Справа № 713/634/17
Провадження №3/713/273/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря Мірчевої О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН-), зареєстрованої та жительки с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області, громадянки України, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючої, за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АА №591997 від 17.03.2017 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1, 26.02.2017 року біля 22-30 год. по місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинила сварку зі своїм співмешканцем ОСОБА_2, ображала його нецензурною лайкою, чим своїми діями вчинила насильство в сімї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що спільно проживає з ОСОБА_2, в одному будинку. 26.02.2017 року знаходилась по місцю проживання, прийшов ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння, під час виниклої суперечки висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та ударив, в звязку з чим вона викликала працівників поліції та звернулась із заявою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Зазначила, що протиправних дій відносно ОСОБА_2 не вчиняла, просила провадження по справі закрити.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» від 15.11.2001 року, насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання;

Згідно зі ст. 15 вказаного Закону, члени сім'ї, які вчинили насильство в сім'ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність відповідно до закону.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї

Об'єктом захисту у ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Умисне вчинення дій психологічного характеру (погроз, образ тощо) підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП тільки за умови, що внаслідок нього могла бути чи була завдана шкода психічному здоровю потерпілого.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 26.02.2017 року, остання звернулась до Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП України в Чернівецькій області, із заявою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, де зазначила, що 26.02.2017 року останній вчинив з нею словесну суперечку, під час якої висловлювався в її сторону нецензурною лайкою.

З пояснень ОСОБА_1 від 26.02.2017 року вбачається, що 26.02.2017 року біля 22-30 год. між нею та ОСОБА_2 виникла словесна суперечка, в ході якої останній наніс їй близько двох ударів руками в обличчя.

З пояснень ОСОБА_2 від 27.02.2017 року вбачається, що 26.02.2017 року біля 15-00 год. він повернувся додому від свого знайомого, з яким розпивав спиртні напої, в цей час між ним та його співмешканкою ОСОБА_1 виникла суперечка, під час якої остання кричала і висловлювалась нецензурною лайкою. Суперечка тривала на протязі години, в подальшому ОСОБА_1 пішла у невідомому напрямку, а він ліг спати.

Даючи оцінку, наданим потерпілим ОСОБА_2, письмовим поясненням, суд приходить до висновку, що вказані пояснення не є належними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 підчас подій 26.02.2017 року, оскільки як вбачається із заяви ОСОБА_1 та пояснень доданих до протоколу, та які остання підтвердила в судовому засіданні, суперечка виникла 26.02.2017 року біля 22-30 год., що також відображено і в протоколі про адміністративне правопорушення Серія АА №591997 від 17.03.2017 року. Натомість ОСОБА_2 в поясненнях зазначає, що суперечка між ним та ОСОБА_1 відбулась 26.02.2017 року біля 15-00 год.

Суд критично відноситься до приєднаних письмових пояснень ОСОБА_2, оскільки вони суперечать поясненням наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення ОСОБА_2 із відповідною заявою до працівників поліції з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 не представлено.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич