ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ПАТ «Елакс», директор, адреса: м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1, корп. 12, за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №20-01-4300/0421 від 06.11.2017р., при перевірці ПАТ «Елакс», директором якого є ОСОБА_1, встановлене порушення законодавства про працю, а саме: наказом від 29.09.2017р. №224-к гр. ОСОБА_2 звільнена з посади електромонтажника за власним бажанням 29.09.2017р. на підставі власної заяви від 29.09.2017р., тобто в день подачі заяви. Визначені ч.2 ст. 38 КЗпП України поважні причини звільнення у строк, про який просить працівник, в наказі від 29.09.2017р. №224-К та в заяві гр. ОСОБА_2 не зазначені.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, подала заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі, розкаялась, просила звільнити її від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, доходить наступного:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положеннями ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №20-01-4300/0421 від 06.11.2017р., актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю №20-01-4300/2104, заявою ОСОБА_3 від 29.09.2017р., наказом про припинення трудового договору від29.09.2017р.

З урахуванням викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Втім, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, у вчиненому розкаялась, а відсутність великої суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення обєктивно підтверджується не наданням доказів зриву виробничого завдання за звільнення ОСОБА_2 як і доказів завдання збитків державним та суспільним інтересам.

З урахуванням викладеного, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення й обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.22, ч. 1 ст. 41, 283, 284, 294 КУпАП, -

ухвалив:

ОСОБА_1, 06.01.1963 р.н, від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП звільнити та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя -