Справа № 163/3/17
Провадження №3/163/50/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

за участі представника митного органу ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №2772/20505/2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по вулиці 15-тий Мікрорайон, 22/40 в місті Нововолинськ Волинської області, приватного підприємця, РНОКПП невідомий,

ВСТАНОВИВ :

Інспектором Волинської митниці ДФС складено протокол про те, що ОСОБА_2, слідуючи 29.11.2016 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме: «покришку до автомобіля», в кількості 1 штука, загальною вагою 59,5 кг та вартістю 7838 гривень 07 копійок.

Він же при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав за вагою обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст.ст. 471, 472 МК України.

Правопорушник на розгляд справи в суд не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши думку представника митного органу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, слідуючи 29.11.2016 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, по смузі руху «зелений коридор», ввіз на митну територію України понад неоподатковану норму товар, а саме: «покришку до автомобіля», в кількості 1 штука, загальною вагою 59,5 кг та вартістю 7838 гривень 07 копійок.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, товар, який перевищив дозволену неоподатковувану норму по вазі, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України повністю стверджена дослідженими матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил та фототаблицею, контрольним талоном, службовою запискою, актом про проведення огляду транспортного засобу, копіями фіскальних чеків.

Крім того, митний орган кваліфікував дії ОСОБА_2, які мали місце 29.11.2016 року за ст. 472 МК України. Водночас така кваліфікація дій не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом ст.ст. 458, 487 МК України, ст.ст. 9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак субєктивної та обєктивної сторони складу правопорушення.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

В ході судового розгляду, у відповідності до досліджених матеріалів справи, зокрема протоколу про ПМП, встановлено, що ОСОБА_2при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор" повідомив працівнику митниці пропереміщуваний ним товар, надавши при цьому фіскальні чеки.

Вищенаведене без сумніву вказує на те, що під час перетину митного кордонуОСОБА_2усно задекларував весь товар, в тому числі і вилучений.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Крім цього, судом встановлено, що митна декларація для письмового декларування товару - ОСОБА_2 не надавалась, що доводиться відсутністю такої у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови останнього від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Таким чином, суд, на підставі вищевикладеного дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан, обставини, які б обтяжували її відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника за правопорушення передбачене ст. 471 МК України, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2772/20505/2016 від 29.11.2016 року, товар, який не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: «покришку до автомобіля», в кількості 1 штука, загальною вагою 59,5 кг та вартістю 7838 гривень 07 копійок повернути ОСОБА_2 або уповноваженій особідля подальшого митного оформлення.

Поміж цього, оскільки, суд дійшов висновку, що обґрунтованих підстав для вилучення вищевказаного товару в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, витрати митниці за зберігання товару, передбачені наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 та ст. 520 МК України, стягненню не підлягають.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2772/20505/2016 від 29.11.2016 року, товар, а саме: «покришку до автомобіля», в кількості 1 штука, загальною вагою 59,5 кг та вартістю 7838 гривень 07 копійок повернути ОСОБА_2 або уповноваженій особідля подальшого митного оформлення.

Стягнути із ОСОБА_2 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.