Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/900/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., адвоката ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою:м. Бердичів, АДРЕСА_1, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 15.02.2017 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 по вулиці Європейській в м. Бердичеві керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незвязна мова). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та винесення нової постанови суду про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, надання судом упередженої та викривленої оцінки показанням свідків та його поясненням, відсутність доказів керування ним транспортним засобом.

На його думку порушення, які допустили працівники поліції, які не пропонували йому пройти огляд на місці, не надали протокол для ознайомлення, склали протокол у його відсутність, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були свідками того, що водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого спяніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан спяніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння чи перебування під дією лікарських засобів працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції та у медичному закладі, погоджується з таким висновком і суд апеляційної інстанції.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та поясненнями інспектора Бердичівського ВП Лісовського М.В., які були допитані у суді першої інстанції, яким суд дав належну оцінку.

При складанні протоколу інспектором Бердичівського ВП Лісовським М.В. розяснювались права ОСОБА_2, надавався для ознайомлення протокол та можливість дати пояснення та його підписати, чим він не побажав скористатись. Хоча мав можливість зазначити у ньому свої пояснення та доводи щодо незгоди з діями працівників поліції, що дає підстави для критичної оцінки його тверджень .

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Істотних порушень при складанні протоколу, його невідповідності вимогам ст. 256 КУпАП про, що вказує апелянт суд апеляційної інстанції не знаходить.

Стягнення ОСОБА_2 призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 травня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5