Провадження № 3/127/350/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.03.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького відділення Офісу великих платників податків ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності директора ТОВ підприємства «АВІС» ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 751116 від 22.12.2016 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2015 рік на 264281 грн., занижено податок на додану вартість за квітень 2015 року на 106072 грн., завищено відємне значення ПДВ за березень 2015 року на 293646 грн., завищено відємне значення ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного періоду за квітень 2015 року на 187574 грн., чим порушено п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. Порушення встановлено актом перевірки від 24.11.2016 року № 2006/28-10-46-02/13304871.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак надав суду письмові пояснення, в яких пояснив, що за результатами вищезазначеної перевірки був складений акт від 24.11.2016 року № 2006/28-10-46-02/13304871. Відповідно до вимог п. 86.7 ст. 86 Податкового Кодексу України у разі незгоди платника податків з висновками перевірки та даними, що викладені в акті він має подати протягом 5-ти робочих днів свої заперечення. Акт перевірки товариство отримало 24.11.2016 року. Не погоджуючись з висновками, зазначеними в акті перевірки і в обґрунтування своєї позиції, товариство скористалося своїм правом подачі заперечень стосовно висновків, викладених в Акті, направивши їх на адресу Контролюючого органу від 29.11.2016 року за № 1258 та оскаржило рішення-повідомлення в адміністративному порядку, звернувшись зі скаргою до Державної Фіскальної служби України. Надав суду докази направлення скарги до ДФС України. 17.01.2017 року товариство отримало від ДФС України рішення від 12.01.2017 року № 367/6/98-98-110102-25 про продовження строку розгляду скарги до 26.02.2017 року. 23.02.2017 року товариство отримало рішення Контролюючого органу від 21.02.2017 року № 3486/6/99-991/01-02-25 про результати розгляду скарги товариства, яким ППР від 14.12.2016 року № НОМЕР_1 в частині донарахувань по операціях за період 2015 року щодо яких підтверджено здійснення оплати на користь ПП «ІДАС - Л» з податку на прибуток за 2015 рік та не встановлено дебіторської заборгованості скасував, а ППР від 14.12.2016 року № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 залишив без змін, а скаргу задовольнив частково. Просив суд закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Також вказав, що дані, які викладаються в акті перевіркии повинні бути достовірними та повними, натомість акт перевірки переповнениий неточностями, припущеннями, викривлення даних тощо.

Відповідно дост. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

На теперішній час вказане податкове повідомлення рішення є частково скасованим, а в іншій частині, а тому визначені ним податкові зобов'язання, є не узгодженими, в розумінні ст. 56 ПК України, тобто висновки акту перевірки про порушення ТОВ підприємство «АВІС», директором якого є ОСОБА_1, про порушення ПК України на час складання адміністративного протоколу та на час розгляду справи у суді є не доведеними.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 380 та 383 КУпАП при розгляді справи про адміністративного правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також інші обставини необхідні для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчиняла, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 163-1 ч.1 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення по ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ч. 1 ст. 163-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя