Номер провадження: 33/785/1149/17
Номер справи місцевого суду: 520/5172/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 08.06.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і Петрова, 31, кв. 134, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 29.04.2017 року, о 22 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом «Toyota Camry» державний реєстраційний номер BH 9711 BT в м. Одеса по вул. Ільфа і Петрова, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нечітка хода та вимова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки з застосуванням приладу «Драгер» та в медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Машкін С.О. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що він не керував транспортним засобом, його автомобіль працівники поліції не зупиняли, а підїхали до його автомобілю, який був припаркований на узбіччі дороги. За твердженням апелянта, оскільки він не керував автомобілем, він не повинен був проходити медичний огляду на стан спяніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт просить скасувати постанову судді районного суду, постановити нову, якою закрити провадження по справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; допитавши працівників поліції; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, допитавши ОСОБА_3 та свідків - працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до оскаржуваної постанови судді районного суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Допитаний судом ОСОБА_3 підтвердив свої пояснення наданні на місці зупинки в протоколі про адміністративне правопорушення та окремих поясненнях від 29.04.2017 року, та пояснив суду, що в зазначені в протоколі дату та час, він не керував транспортним засобом, а перебував разом зі своїм знайомим біля свого автомобіля, який був припаркований на узбіччі дороги. Двері та кришка багажника автомобіля були відкриті, оскільки в автомобілі грала музика. Він відмовився від проведення медичного огляду на стан спяніння, оскільки не керував транспортним засобом, а тому не вважав за потрібне це робити.

Допитаний судом інспектор 1 роти 3 батальйону УПП в м. Одесі ОСОБА_4 пояснив суду, що патрулюючи вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі його екіпаж побачив на обочині дороги припаркований автомобіль «Toyota Camry» державний реєстраційний номер BH 9711 BT, який не рухався, а стояв на місці з відкритими дверима та багажником. Біля автомобіля знаходився власник автомобіля ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного спяніння. Спочатку ОСОБА_3 не заперечував проти того, що на місце зупинки автомобіля він приїхав самостійно, але в подальшому змінив свої пояснення і заперечував факт керування автомобілем, що підтверджується відеозаписом фіксації на місці, який здійснювався на нагрудну камеру інспектора. На пропозицію пройти медичний огляд на стан спяніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» ОСОБА_3 відмовився. Крім того, інспектор Карпенко В.О. пояснив, що йому не відомо, чому відеозапис не долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Допитана судом інспектор 1 роти 3 батальйону УПП в м. Одесі ОСОБА_5 пояснила суду, що за викликом іншого екіпажу, в склад якого входив інспектор Карпенко В.О., вона приїхала на місце події. В її присутності, та присутності двох свідків, власник автомобіля «Toyota Camry» державний реєстраційний номер BH 9711 BT ОСОБА_3 відмовився від проведення медичного огляду на стан спяніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер».

Таким чином, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом та на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан спяніння, не підтверджуються доказами, та більш того, фактично спростовані поясненнями інспекторів поліції.

Відповідно до розяснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя та Міністерства юстиції України.

Поза увагою судді районного суду залишився той факт, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти - виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Встановлені апеляційним судом обставини, зокрема пояснення ОСОБА_3 та інспектора поліції ОСОБА_4 свідчать про те, що ОСОБА_3 не зупинявся працівниками поліції в той час коли він керував транспортним засобом та поліцейські не були свідками цього факту. За таких обставин, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини з приводу керування ОСОБА_3 транспортним засобом суперечать дослідженим судом доказам.

З урахуванням того, що обовязок проходження огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом, а, як було встановлено апеляційним судом, ОСОБА_3 не керував транспортними засобом, у нього не виникало обовязку проходження огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівника поліції, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду Одеської області від 08.06.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови негайно вручити ОСОБА_3

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2