АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

16 січня 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, пенсіонера - притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 340 грн. в дохід держави.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн..

На дану постанову ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова районного суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Стосовно пропущених строків апелянт посилається на те, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, а в подальшому не надіслано копію постанови, що унеможливило подачу апеляційної скарги.

Вказує на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення отримав за заявою лише 12 грудня 2016 року, у зв'язку з чим ним було пропущено строк апеляційного оскарження.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Провадження №33/794/9/17 Головуючий у І інстанції: Слободян Г.М.

Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя - доповідач: Станковська Г.А.

Суд вважає доводи апелянта цілком обґрунтованими, а тому поновлює ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2016 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката, які просили постанову районного суду скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вислухавши покази свідка ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень ст.ст. 280 та 283 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП суддею місцевого суду дотримані не були, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке не можливо визнати правосудним.

Як вбачається із постанови суду, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився та пояснень суду не надав. Разом з тим, суд в обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, формально послався на протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №982030 від 27.10.2016 року, схему місця ДТП, а також на письмові пояснення свідків,чим і довів вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак належним чином не вмотивував прийняте рішення, повно, всебічно і об'єктивно не з'ясував всіх обставин даної справи.

З таким рішенням суду І інстанції, апеляційний суд погодитись не може.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №982030 від 27.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_2, 27.10.2016 року о 10 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки Мерседес Бенц Спрінтер 211, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Головна - Чкалова - Стефюка в м. Чернівці, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ауді А6, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, порушивши вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що Правил дорожнього руху він не порушував, дана дорожньо-транспортна пригода сталась не з його вини, а з вини іншого водія. З приводу обставин ДТП пояснив, що керуючи транспортним засобом марки Мерседес Бенц Спрінтер 211, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Головна - Чкалова - Стефюка в м. Чернівці, почав рух на зелений колір світлофора по вул. Головній в напрямку центру міста. В його русі руху затору, як такового не було, Машини рухалися повільно у зустрічному напрямку вул. Головній. Проїжджаючи вказане вище перехрестя він зіткнувся з автомобілем Ауді А6, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, який виїхав з вул. Стефюка на вул. Головну вулицю, не надавши йому змогу завершити маневр - проїзд перехрестя по вулиці Головній. Його намагання загальмувати недосяглі своєї мети, бо він передньою частиною вдарився у праву передню частину машини АУДІ.

Свідок ОСОБА_3, в суді апеляційної інстанції показав, що 27.10.2016 р. приблизно о 10 год. 30 хв. їхав зі своєю сім'єю на автомобілі Мерседес Вито, д.н.з. НОМЕР_2 з вул. Чкалова в напрямку автовокзалу м. Чернівці та був свідком аварії, яка сталася між двома автомобілями: Мерседес Спринтер та Ауді А 6 на перехресті вулиць Головна-Чкалова-Стефюка. Він стояв на червоний сигнал світлофора на вул.Чкалова, перед ним був ще один легковий автомобіль та чекав, коли машини по вул.Головній проїдуть в своїх напрямках. Машини просувались повільно, так як був затор. На даному перехресті зі сторони автовокзала повільно рухався Мерседес Спринтер, в цей момент він побачив, як з вулиці Стефюка різко почав їхати автомобіль Ауді А6 об'їжджаючи інші авто, які повільно рухались в сторону автовокзала по вул.Головній та різко виїхав на смугу руху, де їхав Мерседес. В результаті він скоїв зіткнення. Рахує, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди був водій Ауді А6, так як на даному перехресті є світлофор, який працює синхронно, тобто якщо у нього горів червоний сигнал світлофора, то відповідно і у водія Ауді А 6, тому він не мав права взагалі нікуди рухатись, а чекати, коли з'явиться зелений сигнал світлофора.

Відповідно до п. 16.4 ПДР, забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Крім того, згідно п. 16.5 ПДР, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

п.16.8 ПДР передбачено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Отже, зазначені вимоги пунктів ПДР спрямовані на надання можливості безперешкодно завершити проїзд перехрестя, незалежно від напрямку подальшого руху, транспортним засобам, які почали його на сигнал, що дозволяє їм рух.

Вказані вище фактичні дані вказують на те, що в діях водія ОСОБА_2 немає невідповідностей у виконанні вимог Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з даною пригодою, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а висновок, який зроблений у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №982030 від 27.10.2016 року, що у діях водія ОСОБА_2 є порушення ПДР, а саме п. 8.7.3, з яким погодився районний суд, є помилковим, тому що згідно з цим пунктом «поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу».

Як видно з матеріалів адміністративного провадження, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено, що «27.10.2016 р. в м. Чернівці на перехресті вул. Головна-Чкалова-Стефюка близько 10:20 хв., водій ОСОБА_2 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора», але не зазначено який саме підпункт п.8.7.3 ПДР він порушив та на якому саме транспортному засобі і наявність на час руху саме цього сигналу світлофору нічим не підтверджена. Сам характер пошкоджень транспортних засобів також свідчить про те, що винуватцем зіткнення є водій ОСОБА_7

Крім того, вірним є твердження апелянта, що схема дорожньо-транспортної пригоди не може бути доказом, так як вона не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є незаконним, у зв'язку з чим, постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 - скасувати та закрити адміністративне провадження з-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області Г.А. Станковська