Справа № 489/3572/17 29.11.2017 29.11.2017 29.11.2017
Номер провадження: 33/784/476/17
Апеляційний суд Миколаївської області
Справа № 33/784/476/17 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Коновець М.С.
Суддя Апеляційного суду
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Луговенко К.С.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_2, який народився 31 липня 1983 року, в м. Миколаєві, мешкає в м. Миколаєві, вул. 3 Лінія, 19, працює директором ТОВ «ІнтерТрансГаз»,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 19.07.2017 р. близько 23.42 год. по пр. Героїв України в м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Сузукі ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння (тест газоаналізатору «Драгер» № 1270, результат якого склав 0,84 ‰ алкоголю в крові), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що судом першої інстанції недотримані його права на захист, оскільки справу розглянуто за його відсутністю, крім того поза увагою суду залишились питання щодо технічного стану приладу «Драгер», зокрема правильність даних, отриманих в результаті його використання, своєчасне періодичної метрологічної перевірки. Також суд не зясував чи відповідали дії працівників поліції вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС, Мінздравом України №1452/735 від 09.11.2015 р.

До початку апеляційного розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 уточнив, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення у його відсутність суд порушив його право на захист, в іншій частині апеляційні вимоги ОСОБА_2 не підтримав, погодився з фактичними обставинами справи та просив постанову скасувати, на підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд, трудовому колективу ПВНП «НІКОІНТЕРМ» у м. Миколаєві для застосування до нього засобів громадського впливу

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши матеріали справи та додатково надані матеріали, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи суддею суду першої інстанції встановлені вірно і апелянтом, з урахуванням уточнення апеляційних вимог, не оскаржуються.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 щиро каявся у вчиненому, визнав свою провину, повідомив, що 20.07.2017 р. вжив спиртні напої з приводу приїзду батьків його дружини з АР Крим. Разом з ним вживав алкогольні напої і власник автомобілю Сузукі ОСОБА_4 ОСОБА_5 Після цього йому зателефонував ОСОБА_6, який сказав, що впав з висоти та пошкодив спину. Він із ОСОБА_5 на автомобілі останнього поїхали до ОСОБА_6, оскільки останній просив приїхати для можливого транспортування його до лікарні. Транспортним засобом керував він, оскільки ОСОБА_5 був більше у стані алкогольного спяніння ніж він. Після зупинення його працівниками поліції, він зателефонував ОСОБА_7, який і поїхав до ОСОБА_6

ОСОБА_2 просив передати матеріали відносно нього на розгляд трудового колективу ПВНП «НІКОІНТЕРМ», оскільки він має на утриманні дядька ОСОБА_2 інваліда другої групи, двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 років народження, діти хворіють донька на алергію, а сину виставлений діагнозами КІНЕ, пупкова грижа, а тому дружина вимушена займатись його лікуванням, у звязку з чим не працює.

Крім того він свій автомобіль переобладнав для перевезення обладнання, повязаного із монтажем, налаштуванням та ремонтом газових мереж.

Позбавлення його права керування автомобілем призведе до того, що робота підприємств буде зупинена, оскільки він єдиний працівник, який займається забезпеченням доставки обладнання.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив пояснення ОСОБА_2 та пояснив, що ремонтуючи кришу свого будинку, впав, забив спину. Телефонував ОСОБА_2, просив підїхати до нього щоб їхати до лікарні. Але через деякий час приїхав інший чоловік, який повідомив, що ОСОБА_2 зупинили працівники поліції.

Доводи апелянта з приводу порушень суддею вимог законодавства при розгляді адміністративної справи без нього, є слушними, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутністю за наявністю в матеріалах справи двох заяв ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

Апеляційний розгляд відбувся за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, а тому право ОСОБА_2 на захист, таким чином поновлено.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд не зясував всіх обставин, які підлягали зясуванню відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

Так, ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязані в тому числі зясувати, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу.

За положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тобто, адміністративна відповідальність має подвійну мету захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття, яка реалізується, зокрема, через такі функції адміністративної відповідальності репресивно-каральну та запобіжно-виховну.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не є посадовою особою, а отже може бути звільнений від адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП.

З клопотання директора приватного виробничо-налагоджувального підприємства «НІКОІНТЕРМ» від 27.11.2017 р. та протоколу загальних зборів трудового колективу приватного виробничо-налагоджувального підприємства «НІКОІНТЕРМ» та інших документів, вбачається, що ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується суто позитивно, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; водійські права необхідні для роботи, оскільки він використовує службовий транспорт для службової діяльності, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, доглядає рідного дядька ОСОБА_2 інваліда 2 групи про що надані підтверджуючі документи. Директор підприємства «НІКОІНТЕРМ» ОСОБА_8 просить звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали справи на розгляд трудового колективу ПВНП «НІКОІНТЕРМ».

Наведене, а також надані ОСОБА_2 пояснення під час апеляційного розгляду та його процесуальна поведінка свідчать про те, що у нього правильне ставлення до вчиненого, він щиро кається у вчиненому проступку.

Враховуючи зазначені обставини, дані про особу ОСОБА_2, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП до нього можливо застосувати захід громадського впливу, звільнивши його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу приватного виробничо-налагоджувального підприємства «НІКОІНТЕРМ» - для застосування заходів громадського впливу.

За такого, постанова судді на підставі ст. ст. 21, 284 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 21 КУпАП, про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 51, ч. 1 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 130, статтями 156, 173, 176, 177, 178 180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали на розгляд трудового колективу приватного виробничо-налагоджувального підприємства «НІКОІНТЕРМ» для застосування заходів громадського впливу.

На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1