АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/405/17 Головуючий у першій інстанції: Щеняєва І.Б.
Категорія: ч.1ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРО СІЧ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11.01.2017 року о 22 годині 30 хв. в м. Кривому Розі, по вул. Володимира Великого, 23 водій ОСОБА_3, керуючи т.з УАЗ 31622 з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, не чітка мова, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відносно нього інспектором УПП складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки на його думку під час розгляду матеріалу складеного відносно нього його вину не було доведено.

Так апелянт зазначає, що він транспортним засобом не керував, автомобілем керувала його дружина, яка зупинилася та пішла по своїх справах, після якої він сів за водійське сидіння автомобіля щоб поспілкуватися з ОСОБА_4, який сидів на пасажирському передньому сидінні. Дані обставини підтверджували під час розгляду справи ОСОБА_5 та ОСОБА_4, але судом їх пояснення були проігноровані, що на його думку є неповнотою.

Апелянт вважає, що пояснення працівників поліції не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони є зацікавленими особами у даній справі. Відеозапис також не доводить його вини у вчиненні правопорушення.

На думку апелянта судом не було оцінено протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Про даний факт ним зазначалося в суді. Також було накладено адміністративне стягнення з порушенням вимог ст. 34 КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що постанова суду є незаконною та її висновки не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає матеріалам та обставинам справи.

Так в апеляційній скарзі та під час перегляду справи в судовому засіданні ОСОБА_3 заперечував той факт, що він керував автомобілем НОМЕР_2. Факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп'яніння не оскаржується.

Проте доводи щодо не керування автомобілем є такими, що не заслуговують на увагу.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, що ним було встановлено, що саме ОСОБА_3 керував вищезазначеним автомобілем. Дані висновки, суд зробив допитавши працівників поліції інспектори ОСОБА_11. та ОСОБА_12., які пояснили, що керував автомобілем саме ОСОБА_3 Також судом першої інстанції було переглянутий відеозапис з боді камер працівників поліції, яким підтвердилися пояснення останніх, щодо керування автомобілем саме ОСОБА_3.(а.с.8,31)

Судом апеляційної інстанції під час перегляду справи також в судовому засіданні було переглянутий відеозапис. З висновками суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи суд апеляційної погоджується.

Крім того як було встановлено судом першої інстанції, що на ОСОБА_3, також було винесено постанову за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме, що останній керуючи автомобілем НОМЕР_2 перед початком руху не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку. Штраф за дане правопорушення було сплачено, та постанову ОСОБА_3 не оскаржувалася.

ОСОБА_3 під час перегляду справи пояснював, що він не сплачував штраф за вищевказане порушення, сплатила штраф його дружина ОСОБА_5, про це йому нічого не повідомила. Проте суд апеляційної інстанції не бере дані пояснення до уваги, оскільки вважає їх такими, що останній хоче уникнути відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду, який не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_6 є цивільною дружиною ОСОБА_3, а ОСОБА_4 є знайомим. Тому вказані особи є зацікавленими у розгляді справи на користь ОСОБА_3

Також висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи та, які були дослідженні судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 145906 від 11 січня 2017 року(а.с.1); постановою про накладення адміністративного стягнення серії АР № 065023 від 11 січня 2017 року (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.3); рапортом працівника поліції ОСОБА_10 (а.с.4).

Отже переглядаючи матеріали справи суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 порушив п.2.5 ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол було складено з порушенням ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому було зазначено невірно день, місяць та рік народження ОСОБА_3, хоч і має місце, однак під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено дані про особу правопорушника. Крім того на думку суду апеляційної інстанції не є такими, що дають підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, суд вважає такими, що не дають підстав для сумнівів прийнятого рішення судом першої інстанції, тому також не заслуговують на увагу.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун