ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Зіневич І. В.

секретар - судового засідання Безкоровайної О. Т.

з участю військового прокурора Клопотовського В.П.

розглянув матеріали справи, які надійшли від т.в.о. військової прокурора Житомирського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого:

АДРЕСА_1 , солдата батальйону № НОМЕР_1

за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано на котлове забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 та призначено на посаду курсанта п`ятої навчальної роти.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Зокрема ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки. Статтею 16 Статуту, згідно якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 127, 128 Статуту, солдат (матрос) зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

У разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття. Під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Згідно ст. 199 Статуту розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку й харчування.

Для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин) встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Тривалість робочого тижня встановлюється законом.

Відповідно до ст. 200 Статуту розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.

Згідно розпорядку дня затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 для змінного особового складу (курсантів) на період підготовки, солдат ОСОБА_1 повинен цілодобово перебувати на території військової частини НОМЕР_2 (у АДРЕСА_2 ).

При цьому військовослужбовець солдат ОСОБА_1 повинен виконувати заходи передбачені розпорядком дня для військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , а саме виконувати службові обов`язки, виконувати накази та розпорядження старших начальників, приймати участь у заходах з підвищення рівня фізичної підготовки, інших передбачених розпорядком дня заходах. В разі необхідності, не з`явитися або залишити місця несення військової служби солдат ОСОБА_1 повинен отримати дозвіл своїх безпосередніх начальників до командира роти включно.

Таким чином солдат ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати покладені на нього службові обов`язки та завдання передбачені посадою.

20.11.2016р., солдат ОСОБА_1 в порушення вищезазначених вимог нормативно-правових документів, які регламентують проходження військової служби з особистих причин, не пов`язаних з проходженням військової служби, внаслідок особистої недисциплінованості, о 10 год. 20 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з чим не виконував свої службові обовязки та без дозволу командирів та начальників, без наявності будь-яких поважних причин, розуміючи наслідки свого вчинку був відсутній у військовій частині НОМЕР_2 упродовж 20.11.-23.11.2016, та проводив час на власний розсуд, до 23.11.2016року.

Упродовж 20.11.-23.11.2016 солдат ОСОБА_1 про своє місцезнаходження командування та інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 не повідомляв та обов`язки військової служби передбачені посадою не виконував.

Лише о 11.00 год. 23.11.2016 солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином солдат ОСОБА_1 , не виконував свої службові обов`язки передбачені посадою та званням, без дозволу командирів та начальників, та поважних причин, грубо порушив вимоги ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту, згідно яких військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватись розпорядку дня.

З огляду на вказане вище курсант п`ятої навчальної роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності недбало поставився до виконання обов`язків військової служби чим заподіяв відповідну шкоду інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу та порушенні військової дисципліни.

З урахуванням зазначеного, дії ОСОБА_1 , щодо самовільного залишення території військової частини НОМЕР_2 , є порушенням вимог ст. 172-15 КУпАП

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушенні визнав, щиро розкаявся,.

Військовий прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вищевказаного правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.11.2016 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , доповіддю командира в/ч НОМЕР_2 про самовільне залишення в/ч військовослужбовця, витягом з наказу № 1716 командира військової частини НОМЕР_2 від 21.11.2016 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 172-15 КУпАП, за що підлягає до адміністративної відповідальності, але враховуючи його особу, визнання вини, характер вчиненого правопорушення, що правопорушення вчинив вперше, тому вважаю звільнити його від відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 172-15 Кодексу України та звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з дня винесення постанови.

Суддя: І. В. Зіневич

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.