АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/465/17 Головуючий у І-й інстанції - Воробйов В.Л.
Справа № 199/1154/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Амур Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм у ТОВ «Стиль-Буд і К», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, 06.02.2017 року о 10-10 ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Камаз» №АЕ 2186 СР по вул. Куликовській на перехресті з вул. Канівською у м. Дніпро, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзної частини, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 10.5 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції і закрити справу за п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду адміністративних справ, які проводив один і той суддя, висновки відповідних постанов суперечать один одному, так само, як і висновки щодо доведеності вини у скоєнні водіями адміністративного правопорушення за фактом ДТП учасниками якої вони були. У першому випадку, в оскаржуваній постанові, суд чітко дотримується обвинувальної позиції щодо водія ОСОБА_3, а в другому випадку повністю стає на бік водія ОСОБА_4 та виправдовує його за відсутності належних доказів яка унеможливлює встановленню саме механізму скоєння ДТП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підтримали в повному обсязі доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, просив її залишити без задоволення а постанову судді першої інстанції без змін.

Вислухавши ОСОБА_3Ю та його захисника ОСОБА_2, захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, судом першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення і висновків суду які не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови судді, суд вказав лише зазначені дані протоколу щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та перелічені інші докази долучені до протоколу без їх належної оцінки та зроблено судом висновок про недотримання ОСОБА_3 п. 1.3, 1.5, 10.5 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у прямому причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що не ґрунтуються безсумнівно на доказах, які містяться в матеріалах справи та суперечать їм.

Крім того, як вбачається з долученої до матеріалів справи копії постанови від 10.04.2017 року відносно ОСОБА_4, суд закриваючи провадження у звязку в діях останнього складу адміністративного правопорушення, посилається на те, що матеріали справи містять покази учасників дорожньо-транспортної пригоди, які протирічать один одному. При цьому пояснення ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 про механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди не спростовані. Однак протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_4 за порушення ним п.п. 1.3, 1.5, 12.1, 16.12 ПДР України, при цьому матеріали справи не містять відомостей, будь-яких належних та допустимих доказів, що могли бути правовою підставою для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а у даному випадку пояснень тільки ОСОБА_3 не достатньо. Матеріали справи також не містять і додаткових відомостей, доказів та пояснень можливих свідків.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди випливає, що зіткнення між автомобілями відбулось правою, передньою частиною автомобіля «Лексус» та лівою, нижньою частиною автомобіля «Камаз», при цьому сама схема не містить детального місця розташування вказаних автомобілів, їх напрямок та траєкторії руху, безпосередньо в момент зіткнення.

Крім того, позначено два можливих місця зіткнення за різними поясненнями водіїв, що не дає можливості встановити сам механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Проте в оскаржуваній постанові судді, належна оцінка в повному обсязі з врахуванням інших обставин в їх сукупності не надано. Наявні в них суперечності не зясовані. Судом першої інстанції не зазначено, чому в даному випадку ним надана перевага одним висновкам, а саме відносно ОСОБА_3 в наслідок однієї і тієї ж події ДТП з аналогічними вихідними даними та доказами наявними в матеріалах справи над іншими, що унеможливлює встановлення єдиного механізму дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, пояснення учасників ДТП мали суперечності, які не були зясовані та узгодженні судом першої інстанції. Однак, зазначені суперечності обставин справи не були зясовані судом першої інстанції, заяв про проведення авто-технічної експертизи сторонами у суді не надавалося.

Таким чином, з вказаних обставин, зясувати і усунути наявні суперечності в апеляційній інстанції не надається можливим, що на підставі наявних доказів позбавляє апеляційний суд встановити наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України, а тим більше зясувати питання, чи знаходиться порушення апелянтом вимог Правил дорожнього руху України, якщо таке мало місце, в причинно-наслідковому звязку з настанням ДТП та дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, відносно якої складено протокол.

За таких обставин, апеляційний суд, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 тлумачить на користь останнього, а відтак вважає постанову місцевого суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Амур Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати

Винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1