АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із доповненнями, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що накладене на ного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами суперечить вимогам ст.61 Конституції України, оскільки передбачає подвійну адміністративно-правову відповідальність.

Крім цього, зазначає, що оглядом за допомогою приладу Драгер виявлено в його організмі 0,55‰ етанолу, що є легким станом алкогольного сп'яніння; зупинка транспортного засобу відбулася в нічний час, коли він переставляв автомобіль від будинку до стоянки, що знаходиться неподалік; правопорушенням жодної шкоди майну чи здоров'ю осіб не завдано.

Звертає увагу, що використання автомобіля йому необхідне для роботи, а тому позбавлення права керування поставить його у скрутне становище.

З огляду на викладене, просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 03.11.2016 року о 23 год. в м. Києві по вул. Ломоносова, керував автомобілем «Mazda CX-9»,д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суддя у відповідності до положень ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 визнав своєю вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щирого розкаявся, має постійне місце роботи, суд апеляційної інстанції не знаходить правових підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки вчинене ним правопорушення не є малозначним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз