Номер провадження 3/404/424/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба І.В., за участю адвоката ОСОБА_1, перекладача ОСОБА_2 МОХАММЕДА, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4, студента I курсу університету «КРОК», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №054326 від 12.11.2016 року вбачається, що 12.11.2016 року о 06 год. 35 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «Audi A4» д.н.з Б1673492 по вул. Волинська, 6 в м. Києві з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, тремтіння рук), від проходження медичного огляду на визначенням стану алкогольного спяніння та продуття алкотестера «Драгер» у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пунктів 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він громадянин ОСОБА_4, та не розуміє ні української мови, ні російської мови, захисника чи перекладача йому не надали, а тому не зміг пройти тест на вживання алкоголю. Вважає, що був позбавлений права знати за яке порушення правил дорожнього руху він був зупинений та в чому обвинувачувався, так як ніяких порушень не допускав. Крім того пояснив, що в ході складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та його друзів, які перебували з ним в належному йому авто, невідомими громадянами України було вчинено хуліганські дії. Тому він наполіг на проходженні обстеження в умовах лікарні. Крім того, що належний йому автомобіль був евакуйований, тому лише 14.11.2016 року він отримав вказаний протокол без перекладу, інакше не зміг би забрати автомобіль.

Заслухавши ОСОБА_3, клопотання його захисника про закриття провадження у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

У розумінні положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст.7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невідємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_3 пояснив, що він є громадянином ОСОБА_4, в Україні перебуває тимчасово, а відтак не вміє писати та читати українською мовою, та володіє лише арабською, а тому не міг фізично ознайомитись зі змістом складеного протоколу та доданих до нього документів; не міг самостійно написати у протоколі заперечення проти нього та свої пояснення щодо незгоди із висновком про його вину при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, зазначив, що будь-які процесуальні права, в тому числі право мати захисника, йому розяснені не були, а підписи у протоколі про адміністративне правопорушення проставлені ним там, де вимагав поліцейський, не розуміючи зміст того, що викладено у цьому документі; при цьому йому навіть в усній формі не повідомили про зміст протоколу, так само як і суті його зупинки. Зазначене вище підтверджується відсутністю будь-яких пояснень ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), та переглянутим в судовому засіданні DVD-R диском, на якому мається відео файл з місця пригоди, де зафіксовано керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Також із відео вбачається, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 не розяснили, передбачені ст.268 КУпАП права та обовязки.

З огляду на вищевикладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено протокол відносно ОСОБА_3 та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення, істотно порушили та обмежили його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином розяснено його права та обовязки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.

За змістом ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи, суддя повинен перевірити правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість, судом перевірено зазначені вимоги і встановлено невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону з огляду на істотні порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допущені під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Статтею 251 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що не можливо встановити наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначені порушення права на захист, яке виразилося у відсутності перекладача для ОСОБА_3 під час оформлення поліцейськими протоколу, не узгоджуються зі змістом вимог ст.256 та ч.1 ст.257 КУпАП, відповідно до яких питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за відсутності перекладача, є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що слід закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 256-257 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП - закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5