Справа № 465/1020/17 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/783/596/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю представника скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 09.02.2017 року на пр. Чорновола-Джерельна у м. Львові керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння очей та шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження по справі закрити. При цьому вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями ст. 256 КпАП України, а саме у ньому відсутні підписи свідків. Зазначає, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, проте просив його доставити у медичний заклад. Покликається на те, що прилад «Драгер», за допомогою якого працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп'яніння не відноситься до спеціальних технічних засобів відповідно до Переліку спеціальних технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Разом з цим, до початку розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від в. о. керівника ГО «Об'єднання нумізматів «АВЕРС» Наконечної М. про передачу справи на розгляд громадської організації з метою застосування до правопорушника заходів громадського впливу.

Заслухавши доводи представника скаржника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що останнім днем для подачі апеляційної скарги є вихідний день, а апеляційна скарга подана 03.05.2017 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 не був пропущений, а тому у його поновленні немає потреби.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №261183 від 19.02.2017 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, згідно з яким ОСОБА_2 відмовився від його проходження.

Не заслуговує на увагу покликання скаржника на те, що він просив працівників поліції доставити його до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки зазначене не підтверджується жодними доказами.

Крім того, із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксований період часу з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 до складення протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки у присутності двох свідків. Дані про те, що ОСОБА_2 бажав пройти медичний огляд на стан сп'яніння у медичному закладі на відеозаписі відсутні.

Не підлягає задоволенню клопотання про передачу справи на розгляд громадської організації, оскільки до такого не долучений протокол зборів, на якому вирішувалось це питання, що дає підстави для звернення до суду з таким клопотання, а також у зв'язку з тим, що воно суперечить вимогам апеляційної скарги, в якій ОСОБА_2 не визнав свою вину у вчиненому правопорушенні та просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

постанову Франківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.