ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1990/17
Провадження № 3/210/668/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 травня 2017 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

при секретарі Севанян М. Б.,

за участю прокурора Зукова Д. Д.,

розглянувши адміністративний матеріали, які надійшли із Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, працює заступником начальника КК НАУ, депутат Криворізької міської ради, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшли адміністративні матеріали із Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 вважаю, що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним, тому необхідно обєднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 за № 210/1990/17, провадження № 3/210/668/17 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та за № 210/1990/17, провадження № 3/210/669/17, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та присвоїти єдиний номер справи - № 210/1990/17, провадження № 3/210/668/17.

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді депутата Криворізької міської ради VII скликання, будучи згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення ч. 1 ст. 28 Закону під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішення Криворізькою міською радою самостійно публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Вказане правопорушення вчинене при наступних обставинах:

ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відображено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» перша сесія новообраної міської ради скликається відповідною територіальною виборчою комісією не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради в кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону.

Перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який інформує раду про підсумки виборів депутатів, а також про підсумки виборів відповідно сільського, селищного, міського голови. З моменту визнання повноважень депутатів ради нового скликання та новообраного міського голови відповідно до статті 42 цього Закону головує на пленарних засіданнях ради першої сесії новообраний голова.

Крім того, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відображено що, повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання. Повноваження депутата можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених законом.

Також ч. 2 ст. 89 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вказано, що депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.

Відповідно до Протоколу першого пленарного засідання першої чергової сесії Криворізької міської ради сьомого скликання від 18.11.2015 визнано повноваження 64 депутатів Криворізької міської ради, в тому числі і ОСОБА_2

В своїй діяльності ОСОБА_2, як депутат Криворізької міської ради, керується Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, регламентом роботи ради.

Таким чином, на підставі п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2, є субєктом, на якого поширюється дія вказаного закону.

Так, 26.08.2016 р. в приміщенні Криворізької міської ради Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг пл. Молодіжна (Радянська), 1, проходила десята сесія сьомого скликання, в якій, згідно відповідного протоколу засідання від 26.08.2016, брали участь головуючий сесії в.о. міського голови - секретар міської ради ОСОБА_3 та 52 зареєстрованих депутатів, в тому числі і ОСОБА_2

На початку пленарного засідання десятої сесії Криворізької міської ради сьомого скликання було затверджено порядок денний десятої сесії Криворізької міської ради сьомого скликання, згідно п. 30 якого, на розгляд ради винесене питання «Про надання згоди КРИВОРІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ ВЕТЕРАНІВ АФГАНІСТАНУ (ВОЇНІВ- ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ) на безоплатне користування (позичку) обєктом нерухомості комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_1», одним із засновників та кінцевим бенефіціарним власником якого згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ОСОБА_2.

Відповідно до п. 30 протоколу засідання десятої сесії Криворізької міської ради сьомого скликання від 26.08.2016, стенограми до нього та диску з аудіо записом засідання при розгляді питань «Про надання згоди КРИВОРІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ ВЕТЕРАНІВ АФГАНІСТАНУ (ВОЇНІВ- ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ) на безоплатне користування (позичку) обєктом нерухомості комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_1» виступили: ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6

Після обговорення, в.о.голови та 52 депутати міської ради проголосували наступним чином: «За»-53; «Всього»-53, що підтверджується відповідним протоколом десятої сесії сьомого скликання і відомістю результатів поіменного голосування.

Вказані результати голосування відображено у електронній системи голосування «РАДА-КРИВИЙ РІГ». Голосування відбулося 26.08.2016 року о 10:22:13.

На підставі голосування, в.о. голови ради винесене та підписане рішення Криворізької міської ради № 839 від 26.08.2016 «Про надання згоди КРИВО-РІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ ОРГАНІЗА-ЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ ВЕТЕРАНІВ АФГАНІСТАНУ (ВОЇНІВ-ІНТЕРНАЦІОНАЛІС-ТІВ) на безоплатне користування (позичку) обєктом нерухомості комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_1», а саме: нежилими приміщеннями на 2 поверсі окремо розташованої нежилої будівлі на вул. Степана Тільги, 5 загальною площею 80,36 м2 .

Так, ОСОБА_2 не виконав вимоги передбачені ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме самостійно публічно не оголосив про наявність у нього реального конфлікту інтересів до та під час голосування на сесії ради за рішення № 839 від 26.08.2016 «Про надання згоди КРИВО-РІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ ВЕТЕРАНІВ АФГАНІСТАНУ (ВОЇНІВ-ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ) на безоплатне користування (позичку) обєктом нерухомості комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_1»

Таким чином, у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його приватним інтересом бажанням отримання в безоплатне користування обєкту нерухомості для організації, в якій він є одним із засновників, та його представницькими повноваженнями, як депутата ради, який уповноважений представляти відповідну територіальну громаду шляхом участі на сесіях ради, використавши вказані повноваження для надання переваг КРИВОРІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ ВЕТЕРАНІВ АФГАНІСТАНУ (ВОЇНІВ-ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ) та публічно не оголосив під час засіданні Криворізької міської ради, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, депутат Криворізької міської ради Дніпропетровської області VII скликання ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішення Криворізькою міською радою сьомого скликання № 839 від 26.08.2016 «Про надання згоди КРИВО-РІЗЬКІЙ МІСЬКІЙ ОРГАНІЗАЦІЇ УКРАЇНСЬКОЇ СПІЛКИ ВЕТЕРАНІВ АФГАНІСТАНУ (ВОЇНІВ-ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ) на безоплатне користування (позичку) обєктом нерухомості комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_1», вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, які вплинули на обєктивність або неупередженість прийняття рішень під час виконання своїх представницьких повноважень, тобто проголосував «За» надання згоди на безоплатне користування нежилими приміщеннями на 2 поверсі окремо розташованої нежилої будівлі на вул. Степана Тільги, 5 загальною площею 80,36 м2 , що стосувались його особистих інтересів, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повно та всебічно зясувавши всі обставини в їх сукупності, вбачає у діях ОСОБА_2 ознаки складу правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ст.1 Законом України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за статтею 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої особиста заінтересованість публічного службовця може вплинути на об'єктивність виконання ним своїх службових повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між його особистими інтересами і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення особою інших дій.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади.

Відповідно до частини 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Зазначена норма є відсильною та у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначає модель поведінки такого субєкта. Разом з тим, у випадку втрати правомочності рішення органу за умови неучасті субєкта у прийнятті рішень колегіальним органом, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом. У такому разі вказана норма відсилає також для застосування ст. 59-1 «Конфлікт інтересів» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка встановлює, що депутат міської ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання .

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Статтею 59 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 цього Закону, здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов'язаний: додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень; виконувати доручення ради, її органів, сільського, селищного, міського голови чи голови ради; інформувати їх про виконання доручень.

Статтею 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 20 вказаного Закону на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради. Депутат місцевої ради зобов'язаний бути присутнім на пленарних засіданнях ради, засіданнях постійної комісії та інших органів ради, до складу яких він входить.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про запобігання корупції» (Пріоритет інтересів) особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті З цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаді, діють виключно в їх інтересах.

Таким чином, ОСОБА_2 самостійно публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, відповідальність за які передбачено статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», частиною 1, 2 статті 172-7 КУпАП.

Вина правопорушника підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, протоколами засідань Криворізької міської ради; рішеннями Криворізької міської ради; протоколами засідання постійної комісії, протоколами пленарних засідань Криворізької міської ради; стенограмами пленарного засідання та іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП, повністю доведена.

Між тим, статтею 247 КУпАП (пунк 7) імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

У відповідності до положень ч. 2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як зазначено судом вище, ОСОБА_2 вчинив вищезазначені правопорушення 26.08.2016 р., та як вбачається з вхідного штампу Національного агентства з питань запобігання корупції № 07/6222, заяву експерта Центру «Ейдос» ОСОБА_7 про здійснення правопорушення, відомством отримано 14.11.2016 р., а отже правопорушення виявлено 14.11.2016 р.

Таким чином, на час судового розгляду справи сплинув передбачений ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а відтак справа підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 38, 172-7, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_2 за № 210/1990/17, провадження № 3/210/668/17 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та за № 210/1990/17, провадження № 3/210/669/17, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та присвоїти єдиний номер справи - № 210/1990/17, провадження № 3/210/668/17.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко