Провадження № 33/780/209/17 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 138 15.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 15 » березня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Ященко І.Ю. за участю особи, яка притягнута до адмінвідповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого - ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 3 лютого 2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, -

закрито,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15.10.2016р. о 14год. 50хв. керуючи автомобілем «Lexus LX 570» д.н.з. «НОМЕР_1», у м. Києві на перехресті вул. Стеценка та просп. А.Палладіна, в порушення дорожнього знаку 2.1( дати дорогу), п.п. 12.1, 16.11 ПДР України, не дотримався безпечної швидкості, не надав дорогу автомобілю «ТОYOTA Land Cruiser 150» д.н.з. «НОМЕР_2», який рухався по головній дорозі, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з ним, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ірпінського міського суду від 3.02. 2017 р. провадження у справі закрито з підстав того, щона момент розгляду справи закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, при цьому суд встановив порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.1, п.16.11 ПДР України та недоведеність порушення п.12.1 ПДР.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, в якій він просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність постанови та її необґрунтованість, оскільки при встановленні факту закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд в порушення вимог п.7ч.1ст.247 КУпАП, встановив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначив, що постанова винесена лише на підставі показів ОСОБА_3, без врахування пояснень ОСОБА_1, вважає причиною ДТП значне перевищення допустимої у населеному пункті швидкості руху водієм Land Cruiser 150».

Також апелянт вказав на те, що, в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено свідків події, не виміряно гальмівний шлях автомобіля «Land Cruiser 150», не визначено швидкість руху вказаного.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадженняи та доводи скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання вини, винність ОСОБА_1 підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №950592 від 15.10.2016р. (а.с.1), в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 вимоги дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу), вимог п.12.1, п. 16.11 ПДР України, що призвело до зіткнення автомобіля «Lexus LX 570» д.н.з. «НОМЕР_1» з автомобілем «Land Cruiser 150» д.н.з. «НОМЕР_2»; схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2,) з якої вбачається, що автомобіль «Land Cruiser 150» рухався по головній дорозі,зафіксовано місце зіткнення автомобілів та розташування автомобілів після ДТП; даними протоколу технічного стану автотранспорту ( а.с.2 ), в якому зафіксовані пошкодження автомобілів; поясненнями іншого учасника події ОСОБА_3, в яких він пояснив, що їхав зі сторони вул. Велика кільцева в сторону смт. Гостомеля по головній дорозі з включеним ближнім світлом, на даному перехресті не працював світлофор, перед ним несподівано з другорядної дороги зліва виїхав на швидкості автомобіль білого кольору без ввімкненого світла; він почав одразу гальмувати, але вказаний автомобіль ударив його в ліву сторону; поясненнями ОСОБА_1, в яких він зазначив, що їхав в м.Києві по вул. Берковецькій зі сторони вул. Академіка Палладіна в сторону вул.Стеценка, водій автомобіля Тойота рухаючись на великій швидкості з боку Академмістечка не здійснив жодного маневру для того щоб уникнути зіткнення та здійснив боковий удар чим пошкодив авто; копією відеозапису, відтвореного в судовому засіданні, на якому зафіксовано момент зіткнення автомобілів,іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя вірно встановив обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимоги дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) та п.16.11 ПДР України, а саме на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись на другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «Land Cruiser 150», який рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України не доведено.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є правильною.

Доводи захисника про те, що причиною ДТП став автомобіль «Land Cruiser 150», який їхав на великій швидкості, не контролював свою швидкість та як наслідок відбулося зіткнення автомобілів є необґрунтованими, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються, сукупністю наявних у справі та наведених вище доказів, якими доведено, що порушення саме водієм ОСОБА_1 зазначених вимог правил дорожнього руху, який виїжджаючи з другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілю «Land Cruiser 150», який рухався по головній дорозі,знаходяться у прямому причинному зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Незазначення в протоколі про адміністративне правопорушення свідків, про що зазначено в апеляційній скарзі, не впливає на правильність прийнятого рішення.

Закриваючи провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що на момент розгляду справи закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

З такими висновками судді, погоджується апеляційний суд, оскільки вони є обґрунтованими та належним чином мотивовані.

Доводи апелянта про те, що суд встановивши факт закінчення строків накладення адміністративного стягнення, не мав права встановлювати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ст.ст. 247, 280 КУпАП закриття провадження у справі, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення може мати місце лише тоді, коли у справі з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягується до відповідальності у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто чи немає підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.п.1-6 ст. 247 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність скасування постанови у зв»язку з тим, що суд, закриваючи справу, не послався на п.7ч.1 ст.247 КУпАП, не є підставою для скасування постанови, оскільки з мотивувальної частини постанови вбачається, що провадження у справі закрито відповідно до ст. 38 КУпАП у зв»язку з закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, колегія суддів вважає постанову законною та обґрунтованою. Підстав для скасування постанови не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 3 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя