Справа № 265/6897/16-п
Провадження № 3/265/18/17
П О С Т А Н О В А

12 січня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 І. Г., розглянувши справу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацює, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

12 листопада 2016 року о 23-05 годині ОСОБА_2 в Лівобережному районі міста Маріуполя по вулиці Володимирській в будинку 8/36 керувала автомобілем марки ВАЗ-2101, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

Стан алкогольного спяніння визначений за допомогою спеціального технічного засобу - алкотесту «DRAGER». Результат аналізу 1.67 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735 установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки вона у порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху України керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 вину у правопорушенні визнала при складанні протоколу, але в судове засідання не зявилась по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справу розглянуто за її відсутності.

Судом встановлені наступні обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, результатом алкотесту від 12 листопада 2016 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_3, письмовивим поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_6 про прийняття керування автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер 48897ОН, у звязку з відстороненням від керування ним ОСОБА_2

Призначаючи ОСОБА_2 стягнення, суд враховує наступне.

Так, постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції України від 12 листопада 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 гривень за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1, за відсутності права керування таким транспортним засобом, та за те, що в темну пору доби не були включені фари близького світла.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не отримувала.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв і штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб, суд позбавлений можливості застосовувати будь-яке інше стягнення.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже ОСОБА_2 не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

З огляду на ці положення, а також враховуючи сукупність даних, які характеризують особу порушника, ступінь її вини, дані про проступок, суд вважає необхідним призначити їй стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 частини 1 КУпАП

без позбавлення права керування транспортними засобами.

Підстав вважати вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення малозначним суддя не вбачає, адже такі дії як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння загрожують безпеці дорожнього руху та його учасникам, які мають право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконуватимуть Правила дорожнього руху.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 гривень.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 36, 280, 282, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та покласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя.

Суддя