Справа № 163/673/17
Провадження №3/163/442/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0517/205050700/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда ІІІ групи з дитинства, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №074810, виданий 05.07.1996 року Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 21.02.2017 року о 21 год. 38 хв., слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Fiat Ducato», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, окрім товару в межах дозволених неоподатковуваних норм (памперси та пральний порошок загальною вагою 49,7 кг), аналогічний товар, а саме: пральний порошок в капсулах «ARIEL KAPS (30pr)» в кількості 2 упаковки по 6 штук в кожній, вагою 13 кг, вартістю 1986,61 грн.; памперси «РС» в кількості 8 упаковок, вагою 12 кг, вартістю 2291,33 грн.; памперси «Happy Big Pack» в кількості 8 упаковок, вагою 16,8 кг, вартістю 1775,78 грн., та памперси «GP A2» в кількості 4 упаковки, вагою 7,9 кг, вартістю 1403,44 грн., а всього зазначеного товару загальною вагою 49,7 кг, вартістю 7457,16 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що вилучений товар він придбав для власних потреб, а той, що митники повернули переміщував за винагороду. З дозволеними до переміщення неоподатковуваними нормами товару він обізнаний, однак, для проходження митного контролю прослідував смугою руху «зелений коридор», оскільки саме на зазначену смугу його скерував прикордонник. Під час проходження митного контролю, при усному опитуванні інспектору митниці він повідомив, що переміщує памперси та пральний порошок, відкрив автомобіль для огляду товару, а також подав на нього TAX FREE FOR з фіскальним чеком, однак після зважування товару виявилось, що він перевищує встановлену неоподатковувану норму по вазі. На його прохання надати митну декларацію для заповнення митники відмовили, мотивуючи тим, що письмового декларування товару на смузі руху «зелений коридор» не передбачено. Просив суд врахувати зазначені обставини та товар йому повернути для розмитнення.

Захисник ОСОБА_2 ОСОБА_3 вказав, що кваліфікація дій його підзахисного за ознаками ст.472 МК України є зайвою, оскільки характер вчинених останнім дій, за яких товар ним був задекларований в усній формі, повністю охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України. Тому просив провадження у справі за ст.472 МК України закрити, а стягнення накласти в межах ст.471 МК України з поверненням товару для його подальшого розмитнення.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, його захисника, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0517/205050700/17 від 21.02.2017 року (а.с.1-4); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2017/000136 від 22.02.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення громадянином ОСОБА_2 товару, який склав понад дозволену неоподатковувану норму до ввезення на митну територію України, а саме: прального порошка в капсулах «ARIEL KAPS (30pr)» в кількості 2 ящика, памперсів «РС» - 8 упаковок, памперсів «Happy Big Pack» - 8 упаковок, памперсів «GP A2» - 4 упаковки, загальною вагою зазначеного товару 49,7 кг (а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.02.2017 року (а.с.8); копією TAX FREE FOR TOURISTS від 21.02.2017 року №02412/17/РА2432/МAG/02/2017, відповідно до якого вартість вилученого у ОСОБА_2 товару становить 1124,76 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 21.02.2017 року (1 польська злота = 6,63 грн.) складає 7457,16 грн., що еквівалентне 259,92 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2869,0057 грн. (а.с.9); службовою запискою старшого державного інспектора митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 21.02.2017 року, у якій зафіксовано, що загальна вага переміщуваного ОСОБА_2 товару становить 99,4 кг, з якого: пральний порошок в кількості 2 упаковки та 20 упаковок памперсів, загальною вагою 49,7 кг., органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_2 (а.с.17).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, з якого частина перевищила дозволену неоподатковувану норму, визначену ч.1 ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» інспектору митниці, при усному опитуванні, він відразу заявив про переміщуваний в транспортному засобі товар памперси та пральний порошок, предявивши його для огляду та надавши документи, підтверджуючі його вартість, свідчать не про що інакше, як про усне декларування останнім переміщуваного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Окрім цього, з протоколу про ПМП встановлено, що автомобіль марки «Fiat Ducato», р.н.з. АС3640ВО, було переведено на смугу митного контролю «червоний коридор» для проведення поглибленого огляду (а.с.1-4).

Аналіз диспозиції ст.472 МК України вказує на те, що слідування смугою митного контролю "червоний коридор", як і переведення на зазначений коридор з «зеленого», передбачає обовязкове письмове декларування товару.

Однак, з матеріалів справи встановлено, що під час проходження митного контролю ОСОБА_2 посадові особи митниці митної декларації для письмового декларування переміщуваного товару не надавали, про що вказує її відсутність в матеріалах справи або ж відсутність відповідного протоколу (акту) відмови від подання письмової декларації останнім.

Отже, доказів, які б доводили надання можливості ОСОБА_2 задекларувати переміщуваний ним товар, органом доходів і зборів не зібрано та в судовому засіданні даного факту не доведено.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, та був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні на ОСОБА_2стягнення за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, перебування на утриманні неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0517/205050700/17 від 21.02.2017 року, товар: пральний порошок в капсулах «ARIEL KAPS (30pr)» в кількості 2 упаковки по 6 штук в кожній, вагою 13 кг; памперси «РС» в кількості 8 упаковок, вагою 12 кг; памперси «Happy Big Pack» в кількості 8 упаковок, вагою 16,8 кг; памперси «GP A2» в кількості 4 упаковки, вагою 7,9 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_7