Провадження №: 3/752/8369/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.11.2017 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києвіпро притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124, частиною 1 статті 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, працюючого в компанії «Вертикаль» різноробочим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в:

16.10.2017 року о 16 год. 20 хв. на вул. Саперно-Слобідській в м. Києві, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, 16.10.2017 року о 16 год. 20 хв. на вул. Саперно-Слобідській в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» тест № 191, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що зіткнення сталося з вини іншого учасника дорожнього руху, який різко загальмував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правила дорожнього руху України, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, правопорушенням є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бут уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від курування цим засобом у дорозі.

На погляд суду ОСОБА_1, як водій, не виконав зобов'язання покладені Правилами дорожнього руху, щодо необхідності бути уважним, стежити за дорожньою та відповідно реагувати на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди.

Факт вчинення ОСОБА_1адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії БД № 115063 від 16.10.2017 року про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, письмовими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, іншими матеріалами адміністративної справи.

Крім того, судом враховується, що схема дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була підписана і будь яких зауважень про наявність у схемі неточностей, останнім не зазначено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу водія, ставлення його до вчиненого, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» передбачена можливість проведення лабораторних досліджень крові, слини, змивів зі шкіри обличчя і губ з метою виявлення або уточнення речовин, які здатні викликати стан сп'яніння у водія. При цьому встановлено, що показник концентрації алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,2 проміле.

Відповідно до матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогю теста «Драгер», за результатами тесту ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп»яніння, оскільки за результатами показник концентрації алкоголю в крові становить 0, 25 проміле.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення ПДР України, крім того вина підтверджується зібраними у справі доказами, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі доказів які містяться в матеріалах справи суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та вважає за необхідне покласти на неї стягнення керуючись ч.1 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі статті 321 КУпАП строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36, 124, 130, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення:

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

-за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Згідно статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак