Справа № 352/1804/16-п
Провадження № 33/779/52/2017
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Тисменецького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2016 року., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.,

Цією ж постановою притягнений до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн,-

в с т а н о в и л а :

Постановою судді від 26.12.2016 року встановлено, що ОСОБА_2 28.11.2016 р. о 19 год. 30 хв. по вул. Миру в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1, у порушення вимог п. п. 12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, а саме дорожніх умов, не дотримався безпечної дистанції, в'їхав у задню частину автобуса "Богдан» д.н.з. НОМЕР_2, у результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою також визнано винуватим ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати в частині визнання його винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неуперередженому її розгляду. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він не винний у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Вважає винуватим у вчинені вказаної пригоди іншого водія - ОСОБА_3, оскільки останній виїхав з другорядної дороги, не надавши перевагу в русі його автомобілю, що рухався по головній дорозі, в наслідок чого й відбулося зіткнення транспортних засобів.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, його представнику ОСОБА_4 роз'яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП. ОСОБА_3 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Заяв та клопотань від учасників судового провадження не надійшло.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, вважав себе невинуватим у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, просив провадження по справі закрити;

- представник ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги, просила постанову суду в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_2 скасувати, провадження закрити за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення;

- ОСОБА_3 не підтримав доводи апеляційної скарги. Не заперечував з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Заперечував в частині характеру пошкоджень транспортного засобу на якому рухався ОСОБА_2, наполягав на тому, що наявні пошкодження транспортного засобу «Фольксваген Пассат» виникли від зіткнення з автомобілем марки «DAF», окрім пошкодження лівої частини заднього бамперу автомобілю марки «Фольксваген Пассат».

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, врахувавши пояснення сторін, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову місцевого суду змінити в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, закривши провадження по справі відносно ОСОБА_2, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в частині порушення ним п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №170777 від 28.11.2016 року (далі - Протокол) ОСОБА_2 28.11.2016 р. близько о 19 год. 30 хв. в с. Драгомирчани по вул. Миру Тисменицького району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості, не розрахував дорожню обстановку, а саме дорожніх умов, не дотримався безпечної дистанції, в'їхав у задню частину автобуса "Богдан» д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, у наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.п. 3).

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Так, до протоколу долучені пояснення двох водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з яких вбачається, що винним в дорожньо-транспортній пригоді вони вважають один одного (а.п. 5-6).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він рухався по ділянці дороги Богородчани Івано-Франківськ, в той час як автобус «Богдан» виїжджав з прилеглої вулиці, перед виїздом з якої встановлено знак 2.1. «Дати дорогу», тобто водій ОСОБА_3 повинен був надати йому дорогу, тобто транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі. Оскільки, він рухався по головній дорозі, то водій автобуса «Богдан» повинен був пропустити його автомобіль, однак цього він не зробив, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода. Зайнявши крайню праву смугу водій автобуса не пересвідчився про відсутність перешкод. Рухаючись по головній дорозі він вжив усіх можливих заходів, необхідних для забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надав в суді першої інстанції (а.п. 19).

Матеріали справи містять також пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.п. 7-8), з яких вбачається наступне.

З пояснень ОСОБА_5, який є водієм транспортного засобу «DAF», вбачається, що 28.11.2016 року він рухався в напрямку смт.Богородчани, та побачив як автобус виїхав з другорядної дороги на головну, по якій рухався легковий автомобіль, внаслідок чого, цей автомобіль вдарився в автобус, після чого цей же автомобіль викинуло на зустрічну смугу та відбулось зіткнення з автомобілем «DAF». Вказане ДТП трапилось в с. Драгомирчане на перехресті вулиць Миру та Шкілької (а.п. 7).

Вважаю вказані пояснення ОСОБА_5 такими, що відповідають дійсності, оскільки жодних сумнівів щодо викладених ним обставин події не виникає, та узгоджується з іншими доказами по справі, а також поясненнями ОСОБА_2

З пояснень свідка ОСОБА_6, що містяться в матеріалах провадження (а.п. 8), вбачається, що перший удар відбувся у фуру, що рухалась назустріч автомобілю «Фольксваген». Водій автомобілю «Фольксваген» рухався по середині траси, почав гальмувати і його кинуло на зустрічну смугу в ліве крило синьої фури - потім від фури два рази розвернуло та ударило в автобусне крило.

Вважаю вказані пояснення свідка ОСОБА_6 такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони суперечать поясненням інших учасників пригоди, зокрема водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_5, саме який, на думку суду, є неупередженим та незацікавленим учасником події, що сталась з його участю.

Крім того, таки пояснення ОСОБА_6 спростовують схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

До протоколу про адміністративне правопорушення додається схема наслідків дорожньо-транспортної пригоди, з розташуванням автомобілів в момент зіткнення, а також з зазначенням отриманих ними видимих (зовнішніх) пошкоджень, а саме: 1) автомобіль марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1: передня частина автомобіля, задня частина автомобіля, ліва та права частини автомобіля; 2) автобус марки "Богдан» д.н.з. НОМЕР_2: задня ліва частина автомобіля; 3) автомобіля «DAF»: пошкодження - передня частина та ліва бокова частина автомобіля, (а.с. 4).

Зі схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є нерегульоване перехрестя, також вбачається, що зіткнення відбулося саме в межах перехрестя, яке визначене на схемі під п. 4 - «Осип».

З урахуванням пояснень водіїв, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, а також з урахуванням їх напрямку руху, вважаю, що саме місце першого зіткнення відображено на вказаній схемі під п.4 - «Осип», а друге зіткнення під п. 5 - «Осип».

Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином вважаю, що саме порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.1 ПДР України перебуває у причино-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а водій ОСОБА_2 мав право, відповідно до п. 1.4 ПДР України, розраховувати на те, що ОСОБА_3 також буде виконувати правила дорожнього руху.

Вказані обставини, підтверджені висновками суду першої інстанції, які містяться в оскаржуваній постанові щодо ОСОБА_3, який її не оскаржує, та не заперечує ці обставини в судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, при прийнятті рішення не враховую та не розмежовую кількість та локалізацію механічних ушкоджень, які виникли у автомобіля марки «Фольксваген Пассат», як від зіткнення з автомобілем марки «DAF», так й автобусом марки «Богдан», оскільки таке розмежування не має жодного значення при вирішенні питання щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне обвинувачення ОСОБА_2 в порушенні п. 12.1 ПДР України під, зокрема в частині вибору безпечної швидкості руху та врахування дорожньої обстановки для того, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, а також в порушенні п. 13.1 вказаних вище Правил, а саме щодо не дотримання безпечної дистанції, є неспроможними, оскільки у судовому засіданні встановлено, що автобус марки «Богдан» виїхав із другорядної вулиці Шкільна на головну, не переконався у безпеці маневру, не надав переваги в русі автомобілю «Фольксваген Пассат» під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі. З наведено свідчить, що вказані автомобілі не рухались у попутному напрямку, що свідчить про відсутність з боку ОСОБА_2 порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР України щодо безпечної дистанції, а також й порушення швидкості руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази в підтвердження вказаного обвинувачення.

Тому, за вказаних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду були досліджені фотознімки, що надані ОСОБА_2 на електронному носії інформації, сторони не заперечували, що на вказаних знімках є транспортні засоби, якими керували водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З фотознімків вбачається пошкодження лівої задньої частини автобусу марки «Богдан» та пошкодження автомобілю марки «Фольксваген Пассат», з яких, крім іншого вбачається, що на лівому передньому крилі автомобіля «Фольксваген Пассат», синього кольору, містяться пошкодження з наявністю нашарування фарби жовтого кольору.

Вказані обставини, крім іншого, поза всяким розумним сумнівом, доводять факт зіткнення передньої частини автомобіля марки «Фольксваген Пассат» з задньою частиною автобусу марки «Богдан», та, відповідно, спростовують твердження ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 щодо розвитку вказаних ними обставин.

Отже, аналізуючи матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №170777 від 28.11.2016 року, схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди, пояснення водіїв та свідків, доходжу висновку, що взаємне розташування транспортних засобів після зіткнення, у сукупності з даними, що містяться у вказаних вище доказах, а також характеру видимих пошкоджень на транспортних засобах, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного доходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - зміні, в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас з матеріалів провадження вбачається, що матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №170776 від 28.11.2016 року відносно ОСОБА_3 (а.с. 1) та протокол серії АП2 №170777 від 28.11.2016 року щодо ОСОБА_2 (а.п. 3).

Як вбачається з постанови судді, вказані протоколи фактично були об'єднані в одне провадження та розглянуті по суті в межах одного судового провадження.

Разом з тим системний аналіз норм Кодексу про адміністративне правопорушення не передбачає об'єднання в одне провадження протоколів про адміністративне правопорушення щодо різних осіб, оскільки в даному випадку кожному з них, під час розгляду справи в суді першої інстанції, слід було роз'яснювати права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченими ст. 268 КУпАП, так й правами потерпілого, передбаченими ст. 269 КУпАП, що не вбачається зі змісту оскаржуваної постанови.

Оскільки під час апеляційного розгляду в судовому засіданні були присутні обидві особи, що були притягнені до адміністративної відповідальності, їм були роз'яснені їх процесуальні права, тому вважаю, що під час апеляційного розгляду їх права не порушені.

Між тим, під час апеляційного перегляду відсутня можливість виділення матеріалів щодо кожної особи в окреме провадження, оскільки оскаржуваною постановою прийнято рішення відносно двох осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім того, апеляційний суд переглядає провадження в межах апеляційної скарги, відсутність вказаного прохання унеможливлює прийняття такого рішення.

В той же час, встановлення факту відсутності в діях ОСОБА_2 порушення п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України не впливає на правильність висновків суду та доведеність винуватості ОСОБА_3 в порушенні ним п. 10.1 ПДР України, оскільки вказані обставини не переглядались в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Тисменецького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) та ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) - змінити в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову судді Тисменецького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2016 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Івано-Франківської області В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло