173 КУпАП.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків пояснення ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції, згідно з якими 04.05.2017 року він, керуючи автомобілем "BMW", рухався по вул. Щусєва і після повороту на вул. Дорогожицьку був зупинений працівниками патрульної поліції, які рухалися позаду нього в службовому автомобілі. Інспектору Куксі В.В., який висунув вимогу пред'явити документи і повідомив, що він порушив вимоги правил дорожнього руху, оскільки не ввімкнув покажчик повороту, він заперечив. При цьому інспектор визнав, що докази нібито вчиненого ним порушення відсутні, у зв'язку з чим виникла конфліктна ситуація. Він нецензурною лайкою не висловлювався і не чіплявся до громадян. До того ж, вважає, що автомобіль, який є його власністю, не є громадським місцем. На місці інспектор сфальсифікував два документи - постанову про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яка на даний час оскаржується в суді, і протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом було досліджено відеозаписи.

Так, з наданого стороною захисту відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_3, інспектор поліції представився і повідомив про порушення ним вимог правил дорожнього руху, з чим ОСОБА_3 не погодився і вимагав надати докази, які, як визнав інспектор, у нього відсутні.

Водночас, записом нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, який було надано на запит Апеляційного суду міста Києва і частково досліджено в судовому засіданні, оскільки на ньому зафіксовано спілкування ОСОБА_3 з працівниками міліції із застосуванням нецензурної лексики та висловлювань, що порушують загальноприйняті правила поведінки у нормальному суспільстві, спростовуються доводи апеляційної скарги про невідповідність даних у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті обставинам справи.

А тому пояснення ОСОБА_3 про те, що він не висловлювався лайкою на адресу працівників поліції та аналогічні доводи в апеляційній скарзі є неправдивими.

Що стосується тверджень в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 не чинив інших подібних дій, які становлять об'єктивну сторону дрібного хуліганства, як то чіпляння до громадян, до про це протокол про адміністративне правопорушення і не складався.

Надуманими є і доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки вказані події відбувалися не в громадському місці.

Визначення терміну "громадське місце", яке міститься у Законі України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення", вживається саме для цілей вказаного закону, а Закон України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" визначення такого терміну не надає.

Разом з тим, вказані події відбувалися вдень на людній вулиці в присутності невизначеної кількості громадян та працівників поліції, тобто місці, яке в загальноприйнятому розумінні є громадським і не потребує законодавчого визначення. А тому посилання ОСОБА_3, який вважав, що знаходячись у себе в автомобілі (при цьому голосно непристойно висловлювався у відчинене вікно), він не знаходився в громадському місці, є недоречними.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, матеріали справи не містять даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи, і її розглянуто в його відсутності, про що обґрунтовано вказано в апеляційній скарзі. Однак при розгляді справи в апеляційному суді правопорушник отримав можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористався ними. До того ж, допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення і саме по собі не може бути підставою для скасування постанови і закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Отже, постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 /три/ неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 51 /п'ятдесят одну/ гривню, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн