Провадження № 3/734/1570/17 Справа № 734/3654/17
ПОСТАНОВА

іменем України

17 листопада 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової прокуратури Деснянського гарнізону, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання лейтенант, командира 1 навчального механізованого взводу, викладача 6 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , жителя військової частини НОМЕР_1 казарма АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

у с т а н о в и в:

наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13 жовтня 2016 № 265 лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини та призначено на посаду командира 1 навчального механізованого взводу - викладача 6 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на лейтенанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує лейтенанта ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. Згідно з ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм військовим званням лейтенант ОСОБА_1 є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, рядових і матросів. Відповідно до ст.ст. 119 і 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир взводу в мирний час і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі. У свою чергу, відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, командир 1 навчального механізованого взводу - викладач 6 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 за військовим званням та посадою є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, рядових і матросів, а також виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, а отже в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП є військовою посадовою особою. Разом зі тим, в порушення вимог ст.ст. 4, 11 і 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують лейтенанта ОСОБА_1 , окрім вище вказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, а також зобов`язує бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, останній, недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, 27 жовтня 2017 року не прибув на службу до військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим покладені на нього службові та функціональні обов`язки не виконував до 15.30 години 30 жовтня 2017 року включно.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та винуватим себе визнав у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, і доказами, встановленими в судовому засіданні. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати його до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень, у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти діб із моменту її винесення.

Суддя