Провадження № 33/792/203/17
Справа № 686/3722/17 Головуюча в 1-й інстанції Данькова С.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., захисника особи, що притягується до відповідальності - адвоката Демчишина М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Демчишина М.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 4 лютого 2017 року, по вул. Степана Бандери, поблизу будинку 40/1 у м. Хмельницькому о 23 год. 10 хв. керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Був обстежений на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту позитивний, а саме 1,68 ‰, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Демчишин М.В. в інтересах ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необ'єктивною та незаконною, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, а судом - порушено право на справедливий судовий розгляд.

Заслухавши пояснення захисника Демчишина М.В. в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника Демчишина М.В. в інтересах ОСОБА_3 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 4 лютого 2017 року був складений інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції Шульховичем С.А., того ж дня, о 23 год. 10 хв. по вул. Степана Бандери, поблизу будинку 40/1 у м. Хмельницькому ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Був обстежений на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту позитивний, а саме 1,68 ‰.

Твердження захисника, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, на увагу не заслуговують; як видно з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) в своїх власноруч написаних поясненнях ОСОБА_3 повністю погоджувався з складеним щодо нього протоколом, зазначивши, що не згідний лише з кількістю проміле. Будь - яких зауважень з приводу змісту складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не виказував.

Твердження апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції, на увагу не заслуговують, позаяк такі твердження суперечать сукупності зібраних та досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Доводи апелянта, що огляд апелянта в медичному закладі був проведений з порушеннями ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, є необґрунтованими.

Твердження захисника про недотримання працівником поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме ОСОБА_3 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд враховує, що підстави, для повернення справи на доопрацювання, в даному провадженні відсутні, в суду були підстави для призначення справи до розгляду на підставі наявних в справі доказів, відтак доводи апелянта щодо порушення судом вимог ст. 278 КУпАП, як підстави для скасування постанови суду, не можуть прийматись до уваги.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_3 керував автомобілем в нетверезому стані 4 лютого 2017 року близько 23 год., огляд на стан сп'яніння проводився в лікарні близько 23 год. 10 хв. - 23 год. 20 хв. Відтак доводи апеляційної скарги щодо чіткого незазначення (до хвилин) часу правопорушення, (ОСОБА_3 керував авто в нетверезому стані до його зупинки працівниками поліції, а огляд був завершеним о 23 год. 20 хв.) не дають апеляційному суду вважати, що незазаначення часу керування авто до його зупинки, вказують на недопустимість доказів.

Як видно з даних відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора з патрульного автомобіля автомобіль до його зупинки рухався, з-за керма вийшов ОСОБА_3, оглядом якого в лікарні встановлено, що він перебуває в стані сп'яніння, що спростовує доводи апелянта, що ОСОБА_3 не керував автомобілем.

Ті обставини, що в протоколі не зазначено про свідка ОСОБА_5, який перебував в автомобілі, не спростовують висновків суду, враховуючи, що вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується сукупністю інших об'єктивних досліджених судом доказів, з даними протоколу погодився ОСОБА_3, підписавши його, захист не скористався своїм правом заявляти клопотання про допит цього свідка.

Доводи захисника Демчишина М.В., що вказаний свідок в суді міг би підтвердити кількість вживання спиртного в той день, в зв'язку з чим його допит був обов'язковим, не можуть бути врахованими, зважаючи, що сам ОСОБА_3 не оспорював факту вживання ним спиртного в той день, що підтверджується даними відеозаписів.

Як видно з даних відеозапису працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти спочатку огляд на місці зупинки, проти чого він заперечив, забажав відразу проїхати до лікарні, відтак порушень порядку направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, не встановлено. Ті обставини, що про це не зазначено в протоколі, не впливають на рішення суду, зважаючи, що в протоколі викладається суть вчиненого правопорушення згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння), а дотримання працівником поліції і лікарем процедури проведення огляду з'ясовується під час розгляду справи по суті.

Апелянтом не наведено обґрунтованих підстав вважати, що в працівників поліції не було передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, такі доводи апелянта спростовуються даними запису з нагрудних камер поліцейських.

Доводи апеляційної скарги, що наявний в справі висновок лікаря не міг бути врахований судом, не можуть бути прийняті до уваги. Як видно з даних відеозапису проведення огляду лікарем огляд проводився того ж дня, що і зазначений в протоколі, з результатом огляду ОСОБА_3 був ознайомлений, отримав копію висновку, саме на підставі висновку був складений о 23 год. 45 хв. протокол, що вказує на те, що висновок був складений і виданий до 23 год. 45 хв., тому доводи апелянта, що в висновку лікаря вказана дата «4.02.2016», не можуть бути прийняте до уваги; дають підстави вважати, що це очевидна описка, що не дає підстав вважати цей висновок недопустимим доказом. При цьому апеляційний суд враховує, що в акті огляду (на підставі якого був виданий висновок) дата огляду зазначена вірно - 4 лютого 2017 року о 23 год. 20 хв.

Очевидних підстав для виклику та допиту працівників патрульної поліції як і працівників лікарні, в суду не було.

Для перевірки достовірності, належності та допустимості доказів суду було надано запис фіксування правопорушення з моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу, що давало суду перевірити дотримання процедури проведення огляду, тому допитувати працівників поліції та працівників лікарні в якості свідків з приводу дотримання процедури огляду необхідності не було.

Доводи апелянта, що огляд проводився без направлення поліцейського, спростовуються довідкою ХОНД, даними акту огляду, наявним в справі направленням та даними відеозапису. Неточності при зазначенні часу, як підстави для скасування постанови, про що вказував апелянт, не можуть бути враховані апеляційним судом. Такі неточності, на переконання апеляційного суду, пов'язані з різними налаштуваннями часових параметрів у фіксуючих приладах. Як видно з даних відеозапису на камерах поліцейських, час огляду з використанням приладу в лікарні фіксується о 23.10.33 год., в цей час на роздруківці з приладу лікарні - 23.18 год., що вказує про різне часове налаштування.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано обрав стягнення в виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Погоджуючись з таким стягненням, суд враховує характер вчиненого правопорушення, що ОСОБА_3 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, в справі відсутні пом'якшуючі та обтяжуючі стягнення обставини.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Демчишина М.В. в інтересах ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар