Номер провадження: 33/785/1578/17
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Тьосовій Я.В. та за участю представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 13.09.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 30 червня 2017 року, о 05:20 год. керував автомобілем «Мерседес Бенз» д/н НОМЕР_1 по вул. Аркадіївська алея, 1, в м. Одесі перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу «Drager», який показав результат 1,16%, в присутності двох свідків.

Водій ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, у зв'язку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 243923 від 30.06.2017 року

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що з висновками суду не погоджується, оскільки вважає, що постанова відносно нього винесена незаконно та необґрунтовано та при цьому вказує, що не вважає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення за яким він притягнутий до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього та долучені до нього матеріали складені неналежним чином та при цьому вказав, що суддя районного суду не повністю встановив усі обставини справи, однобічно та формально вивчив та дослідив докази і прийнявши до уваги письмові пояснення свідків, належним чином не перевірив їх.

При цьому апелянт послався на безпідставність зазначених в постанові даних щодо визнання ним своєї вини у вчиненому правопорушенні, оскільки фактично він лише частково погодився з викладеними у протоколі обставинами, однак винним себе не визнав.

Крім того, ОСОБА_3 до апеляційної скарги додане клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження. В мотивування цього клопотання вказує, що під час судового засідання в суді першої інстанції участі він не приймав, а копію постанови його представник отримав лише 03.10.2017 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного:

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Районний суд, прийнявши справу до свого провадження прийняв заходи для виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання про що свідчить поштове повідомлення /а.с. 10/, яке було направлено ОСОБА_3 за вказаною ним адресою і яке повернулось за закінченням строку зберігання в поштовому відділенні.

Присутність в судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 за свідченнями в матеріалах справи є суперечливими, так як 13.09.2017 року нею було заявлено клопотання про зупинення розгляду адміністративної справи /а.с. 26/, а крім того, в тексті постанови районного суду від 13.09.2017 року /а.с. 31/, представник ОСОБА_3 зазначений як чоловік, хоча ОСОБА_5 є жінкою.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_3, постанова суду першої інстанції винесена 13.09.2017 року та копія постанови, у порушення вимог ст. 285 КУпАП ОСОБА_3 судом не надсилалась. Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була отримана представником апелянта 03.10.2017 року /а.с.34/.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_3 05.10.2017 року, що підтверджується штампом канцелярії Приморського районного суду м. Одеси, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду з поважних причин є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На виконання вимог ст.294 КУпАП, апеляційним судом були прийняті належні заходи щодо повідомлення та виклику ОСОБА_3 в суд і в судовому засіданні приймав участь його представник ОСОБА_2, а тому зважаючи на присутність в судовому засіданні представника, апеляційний суд вважає за необхідним та можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності апелянта.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо його невинуватості у правопорушенні, за вчинення якого його було притягнуто до відповідальності то апеляційний суд приходить до висновку про таке:

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_3 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався як на докази: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 243923 від 30.06.2017 року, покази понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою пристрою «Drager», відеозаписом з місця події.

Так з матеріалів адміністративної справи вбачається, що дійсно, 30.06.2017 року, на вул.Аркадіївська алея, 1, в м. Одесі, о 05 годині 20 хвилин, співробітниками поліції, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 243923, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 2/.

Знаходження ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом підтверджується чеком пристрою «Drager», а також актом огляду на стан алкогольного сп'яніння згідно якого за допомогою пристрою «Drager», результат 1.16 проміле алкоголю /а.с. 3-4 /.

Разом з тим, факт перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були залучені в якості свідків правопорушення та пояснили, що у їх присутності ОСОБА_3 пройшов тест на знаходження в стані алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав наявність у нього алкоголю 1,16 проміле. З даним результатом ОСОБА_3 був згоден і не вимагав проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу / а.с. 5-6/.

З відеозапису, який є в матеріалах справи вбачається, що на ньому ОСОБА_3 визнає факт керування ним транспортним засобом та дає пояснення, що переганяв його з місця на місце / а.с. 7/.

Підтвердженням цього є також його власні пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 243923 від 30.06.2017 року /а.с. 2/.

Саме з урахуванням зазначених обставин та наявних у матеріалах справи даних, апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання представника про виклик у судове засідання апеляційного суду свідків правопорушення та відповідальної посадової особи, якам склала протокол про адміністративне правопорушення. При цьому апеляційний суд також виходив з того, що представником не наведено відповідних обставин, які могли вказувати на отримання в ході допиту цих свідків інших даних, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі представником.

Водночас, ті порушення ст. 256 КУпАП, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, не є грубим порушенням норм КУпАП та не слугують підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованості доводів його апеляційної скарги та виказаними його представником в суді апеляційної інстанції тверджень щодо невинуватості ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами, в тому числі і його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджена винуватість ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для внесення апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеса від 13 вересня 2017 року відносно нього - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на подання апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеса від 13 вересня 2017 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 13.09.2017 року відносно ОСОБА_3, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.