АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/414/17 Головуючий у І-й інстанції - Ігнатенко В.В.
Справа № 202/7968/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого лікарем 6-ї міської клінічної лікарні, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 12.12.2016 року о 12 годині 30 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по пр. Миру 61А в м. Дніпро в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків та результат огляду склад 3,24 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови по адміністративній справі відносно ОСОБА_6, скасувати її та закрити провадження по справі.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувану постанову ОСОБА_2 отримав лише 31.03.2017 року, а до цього часу оскаржувана постанова йому направлена не була, у звязку з чим вважає, що строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, докази, на які послався суд у своїй постанові, не відповідають фактичним обставинам та судом перевірені не були. Вказує, що письмові пояснення свідків в суді не перевірені, оскільки вони не були присутні при проведенні самої перевірки на стан спяніння, а свідок ОСОБА_7 є співробітником поліції, що виключає можливість бути свідком. Судом проігноровано заявлено клопотання про виклик і допит цих свідків. Зазначає, що результати «Драгеру» від 12.12.2016 року не можуть бути доказом, з огляду на відсутність сертифікату по даному приладу та перевірка на стан спяніння відбувалась з порушенням, а саме: мундштук в присутності ОСОБА_2 на алкотестер не надягався, а свідки були запрошені вже після проведення перевірки. Крім того, в порушення ст. 266 КУпАП ОСОБА_2 не був відсторонений від керування автомобілем.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5, вислухавши доводи захисника, який підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги та викладені в її обґрунтування доводи та просив її задовольнити, а пропущений строк на подання апеляційної скарги поновити, думку правопорушника, який підтримав вимоги апеляційної скарги свого захисника та просив її задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_5 подана 05 квітня 2017 року з порушенням встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому, дана справа судом першої інстанції була розглянута за відсутності захисника та докази направлення на його адресу копії постанови судді в триденний строк, визначений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. Згідно наявної в матеріалах справи письмової розписки копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 31.03.2017 року.

З таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску адвокатом ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновивши строк на оскарження постанови та розглянувши подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції належним чином не зясував в повному обсязі обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки викладені в постанові висновки суду не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так, положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обовязок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції України вимог цієї норми закону при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення в вину ОСОБА_2 ставиться керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Як пояснив ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції, що 12 грудня 2016 року він дійсно був зупинений співробітниками поліції та при перевірці документів виявилось, що він забув посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль на роботі. Вказані документи привезла дружина, однак після складання відносно нього протоколу він без будь-яких застережень з боку поліцейських продовжив рух за кермом автомобіля.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 слідує, що останні лише підтвердили факт освідчення ОСОБА_2 засобом «Драгер» з результатом 3,24 проміле.

Відомості про перебування ОСОБА_2 з ознаками алкогольного спяніння в даних поясненнях свідків відсутні. Крім того, свідок ОСОБА_7 згідно долученої до матеріалів справи відповіді на запит захисника проходить службу на перебуває на посаді заступника командира взводу № 1 роти № 7 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області, що виключає його участь як свідка в адміністративному провадженні.

Доводи захисника щодо недозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом спеціального технічного пристрою, за допомогою якого проводився огляд на стан спяніння ОСОБА_2, а саме «Аlcotest 6820», є обґрунтованими, оскільки газоаналізатор «Аlcotest 6820» до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС України 01.03.2010 року № 33, не входить, а від так його результат не може слугувати доказом, що підтверджує стан спяніння.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ч. 5 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан спяніння було проведено з істотними порушення, що є підставою для визнання встановленого факту спяніння недійсним.

Крім того, апеляційний суд констатує, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться протиріччя у часі зупинки автомобіля, часі складання протоколу, та часі випробування спеціальним технічним засобом. Так час складання протоколу про адміністративне правопорушення, де вже визначені дані спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», при цьому час згідно квитанції цього технічного засобу вказаний 12 годин 05 хв., тобто до складання протоколу о 12 годині 50 хвилин та до його зупинки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 071241 о 12 годині 30 хвилин по пр. Миру 61А в м. Дніпро автомобілю «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Дані суперечності в суді першої інстанції не усунуті, і усунути їх в апеляційній інстанції не надається можливим, що створює перешкоди повного і обєктивного зясування всіх обставин по справі, а не належно оформлений протокол не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи обєктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак й відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року відносно ОСОБА_4, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1