Справа № 382/635/17 Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 33/780/591/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 147 29.06.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 2 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП , жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого агрономом-консультантом, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 31 березня 2017 року близько 23 години 55 хв. ОСОБА_1 в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, після його зупинки поліцейським, на вимогу останнього відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд формально підійшов до встановлення обставин справи, не надавши їм належної оцінки. Зазначає, що під час зупинки транспортного засобу працівник поліції не запропонував йому пройти тестування на місці зупинки транспортного засобу. Зазначає, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 колишні працівники поліції, а тому не можуть бути залучені як свідки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 041955 від 31 березня 2017 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які показали, що були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, який від проходження медичного огляду, в установленому порядку відмовився.

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану спяніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного спяніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу йому запропоновано не було, є необґрунтованими, не ґрунтуються на матеріалах справи та подані з метою уникнення відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 колишні працівники поліції, а тому не можуть бути залучені як свідки, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що зазначені особи є поліцейськими та можуть бути зацікавлені в розгляді справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 324886 керував автомобілем НОМЕР_1 без водійського посвідчення, та враховуючи ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, призначив правопорушнику стягнення в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 2 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига