Номер провадження: 33/785/422/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2016 року відносно:

ОСОБА_3, який народився 27.10.1951 року, в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської обл., пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

- - про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді громадських робіт на строк тридцять годин, а також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду, 27.08.2016 року, приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_3, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 19 погрожував фізичною розправою донці ОСОБА_4, чим вчинив психологічне насильство в сімї, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказав, що при розгляді справи судом 1-ої інстанції допущена неповнота розгляду та не досліджені докази по справі, а саме:

- суд 1-ої інстанції, в порушення ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутності, оскільки без дотримання вимог закону не здійснив його виклик в судове засідання повісткою;

- крім того, в порушення ст. 277 КУпАП суд не розглянув його справу протягом доби, як того вимагає закон;

- суд незаконно призначив йому стягнення у вигляді громадських робіт, оскільки його вік становить 65 років, чим порушив ч.3 ст. 30-1 КУпАП, яка передбачає, що громадські роботи не призначаються чоловікам, які досягли 60 років;

- також суд не проаналізував докази по справі належним чином, зокрема його письмові пояснення, які є в матеріалах справи, а в постанові лише зазначив про його неявку в судове засідання.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 просить постанову суду 1-ої інстанції скасувати та провадження у справі закрити через відсутність події і складу правопорушення.

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_3 зазначив, що розгляд справи відбувся за його відсутності, про існування вищесказаної постанови він дізнався лише 08.02.2017 року, а з матеріалами справи знайомився лише 09.02.2017 року в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, підтвердженням чого є його розписка в матеріалах справи, тому просив поновити йому строк на оскарження постанови.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити пояснивши при цьому, що ніяких погроз своїй дочці не висловлював, а лише намагався врегулювати питання щодо подальшого місця його проживання після смерті його дружини.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної статті також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Апелянт участі у судовому засіданні в суді 1-ої інстанції не приймав, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_3 судової повістки, а також копії постанови суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про таке. Аналізуючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд 1-ої інстанції в порушення вимог ч.2 ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутності.

Згідно із зазначеними вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_3 не був повідомлений своєчасно і належним чином про час та місце розгляду справи, хоча його явка в судове засідання є обовязковою відповідно до чинного законодавства, проте, його не було піддано приводу.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апелянта стосовно незаконності призначеного йому стягнення у вигляді громадських робіт.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 30-1 КупАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

ОСОБА_3 народився 27.10.1951 року отже на час розгляду матеріалів справи в суді 1-ої інстанції йому виповнилося 65 років.

Отже, суд 1-ої інстанції застосував до ОСОБА_3 стягнення, в порушення вимог ч. 3 ст. 30-1 КупАП.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про те, що суд 1-ої інстанції допустив неповноту та однобічність судового розгляду, не встановив усіх обставин справи, та прийняв передчасне рішення про винуватість ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У поясненні по суті події (а.с. 3), потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що її батько ОСОБА_3 27.08.2016 року дзвонив їй, а 29.08.2016 р. приходив до неї на роботу та погрожував їй та її сімї на підставі того, що вона незаконно відібрала у нього квартиру.

Натомість, у свої письмових поясненнях, які ОСОБА_3 підтримав в суді апеляційної інстанції, він пояснив, що в нього після смерті дружини з його дочкою ОСОБА_5 суттєво погіршились стосунки в звязку із спірною квартирою. Він жодних погроз своїй дочці та її родичам не висловлював, та намагався цивілізованим шляхом вирішити це питання. 27.08.2016 року він приходив додому до дочки з метою поговорити, натомість, в квартиру його не впустили.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_4, апеляційний суд вважає їх недостатніми, щоб зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 607319 від 03.09.2016 р., в межах якого суд розглядає справу відносно особи, проте зазначений протокол складений зацікавленою особою, а саме ст. інспектором Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 без зазначення будь-яких свідків вчиненого правопорушення, у звязку з чим не може бути доказом наявності або відсутності в діях особи складу адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи недостатньо доказів, які підтверджують обєктивну та субєктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_7 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247 п. 1, 251, 280, 294 ч. 4, КУпАП, , апеляційний суд-

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца