Провадження № 33/780/1094/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 04.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1, захисника Легких В.В., водія ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Легких В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцяти) грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 21 жовтня 2017 року о 17 годині 20 хвилин по вул. Шевченка, 192, в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_2, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався в попутному напрямку та повертав ліворуч, під керуванням ОСОБА_3 Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. п. 2.3, 12.1, 14.2 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Легких В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Апелянт вказує, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення та оскаржувана постанова містять посилання на порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3, 12.1, 14.2 ПДР без вказівки на підпункти, хоча в п. 2.3 та 14.2 вони наявні, у зв'язку із чим, стає не зрозумілим, які із них були порушені. Апелянт зазначає, що суду першої інстанції необхідно було встановити першочерговість дій кожного з водіїв, та встановити, хто з них першим почав свій маневр з метою визначення, чиї дії не відповідали вимогам ПДР. Адвокат зазначає, що в обґрунтування вини ОСОБА_1 судом першої інстанції було вказано пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте, вони містять істотні суперечності, які судом усунуті не були. Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надали суду аналогічні пояснення, з яких вбачається, що автомобіль «Toyota Camry» під керуванням ОСОБА_1 якийсь час уже знаходився на зустрічній смузі, яка була вільна. Та лише згодом автомобіль «Skoda Octavia» під керуванням ОСОБА_3 почав маневр наліво. Однак, відповідно до пояснень ОСОБА_3 на зустрічній смузі, яку він мав намір перетнути для здійснення маневру повороту ліворуч, жодного автомобіля не було. Апелянт зазначає, що , не зважаючи на існування таких істотних суперечностей між поясненнями учасників та свідків ДТП, суд першої інстанції послався на них як на докази винуватості ОСОБА_1, проте, судом першої інстанції не було взято до уваги наданий консультативний висновок транспортно-трасологічного і авто технічного дослідження обставин ДТП Центру судових досліджень «ЕКСПЕРТТРАНСЕРВІС» від 03 листопада 2017 року №16/17-атд, відповідно до якого в діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам п. 14.2 ПДР України.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року без змін, а апеляційну скаргу захисника Легких В.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. Позицію обґрунтовує тим, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України із врахуванням всіх фактичних обставин справи в межах наданих суду повноважень. Вказує, що інформація, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, схема ДТП та інформація про пошкодження транспортних засобів, в сукупності із іншими доказами, вказують на те, що суд першої інстанції прийшов до законних висновків, а консультативний висновок, на який посилається апелянт, не носить обов'язкового характеру.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; водія ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без зміни; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі дотримано не було.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Водій ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 21 жовтня 2017 року о 17 годині 20 хвилин керував автомобілем марки «Toyota Camry» та рухався по вул. Шевченка в с. Тарасівка зі швидкістю 55 км/год. При здійсненні обгону двох автомобілів він побачив, що перед ним раптово виїхав автомобіль «Skoda Octavia», який рухався першим в правій смузі. Він почав гальмувати, проте уникнути зіткнення з ним не вдалося. Зазначив, що він не бачив, чи автомобіль «Skoda Octavia» ввімкнув покажчик лівого повороту, оскільки перед ним попереду рухався ще один автомобіль. Довжина гальмівного шляху його автомобіля складала 24, 9 м, а відстань між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_3 була приблизно метрів 30 коли останній почав маневр повороту.

Водій ОСОБА_3 пояснив, що 21 жовтня 2017 о 17 годині 20 хвилин по вул. Шевченка, 192, в с. Тарасівка рухаючись на автомобілі марки «Skoda Octavia», включив лівий покажчик повороту та почав знижувати швидкість автомобіля для того, щоб здійснити поворот ліворуч. Подивившись в дзеркало заднього виду він побачив, що позаду нього рухається автомобіль на відстані метрів 50, а може й далі. Автомобіля «Toyota Camry» він не бачив та почав здійснювати поворот ліворуч. Після того, як він вже був на з'їзді з дорожнього покриття, відчув удар в ліву частину свого автомобіля.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №325795 водію ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.3, 12.1 та 14.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР) /а. с. 1/.

Разом з тим, п. 2.3 ПДР зазначені обов'язки водія щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, і конкретизація їх наведена в окремих підпунктах; в п. 14.2 зазначено дії водія щодо початку обгону і вказаний пункт також розподіляється на підпункти.

Таким чином, ні уповноваженою особою органів Національної поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, ні судом першої інстанції не було встановлено, в чому виразилося порушення ОСОБА_1 п. 2.3 та п. 14.2 ПДР, у зв'язку з чим аргументи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Так, відповідно до п. 5 Консультативного висновку транспортно-трасологічного і автотехнічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) №16/17-атд від 03 листопада 2017 року, згідно показань обох водіїв і дослідження експерта, не встановлено перевищення швидкості в 60 км /год. (максимальна для населених пунктів) водієм автомобіля «Toyota», д. н. з. НОМЕР_2, а також виходячи із слідів гальмування, автомобіль знаходився в межах лівої смуги руху, що і потрібно було на момент обгону. Звідси у експерта немає підстав для ствердження, що дії водія не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР /а. с. 27/.

Крім того, експерт зазначив, що з показів обох водіїв не встановлено, що перед початком обгону сигнал лівого повороту автомобіля «Skoda» вже був включений, то з технічної точки зору, невідповідностей дій водія автомобіля «Toyota» вимогам п.14.2 ПДР не вбачається. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів / вимоги п.9.4 ПДР/, а тому водій автомобіля «Skoda» повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР, а саме перед поворотом наліво переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому слід зазначити, що в суду відсутні сумніви щодо компетентності експерта та достовірності наведених у висновку відомостей, у зв'язку з чим незрозумілим є те, чому даний доказ не був взятий до уваги судом першої інстанції.

Окрім того, наведені в консультативному висновку №16/17-атд обставини підтверджуються, зокрема, і схемою ДТП, на якій відображений гальмівний шлях автомобіля марки «Toyota Camry», який розпочинається із зустрічної смуги руху для даних автомобілів, що свідчить про те, що перешкода для ОСОБА_1 виникла в той час, коли він вже виконував маневр обгону /а.с.2/.

Вказана схема та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які вони отримали внаслідок ДТП також підтверджує показання водія ОСОБА_1 стосовно того, що автомобіль «Skoda Octavia» раптово виїхав перед його автомобілем.

Що стосується вказівки на показання свідка ОСОБА_4, то вони також підтверджують версію ОСОБА_1 про раптовий виїзд автомобіля «Skoda Octavia» перед автомобілем «Toyota Camry».

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду не було встановлено наявності в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходилися у причинному зв'язку з настанням ДТП, а тому постанову судді щодо визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - підлягає скасуванню, а провадження по справі щодо нього закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника Легких В.В. підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Легких В.В. - задовольнити.

Постанову судді Києво- Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон