Справа № 738/2175/16-п
№ провадження 3/738/3/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської областi ОСОБА_1 при секpетаpях Бреус Н.В., Костюк І.А. pозглянувши матеpiали, які надійшли від начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

П.I.П. ОСОБА_2

Дата наpодження ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1

Мiсце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2

Чернігівської області

Мiсце роботи, посада Сосницький РС УДСНС України в Чернігівській області, провідний фахівець,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_2 13.11.2016 близько 04 год. 10 хв. в м. Мена по вул. Вокзальній керував транспортним засобом марки Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Своїми дiями ОСОБА_2 скоїв адмiнiстративне пpавопоpушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, та показав, що з протоколом не погоджується, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише сидів за кермом свого автомобіля, коли підїхали працівники поліції, застосовуючи силу вивели його з автомобіля, відвезли в лікарню, а потім склали протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом серії АП1 № 088480 від 13.11.2016 та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 листопада 2016 року, з якого слідує, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.4).

Як встановлено в судовому засіданні, того ж дня, керуючи автомобілем, ОСОБА_2 не мав при собі посвідчення водія, за що відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 275401, яку особа, що притягується до адміністративної відповідальності оскаржив. За результатами розгляду його адміністративного позову було винесено постанову, якою відмовлено в задоволенні заявлених вимог. Крім цього, як слідує зі змісту вказаної постанови, в судовому засіданні було переглянуто відео зйомку, наданою відповідачем, на якій чітко видно, що екіпаж патруля переслідував автомобіль, що не зупинився на вимогу працівників правоохоронних органів, потім вказаний автомобіль ввімкнув показник лівого повороту та зупинився біля двору, де його в цей час наздогнав автомобіль працівників патрульної служби.

Обставини, встановлені судовим рішенням не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд не може прийняти до уваги довідку КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» № 35 від 09.01.2017 року про те, що в біологічному середовищі сечі та крові ОСОБА_2 не виявлено алкоголю, оскільки біологічне середовище відібрано у порушника о 13.45год. 13.11.2016 року, а відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд водіїв для встановлення стану алкогольного спяніння повинен проводитись не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності все таки керував транспортним засобом, його покази в судовому засіданні свідчать про намір ввести суд в оману та уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Під час складання протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак він не оскаржував дії інспектора поліції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до фабули ст. 130 ч. 1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, характер вчиненого правопорушення, особу що притягується до адміністративної відповідальності, не надання суду доказів своєї невинуватості, тому суд вважає, що з альтернативних покарань передбачених санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу з позбавленням права на керування транспортними засобами найбільше відповідає ступеню тяжкості даного правопорушення та запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та кеpуючись ст. ст. 23, 40-1, 130 ч. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у скоєнні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень), який підлягає сплаті за реквізитами: р/р 0001, МФО 853592, , одержувач коштів: ГУК у Чернігівській області (Чернігівська область) 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. (триста двадцять) на користь держави за реквізитами: одержувач УК у Менському районі (Менський район) 22030101, р/р 0276, МФО 853592, банк ГУДКСУ в Чернігівській області, з призначенням платежу «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення, Менський районний суд, ».

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скарга і подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядаються правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня їх надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Апеляційна скарга (подання) подається до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя Т.Г. Сова