П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2017 Справа №607/14542/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТзОВ «Полімерна група «ТерПолімерГаз», реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1,

за ч. 3 ст. 41, ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Від Управління держпраці у Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41, ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 19-01-036/235 про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року, ОСОБА_1 працюючи на посаді директора ТзОВ «Полімерна група «ТерПолімерГаз» упродовж серпня-жовтня 2016 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: - перевіркою було виявлено, що наказом від 24 жовтня 2016р. №62/1-к був прийнятий на роботу ОСОБА_2 з 24 жовтня 2016 року на посаду ливарника на машинах для лиття під тиском. Згаданий працівник був допущений до виконання посадових обов'язків без повідомлення Державної фіскальної служби в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413, що згідно частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України є частиною оформлення укладання трудового договору, чим було порушено вимоги частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України. Повідомлення про прийняття згаданого працівника на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерна группа «Терполімергаз» було сформовано 24 жовтня 2016 р. та отримано фіскальною службою 24 жовтня 2016 року, о 15 годині 16 хвилини, хоча згідно табелю обліку робочого часу за жовтень 2016р. ОСОБА_2 у день прийняття його на роботу відпрацював 11 годин;

- проведено перевіркою також було виявлено, що 15 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Полімерна група «Терполімергаз», від імені якого діє ОСОБА_1 та громадянином - фізичною особою ОСОБА_3 була укладена цивільно-правова угода. У вказаній цивільно-правовій угоді наявні ознаки трудових відносин. Як вбачається зі змісту цивільно-правової угоди із ОСОБА_3, предметом її є трудова функція, яка передбачала виконання робіт за професією «комірник на складі напівфабрикатів», в договорі не вказується конкретний вид послуги (роботи) та її кінцевий результат, із зазначенням кількісних і якісних показників, після досягнення (виконання) яких договір вважається виконаним і дія його припиняється. Для виконання даної роботи ОСОБА_3 повинен підпорядкуватися внутрішньому трудовому розпорядку підприємства, конкретним його посадовим особам, виконувати роботи відповідно до графіка чи режиму роботи, встановленого роботодавцем. Крім того дана, цивільно-правова угода містить ознаки строкових трудових договорів (п.2 ч.1 ст.23 Кодексу законів про працю України), оскільки вона укладена на визначений термін з 15 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерна група «Терполімергаз» безпідставно уклало із громадянином ОСОБА_3 цивільно-правову угоду, яка за своєю суттю є трудовим договором, оскільки працівник за визначеною професією виконував визначену трудову функцію в діяльності підприємства, а також наявні ознаки регулювання процесу діяльності, її організації як трудового строкового договору, в порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, громадянин ОСОБА_3, був допущений до виконання роботи без укладення трудового договору та повідомлення ДФС в порядку, встановленому постановою КМ України від 17.06.2015 року № 413.

Також, відповідно до протоколу № 19-01-036/234 про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року, ОСОБА_1 працюючи на посаді директора упродовж серпня-жовтня 2016 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме:

- всупереч вимог частини першої статті 50 КЗпП України тривалість роботи деяких працівників товариства перевищує 40 годин на тиждень. Так, у жовтні 2016 року протягом робочого тижня з 17- по 21 жовтня оператор верстатів з програмним програмуванням ОСОБА_4 та машиніст екструдера ОСОБА_5М відпрацювали по 52 години;

- тривалість роботи працівників не скорочується на одну годину на передодні святкових днів. Так, наприклад, на передодні Дня захисника України, 13 жовтня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпрацювали по одинадцять годин. Вказане є порушенням вимог частини першої статті 53 КЗпП України;

- проведеною перевіркою встановлено, що із звільненим 21.09.2016р. працівником ОСОБА_8 сума остаточного розрахунку становить - 15332,95 грн., однак розрахунок із вказаним працівником проведено не у день звільнення, а 23.09.2016 р., чим порушено вимоги частини 1 статті 116 КЗпП України;

- у випадку невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику не виплачується середній заробіток за весь час затримки виплати розрахункових коштів до дня фактичного розрахунку, що є порушенням вимог частини 1 статті 117 КЗпП України. Так, ОСОБА_8 (звільнений 21.09.2016р.), остаточний розрахунок із ним проведено не у день звільнення, а 23.09.2016 року, а також за час затримки виплати остаточного розрахунку йому не нараховано середній заробіток за весь час затримки;

- належно заповнена трудова книжка видається працівникам у день звільнення, однак розрахунок із працівниками проводиться з порушенням строків зазначених у ст. 116 КЗпП України. Так, розрахунок із звільненим працівником ОСОБА_8 проведено не у день звільнення (21.09.2016 року), а 23.09.2016 року, чим порушено вимоги частини 1 статті 47 КЗпП України;

- всупереч вимог ч. 1 ст. 65 КЗпП України надурочні роботи деяких-працівників перевищують чотири години протягом двох днів підряд. Так, за період з 17 - по 20 жовтня 2016 року оператор верстатів з програмним програмуванням ОСОБА_4 та машиніст екструдера ОСОБА_5М щодня працювали по 11 годин, із яких по три години надурочно;

- в підприємстві не ведеться облік надурочних робіт кожного працівника, що є порушенням вимог частини 2 статті 65 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направивши суду письмові пояснення, згідно яких вказує, що порушення вимог законодавства про працю на даний час усунуті. Тривалість роботи працівників на передодні святкових днів скорочується на одну годину, а тривалість робочих днів не перевищує 40 годин на тиждень днів у відповідності до вимог ст. 50, 53 КЗпП України. Стосовно кожного працівника ведеться облік надурочних робіт тривалість яких не перевищує чотирьох годин протягом двох днів та 120 годин на рік. Усі розрахунки із звільненими працівниками та суми заробітної плати (відпускні) за час щорічних відпусток виплачуються у строки, встановлені ч. 1 ст. 116, ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки». Враховуючи положення статті 116 КЗпП України розрахунок із ОСОБА_8 проведений згідно норм чинного законодавства, оскільки в день звільнення (21.09.2016) останній не працював, а відповідну вимогу про розрахунок пред'явив 23.09.2016р.. В цей ж день TOB «Полімерна група «Терполімергаз» провело остаточний розрахунок з ОСОБА_8, виплативши йому усі належні кошти (вказане підтверджується табелем обліку робочого часу № НОМЕР_2 та відомістю розподілу заробітної плати). Окрім цього, на момент звільнення так і по теперішній час ОСОБА_8 будь-яких претензій стосовно виплати TOB «Полімерна група «Терполімергаз» усіх належних йому сум не має, спір з приводу цього питання відсутній. Просить суд провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в частині вчинення правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 41 КЗпП України - закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням. Також, згідно письмових пояснень вказано, що свою вину у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП не визнає, просить закрити справи за відсутності складу адміністративного правопорушення з тих підстав, що дана стаття передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), однак ОСОБА_2 був прийнятий на роботу з 24 жовтня 2016 року на посаду ливарника на машинах для лиття під тиском за наказом від 24 жовтня 2016 року №62/1-к. Крім того, між TOB «Полімерна група «Терполімергаз» та ОСОБА_3 була укладена цивільно-правова угода, яка не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, із зазначенням виду та строку виконання робіт, оплата згідно договору яких проводилась на підставі акту приймання-виконання робіт.

На підставі ст. 268 КУпАП, справа розглянута у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доданими до протоколу №19-01-036/235 про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Полімерна группа «Терполімергаз», від імені якого діє ОСОБА_1 та громадянином - фізичною особою ОСОБА_3 була укладена цивільно-правова угода від 15.08.2016 року на виконання певного виду робіт, зокрема, комірника на складі напівфабрикатів (приймати до складу, зберігати і видавати зі складу матеріальні цінності напівфпбрикати) і результати виконаної роботи передавати замовнику. Пунктами 1.2 передбачено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку і умов трудового договору, виплата винагороди здійснюється на підставі акту виконаних робіт один раз на місяць. Дана цивільно-правова угода була розірвана за додатковою угодою № 1 від 06.10.2016 року.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він з 15.08.2016 рок по 06.10.2016 року перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Полімерна група «ТерПолімерГаз», виконував роботи комірника на складі напівфабрикатів. В його обовязки входило розвантаження і завантаження автотранспорту з готовою продукцією. За домовленістю із в.о. директора він працював з 09 год. до 18 год., обідня перерва з 13.20 год. до 14.00 год., вихідні субота, неділя. Заробітну плату отримував з 05 по 10 число кожного місяця в розмірі 250 грн. в день.

В силу ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Проте, до протоколу не додано кадрових та документів з оплати праці чи інших доказів на підтвердження фактів, що на ТОВ «Терполімергаз» наявна вакантна посада та обсяг обовязків, що виконувались ОСОБА_3 згідно цивільно-правової угоди збігалась з колом обовязків за відповідною посадою, що він підпорядковувався внутрішньому трудовому розпорядкові, отримував заробітну плату як інші працівники, проходив інструктаж тощо. Також, письмовими поясненнями ОСОБА_3 дані факти не підтверджені.

Аналізуючи наявні докази в їх сукупності вважає, що в даному випадку між ТОВ «Терполімергаз» та ОСОБА_3 виникли цивільно-правові відносини. Законодавство про працю на цивільно-правові відносини не розповсюджується.

Слід зауважити, що дослідження порядку укладання цивільно-правової угоди, а отже, дотримання цивільного законодавства, не входить до кола повноважень Держпраці, викладених у Положенні про Державну службу України з питань праці, затвердженому постановою КМУ від 11.02.2015 р. № 96. Водночас аналізувати зміст цивільно-правового договору (угоди), а заразом і визнавати такі угоди фактично трудовими угодами, не належить до компетенції Держпраці.

Таким чином, в ході судового розгляду не підтверджено достатніми доказами наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, щодо фактичного допуску працівника ОСОБА_3 до роботи без оформлення трудового договору (контракту), та встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за даним фактом не відповідає встановленим фактичним обставинам.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин вважаю, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП за фактичний допуск працівника ОСОБА_3 до роботи без оформлення трудового договору (контракту), слід провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Поряд з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 41 КУпАП щодо решти дій, вказаних у протоколах № 19-01-036/235, № 19-01-036/234 від 24.11.2016 року, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 19-01-036/235 від 24.11.2016 року; витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 19-01-036/338; довідкою про підприємство та стан виплати заробітної плати на ТОВ ПГ «Тернополімергаз» станом на 21.11.2016 року; цивільно-правовою угодою від 15.08.2016 року; повідомленням про прийняття працівника на роботу; протоколом про адміністративне правопорушення № 19-01-036/234 від 24.11.2016 року; довідкою про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників на ТОВ ПГ «Терполімергаз» від 21.11.2016 року; табелем обліку використання робочого часу від 31.10.2016 року.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 41, КупАП, тобто фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та ч. 1 ст. 41 КупАП, тобто, порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

У відповідності до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, з огляду встановлені обставини, що повідомлення директором ТОВ «Полімерна група «ТерПолімерГаз» ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби було надіслано 24.10.2016 року, тобто того самого дня, коли працівника ОСОБА_2 було фактично допущено до роботи; того факту, що на час розгляду справи виявлені порушення законодавства про працю усунуті, наявності спорів з приводу невиплачених сум не встановлено; враховуючи особу порушника, що він не притягувався до адміністративної відповідальності, а тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41, ч. 1 ст. 41 КУпАП провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 22, 41, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41, ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий підпис ОСОБА_9

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай