Провадження № 33/792/227/17
Справа № 686/1880/17-п Головуючий в 1-й інстанції Антонюк О.В.
Категорія:ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., прокурора Кушніра Д.В., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку АДРЕСА_1, громадянку України, з вищою освітою, одружену, депутата Лісогринівецької сільської ради, працюючу головним бухгалтером ТОВ "Берест-Люкс",

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду ОСОБА_1 25 січня 2016 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Лісовогринівецької ЗОШ І-III ступенів, що по

вул. Центральній, 25/1, с. Лісові Гринівці, під час проведення п'ятої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, будучи депутатом вказаної сільської ради, на яку відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього закону, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28, частини 1 та 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», частини 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомила у встановленому законом випадку та порядку сесію Лісовогринівецької сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність».

Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у бажанні надати у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею 0,09 га із земель комунальної власності та її представницькими повноваженнями, виник реальний конфлікт інтересів, тобто, суперечність, яка впливала на об'єктивність та неупередженість при голосуванні по питанню № 14, під час проведення V сесії Лісовогринівецької сілької ради першого скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницькогоь району та надання її у власність».

Такими діями, які виразились у не повідомлені сесії Лісовогринівецької сільської ради про наявність реального конфлікту інтересів, депутат Лісовогринівецької сільської ради ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ставилося у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин, а саме, що вона, будучи депутатом Лісовогринівецької сільської ради, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28, ч.ч.1 та 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування», 25 січня 2016 р. о 10 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Лісовогринівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, що по вул. Центральній, 25/1,

с. Лісові Гринівці, під час проведення п'ятої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1, будучи депутатом вказаної сільської ради, який відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення в приватних інтересах та в інтересах свого батька ОСОБА_2, діючи в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування по питанню № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с.Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність», прийняла участь у голосуванні та проголосувала «За».

Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у бажанні надати своєму батьку у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею - 0,09 га із земель комунальної власності та її представницькими повноваженнями щодо можливості голосувати, виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка впливала на об'єктивність та неупередженість при голосуванні по питанню № 14 під час проведення 5 сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання про «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність».

На думку органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, депутат Лісовогринівецької сільської ради ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 1727 КУпАП.

Суд, закриваючи провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, послався на те, що ОСОБА_1 рішення по питанню № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність» (в розумінні диспозиції ч.2 ст.172 КУпАП) самостійно не приймала, оскільки не мала на те повноважень, а рішення по даному питанню приймалося колегіальним органом - Лісовогринівецькою сільською радою.

В поданій апеляційній скарзі, з урахуванням змін, прокурор просить постанову суду, в частині закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП скасувати, визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення та провадження у справі закрити на підставі ст.38 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вказує, що ОСОБА_1, будучи депутатом Лісогринівецької сільської ради першого скликання, мала право голосу при прийнятті рішення №14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність» за умови її публічного оголошення про наявність конфлікту інтересів під час голосування, чого нею зроблено не було.

Заслухавши пояснення прокурора на зміну вимог поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1, яка погоджується з рішенням суду першої інстанції, а подану апеляційну скаргу вважає необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, вирішенні питання про наявність події і складу цього правопорушення в діях ОСОБА_1, доведеності її вини та накладення стягнення зазначених вимог закону дотримався, і з врахуванням змін до апеляційної скарги, вказані обставини прокурором не оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на показаннях самої ОСОБА_1, яка частково визнала свою винуватість, через необізнаність вимог чинного законодавства, та вказала, що, дійсно, вона під час проведення п'ятої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради, будучи депутатом цієї ради, не повідомила сесію про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність», що стосується її батька ОСОБА_2, та проголосувала за прийняття цього рішення.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що під час вирішення питання про відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2, який є батьком ОСОБА_1, остання, не повідомивши перед цим сесію Лісогринівецької сільської ради про наянвість у неї реального конфлікту інтересів, позитивно проголосувала під час вирішення вказаного питання.

Об'єктивно участь ОСОБА_1 під час сесії Лісогринівецької сільської ради, обрання її депутатом та голосування під час надання земельної ділянки ОСОБА_2 стверджується даними: рішення шостої сесії від 26.02.2016 р. № 7 «Про затвердження постійного регламенту Лісовогринівецької сільської ради»; регламенту цієї ради; рішення та протоколу п'ятої сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання від 25.01.2016 р. № 14 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність»; списку присутніх на цій сесії депутатів; заяви ОСОБА_2 від 17.10.2015 р.; рішення першої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради № 1 про обрання депутатом ОСОБА_1; повідомлення Лісовогринівецької сільської ради про відсутність письмової та усної заяви ОСОБА_1 щодо неучасті у голосуванні та розгляді питання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність» з метою уникнення конфлікту інтересів.

Ці обставини адміністративної справи були в повному обсязі досліджені судом та давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини

ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Будь-яких порушень під час розгляду справи про притягнення

ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП судом не встановлено, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині, як про це вимагається у апеляційній скарзі прокурора, суд не вбачає.

Разом з тим, висновок суду про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, не відповідає фактичним даним по справі і є помилковим.

Закриваючи провадження в справі в зв'язку у відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції, як видно з постанови суду, фактично не дослідив та не оцінив всіх доказів у справі, безпідставно не взяв до уваги усі письмові документи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та передчасно прийшов до висновку про відсутність в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Проте такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи депутатом Лісовогринівецької сільської ради, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28, ч.ч.1 та 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування», 25 січня 2016 р. о 10 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Лісовогринівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, що по вул. Центральній, 25/1, с. Лісові Гринівці, під час проведення п'ятої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1, будучи депутатом вказаної сільської ради, який відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення в приватних інтересах та в інтересах свого батька ОСОБА_2, діючи в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування по питанню № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с.Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність», прийняла участь у голосуванні та проголосувала «За».

Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у бажанні надати своєму батьку у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1) площею - 0,09 га із земель комунальної власності та її представницькими повноваженнями щодо можливості голосувати, виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка впливала на об'єктивність та неупередженість при голосуванні по питанню № 14 під час проведення 5 сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання про «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність».

Як видно з постанови суду першої інстанції, в місцевому суді, як і в апеляційному суді, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, визнавала лише частково, зазначивши при цьому, що дійсно у вказаних місці та часі вона, під час проведення сесії Лісовогринівецької сільської ради, будучи депутатом цієї ради, не повідомила сесію про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність», що стосується її батька ОСОБА_2, та проголосувала за прийняття цього рішення. Вказані обставини ОСОБА_1 обгрунтувала незнанням законодавства у вищевказаній сфері.

Незважаючи на неповне визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення, її вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених апеляційним судом доказів.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2017 року, складеного оперуповноваженим УЗЕ в Хмельницькій області ДЗЕ Національної поліції України старшим лейтенантом поліції

Лапінським Д.О. (а.с.2-8), вбачається, що ОСОБА_1, будучи депутатом Лісовогринівецької сільської ради, не повідомила сесію про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 14 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с. Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність», що стосується її батька ОСОБА_2, та, в подальшому, проголосувала за прийняття цього рішення.

У поясненнях, наданих ОСОБА_1 та долучених до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.25), остання підтвердила, що брала участь у голосуванні під час вирішення питання про надання у власність для ведення особистого селянського господарства земельної діялнки ОСОБА_2, який є її батьком.

Вказані обставини підтвердили у своїх поясненнях свідки ОСОБА_7 (а.с.26), ОСОБА_4 (а.с.27), ОСОБА_5 (а.с.28). Показання цих свідків є послідовними, узгодженими між собою та не суперечать матеріалам справи, а тому місцевий суд необгрунтовано не прийняв їх до уваги та не поклав в основу прийнятого рішення.

Із протоколу №5 п'ятої сесії Першого скликання Лісогринівецької сільської ради від 25 січня 2016 року (а.с.9) слідує, що на розгляд вказаної сесії було винесене питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території с.Стуфчинці Хмельницького району та надання її у власність (а.с.17), за підтримання якого проголосували усі присутні на сесії депутати у кількості 17 чоловік (а.с.22), у тому числі і ОСОБА_1 (а.с.24).

Рішенням 5 сесії 1 скликання Лісогринівецької сільської ради від 25 січня 2016 року (а.с.23) прийнято рішення про затвердження проекту землеутрою та передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки вона, як депутат Лісогринівецької сільської ради, вчинила умисні дії, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

За таких обставин, беручи до уваги все вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП підтверджена, у зв'язку із чим постанова місцевого суду від 10 березня 2017 року стосовно ОСОБА_1, в частині закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, у відповідності до положень п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, про визнання

ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи, що з моменту вчинення адмінправопорушення сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.4 ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2017 року, в частині закриття провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та закрити провадження в справі у зв'язку з закінченням, на час розгляду справи, строків накладення адміністративного стягнення.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Л.М. Кулеша