справа № 415/5067/16-п
провадження № 3/415/12/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2017 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 144849 від 21.09.2016 року, 29.07.2016 року о 16 годині 40 хвилин, у місті Лисичанськ по пров. Алтайський в районі будинку №1 водій ОСОБА_1 керуючи належним йому транспортним засобом ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_1, не переконався у безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10.1, 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду матеріалів справи, судом встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ст.124 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином:

Об'єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб'єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував, що зіткнення сталося внаслідок порушення ним п.п.10.1, 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху і пояснив, що 29.07.2016 року приблизно о 16 годині 40 хвилин він на належному йому транспортному засобу ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_1, рухався у місті Лисичанськ по пров. Алтайський в районі будинку №1 в напрямку вул. Сосюри зі швидкістю 30 км/год., на другій передачі, по правій стороні руху прямо, не виїжджаючи на зустрічну смугу. Прямо по смузі його руху був головний поворот, прямо дороги не було, але до повороту він не доїхав. Назустріч з-за повороту виїхав автомобіль ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, зеленого кольору, яким керував ОСОБА_2 Неочікуючи такого розвитку подій він намагаючись уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування почав змінювати напрямок руху праворуч. Але усе трапилося за дуже малий проміжок часу і уникнути зіткнення не вдалося. Після чого, на місце пригоди він викликав співробітників поліції, які здійснили оформлення даної події. Зазначив, що погода в цей день була суха, ділянка, на якій зіткнулись автомобілі, має зогнутий вид, видимість на даній ділянці обмежена. Вважає, що в ДТП винен ОСОБА_2, який перед зіткненням виїхав на зустрічну смугу. Відповідаючи на питання суду, зазначив, що на ділянці дорозі по якій він рухався є вибоїни, великих ям немає, великі ями були на стороні ОСОБА_2, які він обїжджаючи, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з його автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні другий учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив, що постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 11.10.2016 року він був визнаний винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та його піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. З постановою суду він не згоден і на даний час оскаржує її в апеляційному порядку. При цьому виклав свою версію дорожньо-транспортної пригоди:

29.07.2016 року приблизно о 16 годині 35 хвилин він на автомобілі ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, рухався у м. Лисичанську по провулку Алтайський від школи № 18 в бік колишнього Кирпичного заводу по своїй смузі зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. На дорозі були вибоїни в асфальті та високі зарослі трави. З лівої сторони видимість дороги була нормальна, але попереду полоса руху не проглядалася через високі зарослі трави. Перед провулком є закруглення дороги, тому перед закругленням він загальмував, щоб впевнитися у безпеці. Для того, щоб обїхати вибоїни на дорозі він частково виїхав на зустрічну смугу. Раптово з правого боку в його автомобіль врізався автомобіль ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Розмітки на дорозі не має, він візуально розділив полоси руху. Зі схемою ДТП він ознайомився та підписав. На питання суду відповів, що наближаючись до місця зіткнення на вигнутій частині дорозі на краю смуги, по якій він рухався росли кущі, які закривали огляд частини смуги з його боку та дійсно обїжджаючи кущ він трохи виїхав на зустрічну смугу.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, другого учасника ДТП ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, обєктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду , а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 144849 від 21.09.2016 року (а.с.1), ОСОБА_1, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності ставиться в вину порушення п.п 10.1, 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимога даного пункту Правил дорожнього руху встановлює повну відповідальність водіїв за забезпечення безпеки дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху. Перед початком руху водій зобовязаний памятати, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху.

Згідно п.11.1 Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно з будівельними нормами і правилами, ширина смуги для руху транспортних засобів за межами населеного пункту може складати: дороги першої та другої категорій - 3,75 м; дороги третьої категорії - 3,5 м; дороги четвертої категорії - 3 м. У населеному пункті ширина проїзної частини через обмеження встановленої максимальної швидкості руху в 60 км/год може становити: для змішаного потоку транспортних засобів - 3 м; для руху тільки легкових автомобілів, мотоциклів і мопедів - 2,75 м. За відсутності розмітки на проїзній частині водій має рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, а ширину смуги руху зобов'язаний визначати з урахуванням габаритів свого транспортного засобу. Під час руху смугами, визначеними візуально, водії зобов'язані додержувати правого інтервалу не менше 0,8 м і не більше 2,5 м.

Відповідно до п. 11.3 Правил дорожнього руху України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

На звичайних дорогах, що мають по одній смузі для руху в кожному з напрямків, з добрим оглядом на великій відстані та за відсутності суцільної лінії розмітки між смугами Правилами дорожнього руху дозволяється виїжджати на смугу зустрічного руху, якщо це не заборонено дорожніми знаками, для обгону або об'їзду. При цьому слід враховувати, що водії, які виїжджають на зустрічну смугу руху, зобов'язані забезпечити безпеку дорожнього руху, а у разі появи зустрічного транспорту поступитися йому в русі, тобто звільнити смугу зустрічного руху.

Однак, співробітниками Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 11.1, 11.3 ПДР, оскільки допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не виїзжав на зустрічну смугу на яку виїхав саме інший учасник ДТП ОСОБА_2, що він особисто підтвердив в судовому засіданні.

На усунення протиріч в показах учасників ДТП судом було призначено автотехнічну експертизу, відповідно до висновку якої водію автомобіля ВАЗ 2106 перед зміною напрямку руху ліворуч слід було керуватися технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху.

Водію автомобіля ВАЗ 2115 з моменту можливого виявлення зміни напрямку руху автомобіля ВАЗ 2106 ліворуч слід було керуватися технічними вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху.

При вказаних обставинах ДТП водій автомобіля ВАЗ 2106 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ 2115 керуючись технічними вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху, для чого не було перешкод технічного характеру.

З технічної точки зору дії водія автомобіля ВАЗ 2106 невідповідні технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху знаходилися в причинному звязку із настанням ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні ОСОБА_1 в своїх поясненнях, які є послідовними та такими, що відповідають матеріалам справи та повністю узгоджуються з висновками експертизи, категорично заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 11.1, 11.3 ПДР, які були б причиною ДТП, а доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 в цій частині суду надано не було.

З цього приводу суд критично оцінює пояснення другого учасника ДТП ОСОБА_2, оскільки останні не узгоджуються з вказаними вище поясненнями та наведеними доказами, що знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 11.10.2016 року другого учасника ДТП ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 місяців, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об'єктивних даних про те, що дії ОСОБА_1 носили протиправний характер.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме вимог п.п 10.1, 11.1, 11.3 Правил дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як посадовими особами Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції не представлені належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винність останнього у його вчиненні.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247 ч. 1, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова