БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/196/17 Провадження № 3/497/72/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м .Болград, адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зі слів працюючого за наймом у приватної особи водієм, маючого в середньому заробітну плату на місяць 5-6 тисяч гривен, інвалідом не являється, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 від 15.02.2017 року органом 5129, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2017 року, ОСОБА_1 по пр-ту Соборний, в м. Болград, Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 2106, д/з 154-74 ОЕ з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Був обстежений на стан алкогольного спяніння в Болградській ЦРЛ, результат тесту позитивний, а саме 1.2 % о проміле.

За даним фактом поліцейськими УПД ГУНП в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, заперечував обставини викладені в протоколі. Пояснив, що він був зупинений працівниками поліції безпричинно, у нього відразу ж відібрали усі документи, та доправили в Болградську ЦРЛ на медичне обстеження, де йому запропонували продути трубку, яка на його погляд не була стерильною, та упакованою належним чином. Дійсно, показник технічного засобу був 1.2 % о проміле. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення під тиском інспектора поліції він зазначив, що «Управлял ВАЗ 2106, №15474 ОЕ перед эти выпил стакан вина», та проставив свій підпис.

Крім того, пояснив, що будь-яких скарг щодо неправомірних дій поліцейських, чи медичного персоналу, які проводили обстеження з метою виявлення стану алкогольного спяніння, він не подавав, вважав що це не має значення для обставин справи.

Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Інструкція … визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).

Згідно п.3 Інструкції … ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами - водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується його особистими поясненнями, наданими в суді, які були не послідовними, і не логічними, і дещо плутаними, заперечуючи факт допущеного ним правопорушення просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, при цьому згоден сплачувати штраф.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 537413 від 03.02.2017 року, вбачається, що правопорушник власноручно вказав: «Управлял автомобилем ВАЗ 2106, перед этим выпил стакан вина», та поставив свій особистий підпис.

За наслідками проведеного медичного огляду, надано висновком Болградською ЦРЛ, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого результат тесту позитивний, а саме 1.2 % о проміле, з яким правопорушник був ознайомлений, та жодних заперечень не висказав, письмово не зазначив.

Письмовими поясненнями медичної сестри ОСОБА_2 та лікаря ОСОБА_3 Болградської ЦРЛ підтверджується проведення медичного огляду гр. ОСОБА_1.

Відповідно до довідки інспектора з обслуговування СП «Кирнички» ГУНП в Одеській області, посвідчення водія ВНВ 061376 від 09.07.2008 року гр. ОСОБА_1 вилучене, та знаходиться на тимчасовому зберіганні в підрозділі Болградського ВП ГУНП в Одеській області.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд не приймає до уваги доводи правопорушника щодо неправомірних дій інспектора поліції та медичного персоналу Болградської ЦРЛ під час проведення медичного огляду, оскільки будь-яких доказів правопорушником суду не надано, не встановлено таких і під час розгляду матеріалів. ОСОБА_1 не вживав жодних заходів щодо оскарження дій даних осіб у визначеному законом порядку, тобто зайняв пасивну позицію щодо цього правопорушення. Заперечення винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту та можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення.

Прохання правопорушника не позбавляти його права керування транспортним засобом, суд до уваги не приймає не зважаючи на пояснення правопорушника, що він працює за наймом у приватної особи водієм, і це є його єдиним засобом для заробляння коштів на своє існування, оскільки правопорушник свідомо допустив неправомірність своїх дій, хоча мав би розуміти наслідки такого правопорушення та тяжкість покарання, крім того жодних доказів на підтвердження своїх слів суду не надав.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і його твердження не можуть бути пом'якшуючою підставою для призначення стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчинення нових правопорушень.

В судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_1 не усвідомив протиправність допущення грубого порушення п.2.9 ПДР України та неприпустимість вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в майбутньому.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320.00 гривен.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 10 200.00 гривен (десять тисяч двісті гривен) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 320.00 гривен (триста двадцять гривен).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В. Кодінцева