Справа № 139/185/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю правопорушника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від заступника начальника Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 28 січня 2017 року складено протокол серії БР № 179842 про вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, ОСОБА_1 вмінено у вину, що він 28.01.2017 року о 22-ій годині 10 хвилин керував автомобілем «Opel Ascona» (номерний знак А0572ВІ) з ознаками алкогольного спяніння. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачено відповідальність за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав і пояснив, що 28 січня 2017 року близько 22-ої години, коли він зупинився біля Ощадбанку в смт Муровані Курилівці, до нього підїхали працівники поліції і заявили, що він не зупинився на їх вимогу. Він заперечував такий факт, тоді поліцейські запропонували йому проїхати в лікарню на медосвідування. В лікарні він не відмовлявся від огляду на стан спяніння, а просив провести його після того, як такий огляд пройде один з поліцейських, оскільки той мав явні ознаки алкогольного спяніння. Протоколу про порушення вимог ст. 122-2 КУпАП (невиконання вимог про зупинку) чи протоколу про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо нього складено не було. Про те, що поліцейський СРПП № 3 Мурованокуриловецького ВП сержантом поліції ОСОБА_3 щодо нього було складено протокол про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він дізнався, отримавши судову повістку.

Захисник ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 17 березня 2017 року, посвідченої секретарем Роздолівської сільської ради і зареєстрованої в реєстрі за № 27, ОСОБА_2 зауважив, що дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають обставинам справи та не доводять наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, огляд на стан спяніння працівниками поліції на місці вчинення правопорушення проведено не було та одразу висунуто вимогу пройти огляд у лікарні. Однак, бажаючи довести, що він тверезий, ОСОБА_1 погодився проїхати до лікарні. Вчиняючи такі дії, працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, яка передбачає, що лише у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоровя. У Мурованокуриловецькій лікарні планового лікування факт спяніння встановлено не було і відповідний медичний огляд не проводився. Лікарем ОСОБА_4 було складено лише висновок, який не відповідає дійсності, оскільки насправді ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду на стан спяніння, але разом із працівником поліції, який явно для нього перебував у стані алкогольного спяніння. Крім того, зі змісту протоколу не вбачається, обєктивна сторона правопорушення, яке вмінено у вину ОСОБА_1 Просив за наслідками розгляду справи винести постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням представника ОСОБА_1 було допитано поліцейського СРПП № 3 Мурованокуриловецького ВП сержанта поліції ОСОБА_3, лікаря, що був запрошений для проведення медогляду на стан спяніння ОСОБА_4 та зазначеного в протоколі свідка ОСОБА_5.

ОСОБА_3 пояснив, що 28 січня 2017 року він заступив на чергування із ОСОБА_6. Знаходячись напроти відділення поліції біля відділення ПАТ КБ «ПриватБанку», біля 22-ої години вони помітили, як із заправки «ОККО» виїхав автомобіль, у якого не працював покажчика лівого повороту. На вимогу про зупинку, водій автомобіля «Opel Ascona» (номерний знак А0572ВІ) не зупинився і поїхав у напрямку з вулиці Комарова на вулицю Соборну. Вони почали переслідування, ОСОБА_1 пришвидшив рух свого автомобіля і звернув до будинку, у якому знаходиться Ощадбанк. Автомобіль зупинився у тупику біля середнього підїзду будинку. Підійшовши до автомобіля, вони виявили, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння. Оскільки їх прилад «Драгер» був відправлений на повірку до м. Вінниці, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у Мурованокуриловецькій ЛПЛ. ОСОБА_1 погодився їхати, однак в лікарні відмовлявся від проведення огляду, заявляючи, що погодиться на його проведення тільки у випадку, коли огляд на стан спяніння пройде поліцейський ОСОБА_7. Не заперечує, що поліцейський ОСОБА_7 здійснював відеозйомку на свій власний мобільний телефон, про що було попереджено ОСОБА_1 Щодо відсутності протоколу за ст. 122-2 КУпАП пояснив, що, оскільки ними було встановлено явні ознаки алкогольного спяніння у ОСОБА_1, прийняв рішення про складення протоколу за статтею, санкція якої суворіша.

ОСОБА_4 пояснив, що він працює лікарем-анестезіологом відділення невідкладних станів Мурованокуриловецької ЛПЛ і 28 січня 2017 року був черговим лікарем. В темну пору доби його запросили за заявою сержанта поліції ОСОБА_3 освідувати на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 Протягом години ОСОБА_1 та поліцейські сперечалися, зокрема, ОСОБА_1 заявляв, що пройде медогляд лише після того, як такий огляд пройде поліцейський ОСОБА_7 Потім на запитання ОСОБА_1, поліцейські його відпустили, а він склав акт на висновок, в яких зазначив, що той відмовився від проходження медогляду.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 28 січня 2017 року біля 22 години вона була черговою медсестрою приймального відділення Мурованокуриловецької ЛПЛ, і її та ОСОБА_8 запросили бути присутніми при огляді на стан спяніння ОСОБА_1 Вся процедура тривала протягом біля години. Протягом цього часу ОСОБА_1 заявляв, що пройде огляд, але після того, як такий огляд пройде поліцейський. Не провівши огляду, ОСОБА_1 відпустили. Потім поліцейський ОСОБА_3 склав протокол і вона та ОСОБА_8 поставили свої підписи в ньому. Приблизно через місяць поліцейський ОСОБА_3 відібрав у неї пояснення про те, що в її присутності ОСОБА_1 відмовився пройти медогляд.

Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників процесу, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зазначивши у протоколі про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР та про його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським ОСОБА_3 суть правопорушення зазначена як керування ТЗ з ознаками алкогольного спяніння.

Однак, обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування ТЗ в стані алкогольного спяніння (а не з ознаками), передача керування ТЗ особі, яка перебуває у стані алкогольного спяніння або відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП взагалі не передбачає відповідальності за керування ТЗ з ознаками алкогольного спяніння. У випадку, якщо поліцейський виявив ознаки алкогольного спяніння (у протоколі - це «різкий запах алкоголю ротової порожнини, нечітка мова та хода»), то він зобовязаний запропонувати водієві пройти медичний огляд на стан спяніння.

Порушення вимог п. 2.5. ПДР полягає у відмові водія від проходження медичного огляду на стан спяніння. Однак, відповідальність за таку відмову може наступати лише в тому випадку, коли вимога і дії поліцейського були законними.

У своїх діях поліцейський керується зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Так, Відповідно до цього Порядку (пункти 3, 4, 6), огляд проводиться спочатку поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, у

присутності двох свідків, а у випадку, якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Пунктом 6 розділу ІХ Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Всупереч таким вимогам Порядку та Інструкції поліцейський ОСОБА_3, не провів огляд водія на стан спяніння на місці зупинки ТЗ та не зазначив дії водія щодо ухилення від огляду на стан спяніння.

Доказом, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження огляду на стан спяніння, є обставина, що він приїхав до лікарні.

Крім того, запис у протоколі поліцейського про запах алкоголю з ротової порожнини, нечітку мову та ходу ОСОБА_1, спростовується записом в акті № 6 медичного огляду про його охайний зовнішній вигляд, орієнтованість в просторі, часі і місці. На запитання до лікаря, що був запрошений для проведення огляду на стан спяніння, той в суді повідомив, що він не виявив явних зовнішніх ознак спяніння у ОСОБА_1, а також, що він не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, приходжу до відому, що в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, його обєктивна сторона, відсутній, а тому справа має бути закрита провадженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ____________