АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 17 лютого 2017 року, о 21 год. 40 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Маричанській, 18, у м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, та неповноту судового розгляду.

Зазначав, що при розгляді справи не враховано його пояснень, відповідно до яких, він керував транспортним засобом у втомленому стані та погано себе почував, однак не перебував у стані наркотичного сп'яніння. Після зупинки його транспортного засобу, працівники поліції, фактично оглянувши його на місці події, запропонували пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, при цьому не склали акт огляду на стан сп'яніння. Крім того, йому було запропоновано проїхати до медичного закладу у його автомобілі, а не на службовому автомобілі у присутності працівників поліції, та не вручено направлення для проходження огляду.

У зв'язку із наведеними порушеннями порядку проходження огляду, він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

Зазначав, що пояснення свідків стосовно його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» не відповідають дійсності, оскільки огляд за допомогою вказаного технічного засобу йому не пропонувався.

Крім того, суддею місцевого суду за його клопотанням не були допитані вказані у протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та інспектори поліції ОСОБА_5, та ОСОБА_6, що, на думку апелянта, свідчить про неповноту судового розгляду.

Також апелянт посилався на незаконне проведення працівниками поліції огляду його речей та обшук автомобіля у відсутності свідків. Суддя місцевого суду при прийнятті постанови не ознайомився із відповіддю на його скаргу від 06 березня 2017 року стосовно неправомірних дій працівників поліції, та залишив без розгляду його клопотання про відкладення розгляду справи для отримання такої відповіді. Суддя місцевого суду розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, а дані оскаржуваної постанови про його повторну неявку у судові засідання не відповідають дійсності.

Зазначав, що суддя місцевого суду не встановив дані про його особу, унаслідок чого помилково зазначив у постанові, що він не працює, та допустив за змістом оскаржуваної постанови орфографічні та пунктуаційні помилки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі-Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан нароктичного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 17 лютого 2017 року, у відповідності до якого, 17 лютого 2017 року, о 21 год. 40 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Маричанській, 18, у м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху /а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17 лютого 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 17 лютого 2017 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, /а.с. 2/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не врахував його пояснення, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не висловлював.

Крім того, як у апеляційній скарзі, так і у судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не заперечував, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, мотивуючи свою відмову неналежним забезпеченням працівниками поліції проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

Посилання апелянта на те, що його відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не утворює складу адміністративного правопорушення, оскільки інспектор поліції провів його огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з порушенням встановленого законом порядку, та без складення акту огляду про виявлений у нього стан наркотичного сп'яніння, є безпідставними та не ґрунтується на вимогах закону, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладах охорони здоров'я, та акт огляду у даному випадку не складається.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та положень ч. 3 ст. 266 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладах охорони здоров'я, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції встановленого Інструкцією порядку направлення його для проведення медичного огляду на стан сп'яніння, оскільки працівники поліції не пропонували йому проїхати до закладу охорони здоров'я на службовому автомобілі, не надали направлення для проходження огляду, та не повідомили про гарантії безпеки проходження такого огляду, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та не дотримався вимог закону в частині розгляду справи за відсутності правопорушника, то, з урахуванням усунення цих недоліків судом апеляційної інстанції та отриманих при цьому відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

Крім того, як убачається з наявної у матеріалах справи розписки, ОСОБА_2 був повідомлений про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього /а.с. 24/, проте у судове засідання не з'явився. Суддею місцевого суду також направлялись повістки з викликом свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак повістки повернуто до суду першої інстанції за закінченням встановленого строку зберігання /а.с.а.с.27-28/.

Судом апеляційної інстанції задоволено заявлене ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду клопотання про допит свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, та інспектора поліції ОСОБА_5, та останні викликались до суду апеляційної інстанції шляхом направлення повісток, однак вказані свідки до суду не з'явились.

Посилання апелянта на залишення суддею місцевого суду поза увагою його клопотання про відкладення розгляду справи для отримання відповіді на його скаргу, подану до Управління патрульної поліції у місті Києві з метою перевірки законності дій працівників поліції, є безпідставними. Як убачається із матеріалів справи, вказане клопотання ОСОБА_2 подано до Голосіївського районного суду міста Києва 27 квітня 2017 року, та передано судді наступного дня після прийняття рішення у справі - 28 квітня 2017 року /а.с. 31/.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про орфографічні та пунктуаційні помилки у постанові судді місцевого суду, не є підставою для її скасування.

Посилання апелянта на порушення суддею місцевого суду вимог ст. 33 КУпАП при накладенні на нього стягнення за адміністративне правопорушення, та не врахування суддею даних про його місце роботи, професію, та характеристику з місця роботи, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, накладаючи на ОСОБА_2. адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, характеризуючі особу правопорушника дані, на які посилається апелянт, в даному випадку не впливають на накладене адміністративне стягнення, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.