АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/3049/2017 Постанова винесена суддею Педенко А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

27 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., перевіривши апеляційну скаргу прокурора, яка приймала участь у розгляді справи - Чеченєвої А.О. на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3, обіймаючи посаду інспектора роти №9 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, відповідно до п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону. Відповідно до своєї посади ОСОБА_3 до 01.05.2017 року повинен був подати щорічну декларацію за 2016 рік, однак зробив це лише 10.06.2017 року о 08-38 год. Таким чином ОСОБА_3 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік без поважних причин.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявнийсклад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та закрив провадження в справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою прокурор, яка приймала участь у розгляді справи - ЧеченєваА.О., подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією і підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 250 КУпАП передбачено, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскільки правом на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, прокурор не наділений, і дана справа ніяким чином не пов'язана із застосуванням заходів примусового характеру, що пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, вважаю, що апеляційна скарга подана особою, яка не має на це права, що є підставою для її повернення.

За наявності неузгодженостей між положеннями частини п'ятої статті 7, статті 250, частини першої статті 287 та частини другої статті 294 Кодексу щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справахпро адміністративне правопорушення, що може бути вирішено лише у законодавчому порядку, висновок про що викладено в ухвалі Конституційного Суду України від 08 грудня 2015 року №49-у/2015 (справа №2-43/2015), посилання прокурора на наявність у неї права на оскарження постанови судді в справі про адміністративні правопорушення, виходячи із загальних конституційних засад судочинства та положень ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не може бути визнано обґрунтованим.

Що стосується посилань прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-1301/0/4-16 від 12.05.2016 року, за змістом якого прокурор наділений повноваженнями з оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, то такий лист не є джерелом права, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, як це передбачено ч. 1 ст. 2 КУпАП, а також Конституції України, яка має найвищу юридичну силу.

До того ж у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ завих.№223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року викладена інша позиція про те, що прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення, а в інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора, яка приймала участь у розгляді справи - ЧеченєвоїА.О. на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.