АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1410/17 Головуючий І інстанції
Справа № 638/5935/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

15 листопада 2017 суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року ОСОБА_3 зазначає, що копію постанови суду від 06.07.2017 року отримано захисником 18.08.2017 року. До моменту отримання постанови суду захисником та ОСОБА_3 особисто надсилалися на адресу суду неодноразові звернення з проханням надати копію оскаржуваної постанови (а.с. 40).

Просить, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року.

При вивчені матеріалів справи та апеляційної скарги встановлені підстави для відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 3 ст. 8 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд справи в Дзержинському районному суді м. Харкова.

ОСОБА_3 надав пояснення, протокол підписав, копію протоколу отримав (а.с. 1).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 було відомо про існування відносно нього судового провадження (а.с. 10).

Доводи клопотання про те, що копію постанови суду від 06.07.2017 року отримано захисником 18.08.2017 року та звернення захисником на адресу суду з проханням надати копію оскаржуваної постанови не знаходять свого обєктивного підтвердження в розуміння вимог ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Частина 2 ст. 271 КУпАП передбачає , що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою

нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (див. рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21, з подальшими посиланнями).

Проте це останнє право також не може вважатись абсолютним і таким чином, національні суди можуть не прийняти вибір особи, коли існують відповідні та достатні підстави вважати, що того вимагають інтереси правосуддя (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B) (п. 52 зазначеного рішення ЄСПЛ).

З огляду на відсутність в матеріалах справи повноважень будь-якого захисника ОСОБА_3 в цій частині апеляційний суд позбавлений можливості надати належної оцінки клопотанню про поновлення строку.

Посилання на отримання оскаржуваної постанови суду саме 18.08.2017 рокуяк на підставу поновлення строку не підтверджено ніякими доказами.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово звертався з апеляційної скаргою на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 12.09.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 повернуто у звязку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 19).

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 повернуто у звязку з відсутністю підпису особи, що подала клопотання про поновлення строку (а.с. 32-33).

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Звертаючись з апеляційною скаргою поза строками встановленими законом ОСОБА_3 не надав доказів про наявність у нього перешкод у реалізації права на оскарження постанови районного суду від 06.07.2017 року у встановлений законом строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. Відповідно, у поновленні строку ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2