Справа № 572/1360/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП для ОСОБА_1 розяснено,

В С Т А Н О В И В:

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 28 травня 2017 року о 20 годині 50 хвилин по вул. Пекарська в м. Дубно Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки "Чері Амулет", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (нечітка хода, почервоніння обличчя, визнання водієм факту вживання алкогольних напоїв, тремтіння рук) від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 28 травня 2017 року біля 21 год. він разом зі своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобілі марки «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1, рухались по вул.Пекарській в м.Дубно. За кермом автомобіля був ОСОБА_5, ОСОБА_4 сидів на передньому сидінні, зправа від водія, а він на задньому сидінні. В зв'язку з тим, що пробили заднє праве колесо в автомобілі, їм прийшлось зупинитись. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли за домкратом та ключами до ОСОБА_4, який проживає на сусідній вулиці, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. В цей час, до автомобіля підійшли два працівники поліції, а через деякий час, підійшли ще двоє. Працівники поліції почали його звинувачувати в тому, що саме він керував автомобілем, так як перебував в стані алкогольного сп'яніння. Про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння він не заперечував, а заперечував факт керування транспортним засобом та повідомив, що даний факт можуть підтвердити його товариші, які зараз підійдуть. Через декілька хвилин, як підійшли працівники поліції, повернувся ОСОБА_4 який почав підтверджувати поліцейським викладені ним обставини. Однак, працівники поліції не звертали уваги на його та ОСОБА_4 заперечення, склали адміністративний протокол за керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили пояснення ОСОБА_1, пояснили, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на автомобілі марки «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1, рухались по вул.Пекарській в м.Дубно. За кермом вказаного автомобіля був ОСОБА_3 В зв'язку з тим, що пробили заднє праве колесо в автомобілі, їм прийшлось зупинитись. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли за домкратом та ключами до ОСОБА_4, який проживає на сусідній вулиці, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. ОСОБА_3 також вказав, що ключі від автомобіля та документи на автомобіль він не лишав в автомобілі, а забрав їх з собою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення пов'язані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору "кримінального обвинувачення" до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищевикладених обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП діях ОСОБА_1, оскільки наданими доказами не спростовані пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що керував автомобілем саме ОСОБА_3

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :