Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/464/17 Головуючий в 1-й інстанції - Фунжий О.А.
Єдиний унікальний № 333/7331/16-п Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст. 130 ч. 3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката Курінного О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Курінного О.І. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_2, в якій також порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2, будучи 25 лютого 2016 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, 28 вересня 2016 року - за ст. 130 ч. 2 КУпАП, 7 грудня 2016 року, приблизно о 23 год. 40 хв. по вул. Космічній, 86 в м. Запоріжжі керував автомобілем Chery T11 Tiggo, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови; від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 3 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він не знав про існування протоколу про адміністративне правопорушення, не був повідомлений про розгляд справи та не отримував копію рішення. Вважає постанову незаконною, такою, що ухвалена з суттєвими порушеннями вимог як матеріального, так і процесуального права. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом розглянуто справу за відсутності правопорушника та його захисника; під час розгляду справи суд позбавив ОСОБА_2 давати пояснення та користуватися послугами захисника, заявляти клопотання; судом не викликалися та не допитувалися свідки, не встановлено особу ОСОБА_2, його матеріальне та соціальне становище, майновий стан, сімейне положення та інші обставини, не встановлено, що ОСОБА_2 взагалі керував транспортним засобом.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову районного суду скасувати.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката Курінного О.І. та особу, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та часткове задоволення апеляційної скарги адвоката Курінного О.І., з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, участі в судовому засіданні не приймав, хоча судом на адресу його проживання направлялися повістки. Так само, на його адресу направлялася копія постанови судді. Разом з тим, з огляду на загальні засади правосуддя, які гарантують людині право на апеляційне оскарження, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 не приймав участь в судовому засіданні і копію постанови його захисник отримав у червні 2017 року, причини пропуску строку на апеляційне оскарження можна визнати поважними, оскільки строк у такому випадку законодавчо обчислюється з моменту отримання копії судового рішення, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджувалась дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року, де зафіксовано суть правопорушення (а.с. 1), довідкою підсистеми «Адмінпрактика» (а.с. 3), поясненнями свідків (а.с. 4, 5), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 6), відеозаписами, які містяться на доданому до матеріалів справи DVD-R диску, на якому зафіксовані обставини події.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши, відповідно до ст. 251 КУпАП, їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і той факт, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку відмовився.

Доводи ОСОБА_2 про необізнаність щодо складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються його поясненнями, записаними в протоколі, відеозаписом, долученим до матеріалів справи, та опосередковано актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Доводи апелянта про те, що судом були допущені процесуальні порушення і не дотримані права ОСОБА_2 в сенсі того, що останній був позбавлений можливості особисто приймати участь при розгляді справи, що йому не направлялася копія постанови також є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Лише при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Так, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП випливає, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов'язковою.

22.12.2016 року вищевказана справа надійшла до місцевого суду.

Розгляд справи було призначено на 17.01.2017 року і перенесено на 02.02.2017 року.

На адресу ОСОБА_2 направлялися повістки, однак вони повернулися до суду за закінченням строку зберігання.

Копія постанови була направлена ОСОБА_2, але так само, як і повістки, повернулася до суду за закінченням строку зберігання.

З огляду на вищевказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 вважається таким, що був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи і мав об'єктивну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 286 КУпАП, однак не скористався такою можливістю.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема з позицією Суду відображеною у його рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

У рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, поведінка ОСОБА_2 свідчила про навмисне небажання отримувати судові повідомлення про час та місце розгляду справи з метою уникнення адміністративного стягнення.

До того ж, права ОСОБА_2 повній мірі були відновлені під час апеляційного перегляду справи.

Отже, суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами апелянта щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_2 при розгляді справи судом першої інстанції.

Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є очевидною підтверджується матеріалами справи.

Апелянтом заявлено клопотання про дослідження доказів і допит свідків, однак вимоги щодо необхідності допиту свідків, робить акцент на процесуальні порушення, при цьому не оспорює фактичні обставини справи. Крім того, за вимогами закону, суд апеляційної інстанції може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованого відхилення їх місцевим судом. Приймаючи до уваги, що наявні докази у суду сумніву не викликають, а ОСОБА_2 та його представник не обґрунтували свої доводи щодо необхідності додаткового допиту свідків, його клопотання про дослідження доказів і допит свідків судом апеляційної інстанції не підлягає задоволенню.

Висновки суду про наявність вини в діях ОСОБА_2 обґрунтовані матеріалами справи. Докази зібрані у порядку та на підставі, визначеному законом.

Стягнення суд призначив у відповідності із санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, на момент прийняття остаточного рішення у цій справі, постановою Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2017 року була змінена постанова судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року, і його дії перекваліфіковані з ч. 2 ст. 130 КУпАП, на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на цю обставину, дії ОСОБА_2 мають бути перекваліфіковані з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, з призначенням стягнення, передбаченого санкцією вказаної норми Закону.

Виклад же фактичних обставин справи зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Курінному О.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката Курінного О.І. - задовольнити частково.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, з призначенням йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін