АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/691/17 Справа № 711/7342/17 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Єльцов В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що він 04 вересня 2017 року близько 13 год. 45 хв., в м. Черкаси, перехрестя вул. Смілянська з вул. Гоголя, керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість рухів і мови, тремтіння пальців рук. Від проходження освідування у встановленому законом порядку в повному обсязі відмовився. Обстеження проходив в установленому законом порядку в КЗ «ЧОНД», Висновок №1000. Вищевказаною постановою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, посилаючись на те, що суд не повно з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах доказам.

Перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у скарзі, заслухавши думку апелянта та його захисника про задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував лише тим, що ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав та просив суд суворо не карати.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитись виходячи з наступного.

В своїй апеляційній скарзі та у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що в силу того, що у нього хронічний простатит та на час проведення огляду був в стадії загострення, це позбавило його можливості пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння протягом години. Таким чином, в силу фізіологічного стану здоров'я він неумисно не здав сечу на аналіз, хоча неодноразово намагався. Разом з тим, ОСОБА_3 пропонував лікарю здати кров, що було лікарем не прийнято до уваги. Однак, через 1 годину 10 хв., ОСОБА_3 за само зверненням зміг здати аналіз в присутності лікаря та відповідно до виписки з амбулаторної карти №2038 поставлено діагноз «тверезий». Таким чином, в зв'язку з тим, що він неумисно не здав аналізи, а в силу фізіологічного стану здоров'я, тому в його діях відсутній склад злочину.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є протиправною, при ухваленні рішення суд не повно з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах доказам, формально підійшов до вивчення справи і безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З наданих в судовому засіданні пояснень свідка інспектора поліції ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 погодився поїхати до диспансеру на проходження огляду на стан сп'яніння, однак медичний огляд не пройшов, тому аналізи не зміг здати фізіологічно, хоча неодноразово заходив до туалету та начебто пропонував здати кров.

З показань свідка ОСОБА_5, яка здійснювала освідування правопорушника, вбачається, що ОСОБА_3 в диспансері аналіз на стан алкогольного сп'яніння не здав, пояснивши їй, що не може здати аналіз фізіологічно. Стверджувати, що останній міг здати сечу вона не може.

З висновку №1000 від 04.09.2017 року вбачається, що у графі «діагноз» лікар зазначила, що правопорушник від обстеження в повному обсязі ухилився, у зв'язку з тим, що не зміг здати сечу. При цьому лікар-нарколог ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції пояснила, що кров на аналіз вони не приймають у зв'язку із відсутністю у наркодиспансері відповідних реактивів для проведення даного аналізу.

Відповідно до п.п. 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, при освідуванні на стан алкогольного сп'яніння, крім сечі предметом дослідження біологічного середовища також можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Детальний аналіз вищенаведених доказів в суді апеляційної інстанції вказує, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність доказів, що вказують на наявність складу інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення у частині відмови останнього від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння.

Для кваліфікації вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, потрібні певні умови, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Разом з тим в діях ОСОБА_3 не було встановлено складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки відсутня ознака - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, для обґрунтованого притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в контексті обставин цієї справи необхідно встановити обов'язкову обставину - факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння.

Оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння є обов'язковою складовою об'єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, неможливо.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Єльцов