ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017р. суддя судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Половінкін Б.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.2017р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешкає в АДРЕСА_1

визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий сбір в сумі 320, 00 грн.

в с т а н о в и в :

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.2017р. ОСОБА_2 10.10.2017 року о 17-00 годині, він в м. Краматорську, керуючи автомобілем ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_1, по сухому асфальтованому покриттю вул. Шкільна зі сторони вул. Старогородська в напрямку вул. Магаданська, виконуючи поворот ліворуч по вул. Смарагдова, не рухався як можливо ближче до правого краю проїзної частини, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль CHEVROLET LACETTI NF19В, номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, який знаходився по вул. Смарагдова у статичному стані, надаючи перевагу в русі транспортним засобам, які рухались по головній дорозі вул. Шкільна. В результаті ДТП транспортні засоби отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій порушив вимоги п. 10.5 ПДР, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.

Зазначена постанова оскаржена ОСОБА_2 в якій він, визнаючи свою провину, не оспорюючи фактичних обставин події прохає змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного стягнення з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 6 місяців, на накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На обґрунтування своїх доводів посилається, що можливість керування автомобілем є для нього необхідним, для забезпечення не тільки своїх потреб, а також потреб родини та близьких родичів, які не мають власного автотранспорту. Посилається, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого доставляє до школи та у відвідувані гуртки власним автомобілем. Доглядає за непрацездатними батьками, які перебувають на його утриманні та потребують лікування, що також вимагає наявності автомобілю. У його рідної сестри на утриманні перебуває її чоловік, який є інвалідом 2 групи, та вони часто звертаються по допомогу доставки його до лікарні на лікарські процедури, та у інші місця. Вказує що наявність водійського посвідчення також необхідна йому у зв'язку із обійманню посадою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 за таких підстав.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні із накладенням на нього адміністративного стягнення, однак на думку суду апеляційної інстанції не надав належної оцінки особі порушника, піддавши його стягненню у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 6 місяців.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, визнав свою провину у вчиненому правопорушенні та розкаявся, за місцем роботи характеризується позитивно та для виконання службових завдань повинен мати можливість керування транспортним засобом, оцінивши ступінь його вини, а також враховуючи суспільну потребу осіб, які тим чи іншим чином залежать від його можливості керувати транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає, за можливе застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.2017р. задовольнити.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.2017р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців в частині накладення стягнення змінити.

Піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає у грошовому вигляді складає 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.2017р. відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя