АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/499/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 644/1254/17 Шевченко С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнено суму судового збору у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, 15.01.2017 року о 14-40 годин в м. Харкові, рухаючись по вулиці Роганській в районі будинку №144, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_1, при зміні напрямку руху (розвороті) не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження, а власникам майнова шкода.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає постанову незаконною, необґрунтованою, прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційному суді пояснив, що суд першої інстанції не врахував, що водій ОСОБА_2 змінював пояснення, які не узгоджуються з обставинами справи та подією ДТП. Правил дорожнього руху він не порушував. Зіткнення сталось унаслідок порушення ПДР водієм ОСОБА_2, який не врахував дорожньої обстановки і допустив зіткнення з його автомобілем зі сторони заднього бампера.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається зі схеми наслідків дорожньо транспортної пригоди, пошкодження транспортного засобу ВАЗ-21013 свідчать, що автомобіль був на смузі руху коли сталось зіткнення. Автомобіль Volkswagen своєю передньою частиною пошкодив задній бампер, задні крила та номерний знак автомобіля ВАЗ. Таким чином транспортний засіб ВАЗ-21013 вже був на смузі руху Volkswagen знаходився попереду і автомобіль Volkswagen повинен був діяти відповідно до вимог ПДР України.

Згідно з пояснень водія ОСОБА_2 від 15.01.2017 року, він намагався уникнути зіткнення, намагаючись скерувати автомобіль в право. Згідно з пояснень водія ОСОБА_2 від 06.02.2017 року, які містяться в матеріалах справи, водій ОСОБА_2 змінює свої показання та зазначає, в районі будинку № 15 із-за тролейбуса виїхав автомобіль красного кольору. Уникнути зіткнення не вдалось із-за можливого сильного снігопаду та слизької дороги. Суд першої інстанції цих обставин не врахував та не надав належної оцінки поясненням водія ОСОБА_2 Крім того, тролейбус на який посилається водій ОСОБА_2, не зазначений у схемі ДТП.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з п.п. 12.1,13.1 ПДР України. Відповідно до п. 12.1, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов'язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази об'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_4 що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності його вини в ДТП.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом ,який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року скасувати.

Провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко