Справа № 163/267/17 Провадження №33/773/230/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:ст. ст. 471, 472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді -Подолюка В.А.,

з участю : представника митниці - Пікалюка М.С.,

правопорушника ОСОБА_2

адвоката Лисенка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, директора ТОВ «Блісто» (м.Київ), РНОКПП НОМЕР_1, за ст. ст. 471, 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 15.12.2016 року приблизно о 01 год. 50 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Мерседес-Бенз Спрінтер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, декоративний оленній мох, різних кольорів, вагою 28,60 кг, вартістю 11323,85 грн., ввезення якого на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.378 МК України, у будь-яких обсягах не дозволяється, оскільки він відноситься до товарів «1-24 групи УКТЗЕД» та класифікується за кодом УКТЗЕД - , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставилось у вину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій.

Даною постановою провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та обмежились щодо нього усним зауваженням. Провадження у справі закрито.

Вилучений, згідно протоколу та опису затриманих предметів №2966/20500/2016 від 15.12.2016 року, декоративний оленній мох, різних кольорів, вагою 28,6 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів за умови дотримання митних формальностей, передбачених митним законодавством України, для даної категорії товару або ж повернути його шляхом поміщення у митний режим реекспорту з дотриманням процедур, передбачених Митним кодексом України.

В апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, ОСОБА_2 своїми діями обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушив вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_2 вчинив також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Крім того, вважає, що звільнення ОСОБА_2 відповідно до ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності передбаченої ст.471 МК України не відповідає вимогам Закону. Вважає, що відсутність стягнення згідно санкцій статей завдає значної шкоди економічним інтересам держави. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою призначити стягнення у виді штрафу з конфіскацією товару.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав останню з мотивів, викладених у ній, та просив її задовольнити, заперечення ОСОБА_2 та його адвоката Лисенка С.О., доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та звільнення останнього відповідно до ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, зокрема те, що ОСОБА_2 раніше не притягався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, щиро кається у вчиненому, причиною порушення стала неналежна обізнаність останнього, щодо заборони переміщення будь-яких обсягів товару, однак яка була добросовісною, оскільки ОСОБА_2 дотримався загальних норм, передбачених ст. 374 МК України, щодо самої вартості ваги та вартості товару. Крім того , ОСОБА_2 на переміщуваний товар мав при собі фітосанітарний сертифікат серії НОМЕР_3 від 13.12.2016 року, виданий на його ім'я ОСОБА_8 воєводським інспектором охорони рослин і насінництва в Варшаві Республіки Польща, яким засвідчено, що товар «ягель стабілізований та фарбований, запакований в нові картонні коробки в кількості 6 штук», вагою 28,6 кг, був перевірений або проаналізований лабораторним способом згідно відповідних процедур, а також вважається вільним від карантинних організмів, вказаних державою, до якої вони вивозяться, а також відповідають обов'язковим фітосанітарним правилам цієї держави, в тому числі і що вимагаються по відношенню до некарантинних організмів, а також є практично вільними від некарантинних організмів (а.с.8, 19), що свідчить про відсутність у діях останнього спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. Дані обставини дали можливість для звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що відсутність стягнення завдає значної шкоди економічним інтересам держави, не заслуговують на увагу оскільки апеляційний суд вважає їх необгрунтованими.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст.22 КУпАП.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У відповідності до вимог зазначеної статті, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із пояснень ОСОБА_2, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товару - декоративного оленнієвого моху, пред'явив його для огляду та надав товаросупровідні документи (рахунок та фітосанітарний сертифікат), тобто вчинив усне декларування свого товару.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що об'єктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_2, який за формою проходження митного контролю обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявив про його переміщення, вказує лише на порушення останнім порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що в місцевому суді представником митного органу була ОСОБА_6 на підставі довіреності (а.с.28), а апеляційна скарга подана заступником начальника Волинської митниці ДФС, повноваження якого підтверджені, лише при апеляційному розгляді справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.А. Подолюк