Номер провадження: 33/785/409/17
Номер справи місцевого суду: 502/47/17
Головуючий у першій інстанції Тюмін О. Г.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 02.02.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Кілія Одеської області, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Відповідно до постанови суду, 29.12.2016 р. о 01 год. 15 хв. в м. Кілія ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген гольф», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд 1-ї інстанції в постанові повністю не врахував його пояснення та доводи, всі обставини перекручені і не відповідають дійсності;

- протокол відносно нього був складений не на місці, де його зупинив інспектор, а в Кілійській ЦРЛ в присутності робітників лікарні при медичному огляді;

- також суд не допитав у якості свідка ОСОБА_3, який знаходився у автомобілі, та який би міг спростувати або підтвердити факт знаходження правопорушника в стані алкогольного сп'яніння, а також підтвердити факт відсутності його перевірки за допомогою технічних засобів;

- крім того, суд не звернув уваги на той факт, що співробітник поліції Чапкин В.Ф. грубо порушив вимоги ст. 266 КУпАП, тобто не провів первинного огляду з використанням спеціальних технічних засобів;

- також суд не врахував той факт, що він хворий дитячим церебральним паралічем з тетрапарезом та порушенням функції опори і ходи, тому його «нестійка хода» стала одним із приводів складання протоколу про адміністративне правопорушення;

- суд незаконно стягнув з нього судовий збір в розмірі 320 гривень, та не звернув уваги на те, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_3, який знаходився в автомобілі на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 пояснення апеляційний суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №157786 від 29.12.2016 р., згідно з яким він відмовився від підпису та пояснень в присутності свідків (а.с. 3);

- поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.4-6), згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду;

- СД диском із відеозаписом подій, які мали місце 29.12.2016 р. о 01 год. 15 хв. в м. Кілія дослідженим як в суді 1-ої так і апеляційної інстанції, відповідно до якого ОСОБА_2 назвався не своїми анкетними даними, не надавав працівникам поліції документи на право керування транспортним засобом, в грубій формі, використовуючи нецензурну лексику, як на місті зупинки, так і в лікарському закладі відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції встановлені об'єктивно та перевірені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Більш, того в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив факт керування автомобіля «Фольксваген гольф» саме 29.12.2016 р. о 01 год. 15 хв., пояснивши свою поведінку неправомірними, на його думку, діями працівників поліції.

Стосовно допитув суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3, ОСОБА_2 пояснив, що він не зміг забезпечити його явку в зв'язку з тим, що останній знаходиться на роботі та не зможе в найближчий час з'явитися до суду.

Окрім того, відповідно до зазначеного вище відеозапису, на місті запинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та в лікарському закладі, сторонні особи були відсутні.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що співробітник поліції Чапкин В.Ф. грубо порушив вимоги ст. 266 КУпАП, тобто не провів первинного огляду з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (надалі - Інструкція) огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Натомість, ОСОБА_2 в категоричній формі, як на місті зупинки, так і в лікарському закладі відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що його хвороба дитячим церебральним паралічем з тетрапарезом та порушенням функції опори і ходи, тому його «нестійка хода» стала одним із приводів складання протоколу, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки із вищезазначеного відео вбачається, що ОСОБА_2 мав почервоніння очей та був у збудженому стані, у зв'язку з чим вів себе неадекватно.

З аналогічних підстав, апеляційний суд вважає голослівними доводи про те, що працівником поліції були допущені порушення при складанні відносно нього протоколу не на місці, де його зупинили, а в Кілійській ЦРЛ в присутності робітників лікарні, при медичному огляді.

Апеляційний суд вважає хибними доводи ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....

Таким чином, одним із способів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння...., що підтверджується переліченими вище доказами.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_2 стосовно того, що суд 1-ої інстанції в порушення вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» стягнув з нього судовий збір по справі у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Згідно копії довідки серії 2-18 АБ №129675 (а.с.23) та висновків ЛКК №1559 від 13.11.2007 року (а.с.24) та №552 від 12.08.2002 року (а.с.24) ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності безстроково.

Отже, з огляду на вказані норми чинного законодавства, ОСОБА_2 повинен бути звільненим від сплату судового збору при розгляді даної справи.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, натомість постанова суду підлягає зміні в стягнення з ОСОБА_2 судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 02.02.2017 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - змінити, звільнивши його від сплати судового збору.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца