АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва МельникВ.В., за участю:

Особи, провадження відносно якої закрито ОСОБА_2

Захисника ОСОБА_3

Захисника іншого учасника

дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді місцевого суду, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, 11 жовтня 2016 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. А. Ахматової та вул. Урлівської, в порушення п. 2.3.б ПДР України, для уникнення зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який створив аварійну ситуацію, різко змінив напрямок руху, унаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду - торгівельний павільйон, у зв`язку з чим торгівельний павільйон та транспортний засіб «КІА» д.н.з. НОМЕР_3, отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві для до оформлення.

Апелянт зазначав, що постанова судді місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки суддею належним чином не досліджено наявні у матеріалах справи докази та не надано їм оцінку.

На думку апелянта, судом належним чином не досліджено відеозапис реєстратора з місця пригоди, який містить ознаки монтажу, та висновок № ED-1709-3-602.6 від 04 листопада 2016 року за результатами проведення експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний експертний висновок зроблено лише на підставі протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень ОСОБА_2 та наданого ним відеозапису, який, на думку апелянта, викликає сумнів у його допустимості. При цьому, покази ОСОБА_6 та очевидця події ОСОБА_8 судом не досліджувались.

Апелянт зазначав, що особа ОСОБА_6, яка є учасником дорожньо-транспортної пригоди, не встановлювалась та не викликалась суддею місцевого суду для надання пояснень, а матеріали справи не містять пояснень свідка ОСОБА_8, яка опитана працівниками поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди.

За відсутності у матеріалах справи пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_8, на думку захисника, справа про адміністративне правопорушення підлягала поверненню для дооформлення.

14 лютого 2017 року захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 змінив вимоги апеляційної скарги, та просив постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього штраф відповідно до санкції вказаної статті.

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП призначено комплексну судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами за викладених у ній обставин, пояснення особи, щодо якої закрито справу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 2.3. "б" Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 11 жовтня 2016 року, на якій зображено напрямок руху транспортних засобів, механічні пошкодження та розташування транспортних засобів після зіткнення /а.с. 2/, поясненнями свідка ОСОБА_9 від 11 жовтня 2016 року, у відповідності до яких, останній бачив, як автомобіль "Ніссан", який рухався зі сторони вул. Григоренка в бік вул. Урлівської по вул. А.Ахматової, не надав дорогу автомобілю "Кіа", який прямував зі сторони вул. Дніпровської Набережної в бік вул. Григоренка, унаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів /а.с. 3/; поясненнями ОСОБА_2, у відповідності до яких, він 11 жовтня 2016 року, керуючи автомобілем "Кіа", рухався по вул. А.Ахматової в бік вул. Григоренка. Наблизившись до перехрестя вул. А.Ахматової та вул. Урлівської, рухаючись на зелений сигнал світлофору, він помітив, як перед ним раптово виїхав автомобіль "Ніссан", який, не надавши йому дорогу, створив аварійну ситуацію, унаслідок чого, для уникнення зіткнення він був вимушений змінити напрямок руху та виїхати на тротуар у бік торгівельного павільйону /а.с. 4/.

Як убачається з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису місця дорожньо-транспортної пригоди, на ньому зафіксовано, як автомобіль «Кіа» під керуванням водія ОСОБА_2, виїхав на перехрестя вул. А.Ахматової та вул. Урлівської на зелений сигнал світлофора, у той час як з вулиці П.Григоренка до вказаного перехрестя наблизився автомобіль "Ніссан", та виїхавши на перехрестя, створив перешкоду для автомобіля "Кіа", унаслідок чого останній виїхав за межі проїзної частини у бік торгівельного павільйону/а.с. 6/.

Згідно дослідженого під час апеляційного розгляду висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/943 від 15 серпня 2017 року, стосовно досліджуваної дорожньої ситуації, а саме зміни напрямку руху та виїзду автомобіля НОМЕР_4 за межі проїзної частини та подальшого наїзду вказаним транспортним засобом на перешкоду, в діях водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 Правил, які знаходяться в причинному зв'язку з виїздом даного автомобіля за межі проїзної частини та наїздом на перешкоду.

Стосовно досліджуваної дорожньої ситуації, а саме виникнення небезпеки для руху водію автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2, відповісти на питання чи відповідали його дії вимогам пункту 12.3 Правил не представляється можливим, з причин, зміст яких викладено в дослідницькій частині даного висновку.

В досліджуваній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 16.6; 16.3 Правил.

Відповісти на питання, чи перебували невідповідності дій водія ОСОБА_6. вимогам пунктів: 16.6; 16.3 Правил в причинному зв'язку з тим, що водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху та виїхав за межі проїзної частини не представляється можливим, з причин, зміст яких викладено в дослідницькій частині даного висновку.

Причиною виїзду автомобіля НОМЕР_5 за межі проїзної частини та подальшого наїзду на перешкоду, є невідповідності дій водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2 вимогам пункту 10.1 Правил.

Відповісти на питання, чи перебували невідповідності дій водія автомобіля НОМЕР_7 ОСОБА_6 вимогам пунктів 16.6; 16.3 Правил в причинному зв'язку з тим, що водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху та виїхав за межі проїзної частини не представляється можливим, з причин, зміст яких викладено в дослідницькій частині даного висновку.

Як убачається зі змісту досліджених висновків судової автотехнічної експертизи №12-1/943 від 15 серпня 2017 року, вони узгоджуються із даними висновку № ED-1709-3-60.6 від 04 листопада 2016 року за результатами проведення експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, проведеного експертом Судової незалежної експертизи України, у відповідності до якого, у діях водія ОСОБА_2 з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 2.3 "б", 12.3 Правил /а.с.7-23/.

Разом з тим, висновками судової автотехнічної експертизи №12-1/943 від 15 серпня 2017 року не підтверджуються висновки експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження №1-26/01 від 26 січня 2017 року, наданого захисником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду, а тому вказане експертне дослідження не спростовує висновки судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, як убачається із дослідженої під час апеляційного розгляду копії постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та суддею місцевого суду визнано доведеним, що 11 жовтня 2016 року о 15-50 год.ОСОБА_6, керуючи автомобілем "Нісан", державний номерний знак НОМЕР_8, на перехресті вулиць Ахматоваї та Урлівської в м. Києві, при повороті ліворуч зі вул. ОСОБА_7 на вул. Урлівську, не пропустила автомобіль "Кіа", державний номерний знак НОМЕР_9, що рухався у зустрічному напрямку по вул. ОСОБА_7, змусила водія різко змінити напрямок руху, чим створила аварійну ситуацію, та порушила вимоги пунктів 10.1, 16.6 Правил України.

За таких обставин, суддя місцевого суду, заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, та надавши оцінку поясненням вказаних осіб у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, дійшов обгрунтованого висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через створення для ОСОБА_2 аварійної ситуації, та про відсутність у зв'язку з цим діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 2.3"б" Правил за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через дії ОСОБА_2, який, згідно даних судової автотехнічної експертизи №12-1/943 від 15 серпня 2017 року порушив вимоги п. 10.1 Правил, та рухався із перевищенням швидкості, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, його складено за порушення останнім п. 2.3 "б" Правил, у відповідності до яких, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення в межах фактичних обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду дійшов висновку, що наявними у справі доказами не підтверджуються дані протоколу про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.3 "б" Правил, та допущення ним неуважності, не стеження за дорожньою обстановкою чи відволікання від керування транспортним засобом. Такий висновок судді місцевого суду узгоджується і з даними судової автотехнічної експертизи, висновками якої не встановлено причинно-наслідкового зв'язку дорожньо-транспортної пригоди із порушенням ОСОБА_2 саме вимог п. 2.3 "б" Правил.

Протокол про адміністративне правопорушення, в межах якого суд розглядає справу про адміністративне правопорушення, не містить фактичних обставин щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог п. 10.1 Правил не порушувалось.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати як фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, так і кваліфікацію дій особи, стосовно якої його складено.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про виникнення дорожньо-транспортної пригоди через порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.3 "б" Правил, не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими у справі доказами, приходжу до висновку про обгрунтовність висновку судді місцевого суду про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що наявний у справі відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, зафіксований за допомогою відеореєстратора, містить ознаки монтажу, не є підставою для визнання вказаного відеозапису неналежним чи недопустимим доказом, оскільки матеріали справи не містять, та апелянтом не надано доказів на підтвердження такої обставини.

Посилання апелянта на те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи суддею місцевого суду не встановлено особи ОСОБА_6, та матеріали справи не містять пояснень ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки положення ст. 256 КУпАП не містять вимоги обов'язкового долучення до протоколу про адміністративне правопорушення пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, судом апеляційної інстанції надано можливість ОСОБА_6 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, шляхом надання пояснень, доказів та заявлення клопотань безпосередньо у суді апеляційної інстанції. Разом з тим, такими правами ОСОБА_6 не скористалася, у судове засідання до суду апеляційної інстанції повторно не з'явилася.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду не допитав у судовому засіданні свідка ОСОБА_8, не свідчать про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містять даних, які б вказували на те, що ОСОБА_6 чи її захисник зверталися з відповідним клопотанням про допит вказаного свідка.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводиапеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник