АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/27/17 Головуючий у І-й інстанції - Сорока О.В.
Справа № 183/5402/16 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіцера Національної Гвардії України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 у виді штрафу в розмірі 255 грн, та за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, 17 вересня 2016 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1, в с.Орлівщина Новомосковського району, по вул.Куйбишева, поблизу будинку № 6г, виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом Сузукі, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який виконував маневр обгону транспортного засобу по зустрічній смузі для руху в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл Сузукі, реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, а водій автомобіля Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 залишив місце пригоди.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції і закрити справу за п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю діях ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення судом прийнято безпідставно з порушенням вимог норм законодавства, щодо об'єктивного та усестороннього розгляду. Суд не повно з'ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, заслухавши в суді покази ОСОБА_3, та покази свідків, не взяв їх до уваги, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому суд не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що протокол складено 20.09.2016 року, коли події ДТП відбувалися 17.09.2016 року. Зазначає, що суд на припущеннях врахував характер пошкоджень, та визначався лише згідно показів ОСОБА_5 та схеми до протоколу де вони описані загальним чином і не взято до уваги фотознімки його автомобіля, і взагалі не зрозуміло яким чином було визначено, що пошкодження глушника, який виготовлений з металу, не залишив слідів на пластмасовому бампері, а сам прийшов у непридатний стан. Також вказує на те, що у ОСОБА_5 не з'ясовано з якого моменту він розпочав обгін, з якою швидкістю рухався він та автомобіль, якими були інтервал та дистанція, чому в поясненні не вказано про наявність свідків і яким чином ним встановлено, що водієм автомобіля був саме ОСОБА_2 та чому на 102 зателефонував через 35 хв. після ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_6 підтримали в повному обсязі доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення а постанову судді першої інстанції без змін.

Вислухавши учасників ДТП та їх захисників, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, судом першої інстанції, належним чином вказані вимоги закону не дотримані, не з'ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення і висновків суду які не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд вказав лише на те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, а також вимоги 2.10а Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що не ґрунтуються безсумнівно на доказах, які містяться в матеріалах справи та суперечать їм.

Так, з письмових первинних пояснень ОСОБА_2 в судових засіданнях суду першої інстанції і апеляційної інстанції слідує, що він керуючи автомобілем, рухався на автомобілі Деу Ланом, реєстраційний номер НОМЕР_1 в с.Орлівщина по вул.Куйбишева в напрямку м.Новомосковська. Виїжджаючи з дому він мав намір заїхати на шиномонтаж та підкачати колесо, тому наближаючись до місця повороту, він завчасно зменшив швидкість, ввімкнув лівий покажчик повороту, зайняв відповідне ліве положення на проїзній частині дороги, яка має одну полосу для руху в одному напрямку, впевнився в безпеці свого маневру, а саме подивився в бокові дзеркала та в дзеркало заднього виду. В той момент коли він розпочав маневр повороту ліворуч, на великій швидкості, на незначній відстані від автомобіля зліва, проїхав мотоцикл під керуванням водія ОСОБА_5, який здійснював обгін його автомобіля по зустрічній смузі для руху. Жодного зіткнення транспортних засобів не відбулося, він, не дивлячись на несподівану появу мотоциклу, продовжив рух свого автомобіля та заїхав на шиномонтаж. Коли він виїжджав з шиномонтажу, то помітив, що водій мотоциклу ОСОБА_5 стоїть на узбіччі дороги в тому ж напрямку, в якому він рухався, на відстані приблизно 80 метрів від місця його повороту. Оскільки він знайомий з ОСОБА_8, то вирішив до нього під'їхати та поцікавитись, навіщо він на великій швидкості їздить по населеному пункті та порушує правила обгону. Між тим, розмови між ними не вийшло, ОСОБА_8 не пред'явив йому жодної претензії, ні мотоцикл, ні його автомобіль не мали жодних механічних пошкоджень. Після цієї події вони повернулися додому, оскільки його вагітній дружині стало зле.

Пояснення ОСОБА_8, іншого учасника ДТП, які він також підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду, свідчать про те, що рухався на мотоциклі Сузукі, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул.Куйбишева в с.Орлівщина Новомосковського району. В попутному напрямку перед ним рухалося два автомобілі на швидкості, меншій ніж 40 км/год. Їдучий попереду автомобіль включив покажчик повороту праворуч та почав зупинятися на обочині дороги, яка має одну полосу для руху в одному напрямку. Автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 продовжував рух зі швидкістю, меншою, ніж 40 км/год, тому він включив лівий покажчик повороту, та розпочав маневр обгону зазначеного транспортного засобу, виїхавши на зустрічну смугу для руху. При цьому він впевнився в безпеці свого маневру, оскільки для нього не було перешкод ні на зустрічній смузі, ні позаду нього. Між тим, коли він вже завершував маневр обгону автомобіля Деу Ланос, під керуванням водія ОСОБА_2, який їхав попереду, автомобіль несподівано почав здійснювати маневр повороту ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Таке зіткнення відбулося передньою частиною автомобіля Деу Ланос та заднім правим глушником мотоцикла. Не дивлячись на відчутний удар, відбувся занос транспортного засобу, однак він втримав мотоцикл та зупинився на проїзній частині в попутному напрямку, чекаючи, що водій автомобіля Деу Ланос також зупиниться. Між тим, водій автомобіля Ланос повернув на шиномонтаж, через деякий час виїхав та зупинився біля проїзної частини дороги в напрямку с.Орлівщина. Водій автомобіля Ланос ОСОБА_2 підійшов до нього, він йому показав, що на мотоциклі маються пошкодження, яке відбулося внаслідок зіткнення з його транспортним засобом. Не дивлячись на очевидні обставини, водій ОСОБА_2 сказав, що на його автомобілі пошкоджень немає, сів в свій автомобіль, та поїхав в невідомому напрямку, залишивши місце пригоди. Він викликав працівників поліції, залишався на місці пригоді до приїзду працівників поліції, які в його присутності складали схему ДТП, акт огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, зазначаючи в постанові, якими доказами підтверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зробив посилання на всі без виключення докази, котрі знаходяться в матеріалах справи, жодним чином не давши доказам аналізу та належної правової оцінки, в контексті того, що водій ОСОБА_2 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, тобто судом не зазначено з яких причин суд прийшов до висновку про необґрунтованість версії останнього щодо обставин ДТП.

Разом з тим, відповідно до п. 8. Розділу VIII в особливостях оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу патрульної поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов'язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання інформаційно-аналітичних баз даних, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

При цьому, матеріалами справи не знайшли свого підвтердження, пошкодження наявні на автомобілі Деу Ланос. Тим паче, конкретизувати та індифікувати автомобіль на наявних в матеріалах справи фотокартках та встановити локалізацію пошкоджень не надається можливим, оскільки згідно Схеми місця ДТП, не вбачаються пошкодження, які отримав автомобіль Деу Ланос, та в порушення вищезазначеної Інструкції, при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація, чого інспектором патрульної поліції виконано не було.

Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9, вказували на те, що автомобілем Деу Ланос керував водій ОСОБА_2, пояснення останнього були відібрані лише 20 вересня 2016 року. Коли ОСОБА_10, на зворотному шляху після шиномантажу під'їхав до ОСОБА_5, будь яких зауважень щодо ДТП або наявності пошкоджень на мотоциклі, ОСОБА_5 не висловлював.

Разом з тим, постановою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року, матеріали по справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2, були повернуті до Новомосковського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області для доопрацювання, у зв'язку з тим, що з поданих матеріалів вбачається, що у відношенні ОСОБА_2 складено один протокол про вчинення ним двох адміністративних правопорушень, що є порушенням вимог складання протоколу про адміністративне правопорушення, адже за вчинення кожного адміністративного правопорушення складається окремо протокол про дане адміністративне правопорушення.

Відповіддю начальника Новомосковського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровської області Рибака В.С., було повернуто вмотивоване тим, що ст. 254 КУпАП не визначає кількість адміністративних протоколів яких треба складати, так я у зазначеному адміністративному протоколі було у повному обсязі відображено суть вчинення правопорушення, стосовно ДТП, яка мала місце 17.09.2016 року у с. Орлівщина Новомосковьского району Дніпропетровської області.

Між тим, відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вбачається що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Таким чином, поліцейській який складав протокол не розмежував порушення статей КУпАП, та не повно зазначив об'єктивну сторону ст. 122-4 КУпАП.

В оскаржуваній постанові судді, належна оцінка в повному обсязі з врахуванням вказаного і інших обставин в їх сукупності не надана. Наявні в них суперечності не з'ясовані. Авто-технічна експертиза не проводилася.

Таким чином, з вказаних обставин, з'ясувати і усунути наявні суперечності в апеляційній інстанції не надається можливим, що на підставі наявних доказів позбавляє апеляційний суд встановити наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України, а тим більше з'ясувати питання, чи знаходиться порушення апелянтом вимог Правил дорожнього руху України, якщо таке мало місце, в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП та дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, відносно якої складено протокол.

За таких обставин, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 тлумачу на користь останнього, а відтак вважаю постанову місцевого суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко