ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________
№ 201/1256/17-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: м. Дніпро, пров. Морський, 9, притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого остання 23 грудня 2016 року о 12 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Шевроле», д/н НОМЕР_1, під час руху задніх ходом в районі будинку № 48 по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, не переконалася, що це буде безпечним, внаслідок чого допустила наїзд на припаркований поруч автомобіль «Хонда», д/н НОМЕР_2, належний водію ОСОБА_2 Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явилась до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що в час, який інкримінується їй протоколом про адміністративне правопорушення, вона знаходилась біля магазинів «АТБ» та «Епіцентр», в будь-які дорожньо-транспортні події в цей день вона не потрапляла, її автомобіль було огляну співробітниками поліції, які не виявили будь-яких ознак механічних пошкоджень.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував по телефону сусід ОСОБА_3 та повідомив, що йому пошкодили автомобіль в результаті наїзду іншим автомобілем червоного кольору «Шевроле», після чого з нього вийшли дві дівчини та подивились на автомобілі, а потім сіли і поїхали геть.

Свідок ОСОБА_4, будучи допитаною у судовому засіданні, пояснила, що вона знаходилась вдома та почула як на вулиці спрацювала автомобільна сигналізація, підійшовши до вікна, батько сказав їй, що був здійснений наїзд на автомобіль «Хонда» іншим автомобілем НОМЕР_3, який рухався заднім ходом, батько попросив записати номерний знак вказаного автомобіля, що вона і зробила.

Свідок ОСОБА_5, будучи допитаним у судовому засіданні зі сторони захисту, пояснив, що 23 грудня 2016 року він знаходився у спортивному залі «Клеопатра», що розташований біля магазину «АТБ» на вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, він знаходився там десь з 10 години 30 хвилин та коли вийшов в період з 12 години до 12 години 30 хвилин, то виявив пошкодження 2 покришок його автомобіля, намагаючись їх замінити, він звернувся до громадянки ОСОБА_1, яка в цей час виходила з магазину «АТБ», з проханням надати йому насос, однак вона повідомила, що в її автомобілі його немає.

ОСОБА_6, будучи допитаною зі сторони захисту, у судовому засіданні пояснила, що вона звернулась за оголошенням ОСОБА_1, яка розшукувала свідків, що бачили її автомобіль 23 грудня 2016 року, в цей день вона дійсно бачила червоного кольору автомобіль НОМЕР_4, це було в період 12 години 12 години 30 хвилин в районі ж/м Тополь, біля магазину АТБ та спорткомплексу «Клеопатра». На автостоянці не було вільних місць і тому вона припарковала свій автомобіль, заблокувавши вказаний автомобіль «Шевролет», на лобовому склі якого вона залишила повідомлення з номер свого телефон в разі, якщо водію останнього необхідно було б виїхати раніше.

Ознайомившись з матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що остання підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обовязок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 108463 від 13 січня 2017 року дорожньо-транспортна подія між транспортними засобами «Шевроле», д/н НОМЕР_1 та «Хонда», д/н НОМЕР_2 відбулась о 12 годині 15 хвилин 23 грудня 2016 року в районі будинку № 48 по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться їй у вину складеним відносно неї протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1, як водія під керуванням якої відбулась дорожньо-транспортна подія, немає. Зокрема, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої, вона не керувала автомобілем в момент ДТП, а знаходилась в іншому місці.

Ті обставини, що зазначені свідком ОСОБА_3, який бачив автомобіль «Шевролет», ще не свідчать про те, що ним обов'язково керувала водій ОСОБА_1, тим паче пояснення вказаного свідка не зіставляються з поясненнями фактичного власника автомобіля «Хонда» ОСОБА_2, оскільки останній пояснив, що припаркував свій автомобіль біля дому о 12 годині 15 хвилин 23 грудня 2017 року, в той час коли свідок повідомив, що почув звуки автомобільних сигналізацій о 12 годині того ж дня, після чого зателефонував сусіду ОСОБА_2 Крім того, зазначений свідок повідомив, що не бачив безпосереднього моменту контактування автомобіля «Шевролет» з автомобілем «Хонда», він лише почув звук сигналізації автомобіля, марку якого ним не було уточнено, після чого виглянув у вікно та побачив, як дві жінки знаходились біля автомобіля «Шевролет». Наявність таких доказів слід вважати недостатньою для того щоб однозначно зробити висновок про винуватість водія ОСОБА_1 в пошкодженні транспортного засобу «Хонда».

Оскільки у свідка ОСОБА_4 покази були сформовані на підставі побаченого її батьком ОСОБА_3 та повідомленого останнім їй у подальшому, суд дає таку ж правову оцінку поясненнями ОСОБА_4, як і поясненнями свідка ОСОБА_3

З точки зору достатності та взаємозв'язку сукупності даних доказів недостатньо для прийняття відповідного процесуального рішення, яким встановлюється винуватість ОСОБА_1

В той же час, судом не беруться до уваги покази свідків зі сторони захисту, які були допитані під час судового провадження, оскільки відомості повідомлені ними з-приводу часу в який вони бачили ОСОБА_1 в іншому місці, ніж вказано у протоколі відносно останньої, були приблизними та охоплювались певним проміжком часу, який як охоплював часом інкримінованим останній, так і ні. Крім того, пояснення свідка ОСОБА_5 слід також вважати непослідовними, оскільки в ході дачі показів він сам спочатку вказував на дату повідомлених ним обставин як 26 грудня 2016 року, після чого, коли учасники провадження звернули його увагу на невідповідність вказаного, останній уточнив, що це відбулось 23 грудня 2016 року. Оскільки покази даного свідка були отримані лише на стадії судового розгляду та не були зафіксовані під час оформлення матеріалів адміністративної справи, а з часу повідомлених ним обставин сплинув великий проміжок часу, слід вважити, що дані обставини могли викривитись у пам'яті останнього.

Таким чином, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв'язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівноправності сторін.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_7