АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/19/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 його захисника - адвоката Мельниченка Євгена Олександровича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мельниченка Є.О. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суддею було встановлено, що ОСОБА_2 11.08.2016 р. о 01-40 керував автомобілем «ИЖ-21251», державний номер НОМЕР_1, в районі будинку № 303-А по вулиці Академіка Павлова у м. Харкові, з ознаками алкогольного сп'яніння (стійкий запах з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_2 адвокат Мельниченко Є.О., який просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова та закрити провадження по справі.

Апелянт обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист адвоката.

Зазначає, що підчас зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції грубо порушено порядок огляду на стан сп'яніння.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не зазначено від якого саме огляду він відмовився, а також немає жодних доказів, що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Апелянт спростовує, що ОСОБА_2 вживав алкоголь перед тим, як сісти за кермо. Просить закрити провадження на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Мельниченка Є.О., дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати, що судом першої інстанції ці вимоги були порушені.

В судовому засіданні Мельниченко Є.О. наголосив на тому, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння. Посилався на пояснення свідка ОСОБА_4, який повідомив суду, що працівниками поліції їх автомобіль під керуванням ОСОБА_2 було зупинено з причини порушення стоп - лінії. Після чого працівники поліції повідомили що мають підозру що водій керує транспортним засобом у нетверезому стані. Повідомив, що під час зупинки було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу «Драгер», який був відсутній у працівників поліції. Пройти огляд у медичному закладі йому не пропонували.

Зазначені пояснення апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний свідок, як встановлено у судовому засіданні апеляційного суду є знайомим з ОСОБА_2, а тому може мати особливу зацікавленість у сприятливому для нього результаті розгляді справи.

Посилання апелянта на порушення права ОСОБА_2 на правову допомогу є необґрунтованим, адже матеріали справи свідчать, що останній реалізував право на захист, уклавши договір з адвокатом Мельниченко Є.О. від 05.09.2016 року про надання правової допомоги та захист його інтересів в Дзержинському районному суді м. Харкові з приводу притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був обмежений у вказаному праві, та реалізував його шляхом особистого подання клопотання та поданням клопотань самим захисником про відкладання судового розгляду з різних підстав. Суд першої інстанції задовольняв ці клопотання та відкладав розгляд справи 31.08.2016 року та 20.09.2016 року за клопотанням захисника Мельниченка Є.О. (а.с. 29). Останній 18.10.2016 року будучи повідомлений, що розгляд справи за його клопотанням ще раз було перенесено на 01.11.2016 року (а.с. 52) лише в цей же день (01.11.2016 року а.с. 55) повторно надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю в іншому суді в іншій справі як представника відповідача, угоду з яким ним було укладено 03.08.2016 року (а.с. 56), а позов пред'явлено 30.09.2016 року (а.с. 57).

За таких обставин, враховуючи відсутність відомостей про те, що з боку ОСОБА_2 висловлювалась незгода з розглядом справи у відсутності захисника, суд першої інстанції розглянув справу, всебічно дослідивши та оцінивши докази, постановивши обґрунтоване рішення.

Статтею 266 КУпАП встановлено порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Частина 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Посилання апелянта на відсутність в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності від 11.08.2016 року серія АП2 № 097846 відомостей від якого саме огляду відмовився ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки у протоколі зазначено, що він відмовився від огляду, який встановлений в законному порядку.

Також, судом першої інстанції встановлено що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 097846 від 11.08.2016 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відомості відображені у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердили допитані у судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст вказаних доказів, оскільки ОСОБА_2 та його захисником не надано суду переконливих для того підстав.

Посилання захисника на несвоєчасне внесення до АСДС тексту постанови від 01.11.2016 року, як на підставу для її скасування, апеляційний суд вважає хибним, оскільки це не свідчать, що судове засідання з постановленням рішення не відбулось саме 01.11.2016 року.

Враховуючи викладене, постанова судді від 01.11.2016 року є обґрунтованою, у зв'язку з чим підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мельниченка Євгена Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик