А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01.08.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/528/2017, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.06.2017 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.03.2017 о 00:13 в с. Сторожниця керував автомобілем марки «Тойота Корола» ВС9775ВІ з ознаками алкогольного спяніння і, на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного спяніння, за що підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.), з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він транспортним засобом не керував, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя не відмовлявся, що дії поліцейських були незаконними, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не є доказом його вини. Зазначає, що суд першої інстанції до його доводів не дослухався, справу до органу поліції на доопрацювання не повернув, його показань не перевірив і не спростував, осіб, зазначених у протоколі в якості свідків, не допитав, а тому дійшов хибного висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обовязком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону у справі не додержані.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні і чи підлягає він адміністративній відповідальності, Апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В обґрунтування своїх висновків про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, суд першої інстанції послався у постанові на протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 048048 від 20.03.2017, показання свідків поліцейських ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх рапорти та показання самого ОСОБА_1, який, ніби то підтвердив відмову від проходження огляду у власному клопотанні, поданому до суду.

Водночас суд відкинув показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, та показання свідка його дружини ОСОБА_5, яка цю обставину підтвердила. Суд зазначив, що у поліцейських немає підстав до оговору ОСОБА_1, який, до того ж, не оскаржив їх дій до відповідних органів, а його дружина прямо зацікавлена в результатах розгляду справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 048048 від 20.03.2017, який склав поліцейський СРПП № 3 Ужгородського РВП ОСОБА_2, вказано, що ОСОБА_1 20.03.2017 о 00:13 в с. Сторожниця керував автомобілем «Тойота Корола» ВС9775ВІ з явними ознаками алкогольного спяніння «(різкий запах алкоголя з порожнини рота)» і «їхати в нарко диспансер відмовився», чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. У ньому не зазначено ні про будь-яку вимогу працівника поліції; ні про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; ні про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення. З іншого боку, у п.2.5 Правил дорожнього руху не зазначено про обовязок водія «із явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголя з порожнини рота) їхати в нарко диспансер».

ОСОБА_1 у цьому протоколі власноруч написав, що за кермом була ОСОБА_5 (а.с.1). Те саме він стверджував у судовому засіданні 09.06.2017 під час розгляду справи судом першої інстанції і стверджує в апеляційній скарзі. Окрім цього у своєму клопотанні до суду першої інстанції, в судовому засіданні і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказував про свою згоду пройти медичний огляд у закладі охорони здоровя за умови, якщо йому буде пояснено причину зупинки транспортного засобу.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 048048 від 20.03.2017 цим вимогам не відповідає, оскільки не містить викладу суті будь-якого з адміністративних правопорушень, в тому числі - передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 283 КУпАП, повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Оскаржена постанова від 09.06.2017 цим вимогам відповідає не в повній мірі, оскільки містить рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі, провадження в якій було розпочато з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції при підготовці даної справи до розгляду всупереч вимогам п.2 ст. 278 КУпАП питання про те, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення не розглянув і прийняв до провадження неналежно складений протокол, що перешкодило йому ухвалити у справі законне і обґрунтоване рішення. Без усунення зазначених порушень норм процесуального права подальше провадження в справі і належне виконання в ній вимог ст. 245 КУпАП було неможливе.

Тому оскаржена постанова підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з приписами ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1); закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п.7).

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення в справі про адміністративне правопорушення підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП не є триваючими.

Тримісячний строк, протягом якого в даній справі могло бути накладено адміністративне стягнення, закінчився, тому розпочате в ній провадження у будь-якому разі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання про те, з якої підстави підлягає закриттю провадження в даній справі, Апеляційний суд виходить з того, що вказані порушення норм процесуального права не дають законних підстав для правової кваліфікації того чи іншого діяння ОСОБА_1, яке мало місце 20.03.2017, як адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.06.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати і закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Гошовський Г.М.