Дата документу 22.03.2017
ЄУ № 420/271/17
Провадження №3/420/92/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2017 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якому роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №903793 від 15.02.2017, згідно якого 15 лютого 2017 року об 11 год. 30 хв. по вул. Пульного в с. Камянка Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номер А8033АІ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

Внаслідок таких дій інспектором сектору превенції Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 903793 від 15.02.2017 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину не визнав повністю, пояснив, що він 15.02.2017 дійсно знаходився у стані алкогольного спяніння, але не керував автомобілем. Того дня він їхав на пасажирському сидінні, автомобілем керував його товариш ОСОБА_4 Автомобіль застряг в сугробі по вул. Пульного, с. Камянка Новопсковського району Луганської області, після невдалих спроб виїхати з кучугуру, ОСОБА_4 пішов з метою покликати кого небудь на допомогу, тим часом він, ОСОБА_1, сів до машини на водійське сидіння з метою її прогріти і заснув. В такому стані його застали працівники сектору у складі Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області, запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння, від чого він відмовився.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмові докази, пояснення свідків, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується їх письмовими поясненнями від 15.02.2017.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є сином ОСОБА_1, 15.02.2017 вранці йому зателефонував ОСОБА_4, який повідомив, що він віз ОСОБА_1 додому та автомобіль застряг у кучугурі неподалік від його будинку машина злетіла з дороги та заглухла, після декількох спроб завести її не вдалося. ОСОБА_4 покинув автомобіль, в якому спав ОСОБА_1, та пішов додому. За 30 хвилин він, ОСОБА_7, з товаришем поїхали на місце пригоди, де побачили, що автомобіль дійсно застряг у снігу, ОСОБА_1 знаходився в машині на водійському сидінні. Біля автомобіля були представники поліції, які допомогли виштовхати автомобіль. ОСОБА_1 пішов додому пішки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 15.02.2017 він перебував у свого товариша ОСОБА_7, якому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що, коли він їхав за кермом та віз ОСОБА_1 додому, автомобіль занесло, він зїхав з дороги та застряг у кучугурі, самостійно виштовхати автомобіль не вдається. За півгодини він та ОСОБА_7 знайшли автомобіль та поїхали до місця події, де побачили автомобіль ОСОБА_1, який застряг в снігу та працівників поліції поряд з ним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він 14.02.2017 на прохання ОСОБА_1 на його автомобілі відвіз його до друзів. При цьому вони домовилися, що ОСОБА_4 забере ОСОБА_1 після святкування. 15.02.2017 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_4 та попросив його забрати. Неподалік від дому ОСОБА_1 не впорався з керуванням автомобілем та злетів на край обочини. Після декількох спроб виштовхати автомобіль не вдалося без сторонньої допомоги та технічних засобів. Після чого він зателефонував сину ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та повідомив про цей випадок та про те, що він покине машину, в якій спить ОСОБА_1, і піде додому. ОСОБА_1 в цей час спав в автомобілі на пасажирському сидінні.

Помічником дільничного офіцера поліції сектору превенції Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 до суду надано рапорт, в якому зазначено, що 15.02.2017 приблизно об 11 год. 15 хв. ним було отримана усна анонімна інформація про те, що водій автомобіля ВАЗ 2101 білого кольору, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керує вищезазначеним автомобілем по вулицям с. Камянка Новопсковського району Луганської області. Після отримання даної інформації він повідомив наряд поліції з безпеки дорожнього руху Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області. Об 11:30 ним було помічено зазначений автомобіль, який рухався по вул. Пульного в с.Камянка Новопсковського району Луганської області, після чого він зупинив даний автомобіль, в якому знаходився водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, який від проходження медичного огляду відмовився.

Суд вищезазначений рапорт оцінює критично, оскільки в рапорті вказано, що автомобіль рухався, коли його зупинили працівники поліції, що взагалі неможливо, так як показами ОСОБА_1 та допитаних у судовому засіданні свідків встановлено, що автомобіль застряг в кучугурі та не міг зрушити з місця.

Крім того, показами свідків також підтверджено, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, ні до того, як до нього підійшли працівники поліції, ні після, так як він спав в автомобілі, що застряг та не рухався.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_9 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та обєктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, з наданого суду диску з відеозаписом вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, а отже, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, з чого вбачається спотворення працівниками поліції подій, що відбувались насправді 15.02.2017.

Таким чином, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що сукупність досліджених доказів, які обєктивно узгоджуються між собою, як і відсутність доказів на спростування встановлених обставин, не дає переконливих підстав вважати, що ОСОБА_1 15.02.2017, як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у звязку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С. Стеценко