Справа № 489/5157/16-п 27.01.2017 27.01.2017 27.01.2017
Номер провадження: 33/784/57/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/57/17 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
Головуючої судді Гребенюк В.І.
За участі: секретаря судового засідання Грабовецької О.С.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, ОСОБА_2
розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 січня 2017 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_3, -
- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.
Згідно постанови судді, водій ОСОБА_2 13 жовтня 2016 року о 01.35 год. керував транспортним засобом FORD номерний знак НОМЕР_1 по пр. Богоявленському, 21 у м. Миколаєві, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.
Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути справу та зі змісту його апеляційної скарги просить скасувати постанову судді.
Вважає, що судом порушено його право на захист, через те, що справу було розглянуто без його участі, хоча він тричі повідомляв суд, що не може зявитися до суду з поважних причин разом з довідками про причину неявки.
Зазначає, що рішення суду винесено тоді, коли він (апелянт) знаходився на стаціонарному лікуванні.
Також, по суті правопорушення пояснює, що інспектор поліції взявши пробу на алкоголь не повідомили його, що в разі його незгоди він має право в присутності інспекторів поліції пройти освідування у наркологічному диспансері.
Заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, додатково дослідивши обставини справи, допитавши свідків, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, при розгляді даної справи зазначених вимог закону суд не дотримався.
З протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 132926 від 13 жовтня 2016 року вбачається, що в цей день 13 жовтня 2016 року приблизно о 01.35 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом FORD номерний знак НОМЕР_2, в районі будинку № 21 на пр. Богоявленському Інгульського району в м. Миколаєві з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, невиразна мова. У встановленому законом порядку в присутності двох свідків пройшов тест на місці зупинки на стан алкогольного спяніння, результати якого становлять 1,34 %. Згідно тесту № 1321 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом FORD номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 3).
Згідно тесту № 1321 алкотестеру «Драгер» ARBH-0631, проведеного 13 жовтня 2016 року о 01.55 год., результат тесту ОСОБА_2 становив 1,34 % (а. с. 1).
За даними акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд був проведений у звязку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови; за допомогою ТП алкотестер «Драгер» 0631. Результат огляду на стан спяніння становить 1,34 проміле алкоголю. ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив, що з результатами огляду згоден (а. с. 2).
Після проходження огляду у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вказав, що не згоден з результатами огляду на стан спяніння 1,34 % (а. с. 3, 1).
Суду першої інстанції ОСОБА_2 тричі подавав заяви, в яких, окрім іншого, зазначав, що не визнає себе винним (а. с. 10, 16, 18).
В апеляційному суді ОСОБА_2 також пояснив, що не визнає провину у вчиненні ним даного адміністративного правопорушення. Пояснив, що під час керування транспортним засобом не знаходився в стані алкогольного спяніння, що шість годин провів під дощем, оскільки його автомобіль зламався. Чому були такі показники тесту, пояснити не може. Поставив свої підписи там, де йому сказали поліцейські, оскільки вважав, що повинен виконати ці вимоги інспекторів. Але не був згоден з таким результатом і просив обстежити його у медичному закладі, в чому йому поліцейські відмовили.
Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 (інспектор патрульної поліції) пояснив, що вночі 13 жовтня 2016 року ним був зупинений водій ОСОБА_2 за порушення правил дорожнього руху. В звязку з виявленням у водія ознак алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, невиразна мова) йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», тест якого показав наявність стану спяніння у водія. Процедура тестування проводилася у присутності свідків у приміщенні автовокзалу (через негоду сильний дощ). Були складені відповідні документи. Дійсно, при складанні протоколу водій не погодився з результатами тесту, але чи ініціював водій питання про його освідування у медичному закладі, не памятає.
Свідок ОСОБА_4 (інспектор патрульної поліції) під час апеляційного розгляду пояснив, що 13 жовтня 2016 року за викликом інспектора Кондратова С.О. приїхали в район автовокзалу із спеціальним технічним засобом «Драгер» для огляду на стан спяніння водія ОСОБА_2 Огляд через негоду проводився у приміщенні автовокзалу. Огляд був проведений у відповідності з вимогами закону у присутності двох свідків, з роздруківкою чеку, складанням акту огляду та відбирання пояснень у свідків. Чи був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором Кондратовим С.О., не памятає.
Свідчення інспектора Кондратова С.О. підтверджують пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що, незважаючи на його незгоду з даними результату алкотесту, інспектором поліції він не був доставлений до закладу охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.
Зазначене суперечить вимогам закону. І є помилковою думка інспектора поліції, що питання огляду у медичному закладі повинен ініціювати водій.
Так, відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).
А згідно п. 9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Однак, незважаючи на те, що водій ОСОБА_2 фактично не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським, зазначивши про свою незгоду у вищевказаному протоколі від 13 жовтня 2016 року, поліцейським, який проводив огляд та який складав протокол, в порушення вимог п. 7 розділу 1, п. 9 розділу II Інструкції водій ОСОБА_2 не був доставлений до закладу охорони здоровя на протязі двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, поліцейським не була використана можливість огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоровя протягом 2 годин з моменту виникнення підстав для проведення огляду, хоча така реальна можливість була, оскільки за вказаним протоколом водій ОСОБА_2 був зупинений о 01.35 год., алкотест ним пройдено о 01.55 год., а протокол складено о 02.05 год. (а. с. 1,3).
Таким чином, не обстеження водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя, коли таке обстеження є обовязковим (у звязку з його незгодою з результатами огляду, проведеного поліцейським), свідчить про те, що оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія було проведено з порушенням чинного законодавства.
Проте, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції, залишив поза увагою вищезазначені обставини, належним чином не зясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого прийняв необґрунтоване рішення.
Таким чином, у звязку з істотним порушенням вимог закону, допущених поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи судом першої інстанції, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Всі інші доводи апелянта не впливають на суть прийнятого апеляційним судом рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_5