Справа № 565/1901/17
Провадження № 3/565/1064/17
Справа № 565/1902/17
Провадження №3/565/1065/17
Справа№565/1903/17
Провадження №3/565/1066/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Мануляк Ю.В., з участю секретаря судового засідання Левадної О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративних справ, які надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого на посаді міського голови Вараської міської ради Рівненської області, жителя м-ну Перемоги, буд. № 32 «Б», кв. № 112, м. Вараш, Рівненської області, за ч.2 ст. 212-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 від 22.02.2017 року стосовно порушення Вараською (Кузнецовською) міською радою Рівненської області (надалі- рада) його права на доступ до публічної інформації.

Опрацюванням матеріалів скарги встановлено, що потерпілий подав до виконавчого комітету ради інформаційні запити від 15.02.2017 року, які зареєстровані виконавчим комітетом ради 15.02.2017 року за № 03.3-09 справа № Д-23, № 03.3-09 справа № Д-24 та № 03.3-09 справа № Д-25, стосовно надання скан-копій депутатських звернень депутатів ради ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з 26.10.2015 року по 15.02.2017 року.

Листами від 21.02.2017 року № 03.3-09-165, № 03.3-09-166 та № 03.3-09-167 «Про розгляд запиту на отримання публічної інформації», за підписом міського голови ОСОБА_1, потерпілому було повідомлено, що публічна інформація створюється в процесі виконання субєктом владних повноважень своїх обовязків та відмовлено у наданні запитуваної інформації, а також зазначено, що запит має бути надісланий радою за належністю до відповідного депутата на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212-3 КУпАП не визнав. Пояснив, що даних адміністративних правопорушень не вчиняв, оскільки, як міський голова, не є розпорядником публічної інформації, а відповідальною особою за надання відповіді на запити ОСОБА_3 є секретар міської ради ОСОБА_6, тому ОСОБА_1, як міський голова, не є належним субєктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказав на безпідставність протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, оскільки вони складені на підставі скарги не підписаної ОСОБА_3

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, проаналізувавши та оцінивши докази та обставини справи у їх сукупності, керуючись Законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 101 Конституції України гарантує, що парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Мета парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина визначається статеттю 3 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини". Так, відповідно до п. 3 ч.1 цієї статті метою парламетського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Відповідно до п.8-1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, повноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 188-40 (невиконання законних вимог) та ст. 212-3 КУпАП (порушення права на інформацію та права на зверненя).

Згідно п. 4.6 Положення про відділ контролю у сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (надалі відділ), до прав відділу відноситься складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 188-40 та 212-3 КУпАП. Тому, заступник керівника Управління та керівник відділу ОСОБА_7 уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, протоколів від 06.09.2017 року щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_2 на те, що скарга не підписана заявником , а тому не підлягає розгляду, то згідно п. 2.7 Інструкції з ведення діловодства за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників, народних депутатів України, підприємств, установ, організацій з відомостями про порушення прав і свобод людини і громадянина у Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженої Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 28.08.2012 №12/8-12, передбачено, що звернення, яке надійшло електронною поштою, після реєстрації передається на розгляд до структурних підрозділів Секретаріату. Отже, у даному випадку має місце звернення у електронному вигляді, тому відсутність підпису на скарзі заявника не є порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надалі _Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З аналізу визначення публічної інформації вбачається, що вся інформація, якою володіє суб'єкт владних повноважень, є публічною інформацією.

З копій інформаційних запитів від 15.02.2017 року, які зареєстровані виконавчим комітетом ради 15.02.2017 року за № 03.3-09 справа № Д-23, № 03.3-09 справа № Д-24 та № 03.3-09 справа № Д-25, встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 звертався до виконавчого комітету ради з інформаційними запитами, стосовно надання скан-копій депутатських звернень депутатів ради ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з 26.10.2015 року по 15.02.2017 року.

Копіями листів від 21.02.2017 року № 03.3-09-165, № 03.3-09-166 та № 03.3-09-167 «Про розгляд запиту на отримання публічної інформації», за підписом міського голови ОСОБА_1, підтверджується, що потерпілому ОСОБА_3 було повідомлено, що публічна інформація створюється в процесі виконання субєктом владних повноважень своїх обовязків та відмовлено у наданні запитуваної інформації, а також зазначено, що запит має бути надісланий радою за належністю до відповідного депутата на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З копії відповіді ради № 03.3-09-607 від 23.06.2017 року «Про розгляд запиту на отримання публічної інформації», за підписом міського голови ОСОБА_1, на інформаційний запит потерпілого ОСОБА_3 від 19.06.2017 року, зареєстрованого радою 20.06.2017 року за № 03.3-09, справа № Д-94, «Про наявність у виконавчих органах ради депутатських звернень депутатів ради VII скликання, які були подані на імя міського голови ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 19.06.2017», встановлено, що запитувані потерпілим депутатські звернення наявні у виконавчих органах ради. Також даний факт підтверджується копією витягу (1-5 сторінок) журналу реєстрації депутатських звернень.

За таких обставин, виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області та Вараська міська рада Рівненської області володіли запитуваною потерпілим інформацією і є розпорядниками даної інформації.

Як зазначено в пункті 1 частини першої статті 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно п. 1 частини першої статті 13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (частина четверта статті 20 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відтак, ураховуючи, що запити потерпілого були направлені до виконавчого комітету ради за належністю, вбачається, що саме виконавчий комітет ради, відповідно в особі свого керівника, мав обов'язок надати потерпілому остаточну відповідь та запитувану інформацію.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стеттею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначаються повноваження сільського, селищного, міського голови. Так, відповідно до ч. 4 та 5 цієї статті сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність, зокрема, за: - забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та Законів України, виконання актів Президента України та відповідних органій виконавчої влади; - організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; -здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 24 Закону, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, які винні у безпідставій відмові у задоволенні запиту.

Частиною 2 статті 212-3 КУпАП передбачено відповідальність посадових осіб за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Отже, ОСОБА_1, займаючи посаду міського голови Вараської міської ради Рівненської області, є посадовою особою ради та її виконавчого комітету, який, підписавши листи від 21.02.2017 року № 03.3-09-165, № 03.3-09-166 та № 03.3-09-167 «Про розгляд запиту на отримання публічної інформації», неправомірно відмовив у наданні інформації, яка була у володінні виконавчого комітету ради і така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до законів України «Про доступ до публічної інформації», потерпілому ОСОБА_3

Відтак, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно описів вкладень у цінні рекомендовані листи № № 708,715 та 723 заступник керівника відділу контролю у сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надіслав ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення від 06.09.2017 року з додатками на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує, що відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається та зазначено в протоколах про адміністративне правопорушення, що датою вчинення правопорушення є 21.02.2017 року. Тому на момент розгляду справу минув трьохмісячний строк з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, і закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1, на підставі п. 7ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 212-3 ч.2, 247, 280, 283- 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП, відносноАнощенка ОСОБА_8,на підставі п. 7ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя Ю.В. Мануляк