АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, що є наслідком недійсності такого огляду і відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того зазначає про необгрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП, оскільки попередня постанова щодо нього не набрала законної сили.

Також зазначає, що накладене на нього стягнення не відповідає вимогам закону та обставинам справи, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами призведе до втрати роботи та фактичного єдиного джерела доходу.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, у наступні засідання не з`являлися, хоча були повідомлені у встановленому законом порядку..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Відповідно до п.2.9 ПДРУкраїни, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як установлено судом першої інстанції, 04 грудня 2016 року о 02 год. 10 хв. на а/д Київ-Чоп 19 км, керував автомобілем НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло). Медичний огляд пройшов у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

Згідно висновку КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 грудня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та висновку КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 грудня 2016 року, які суд обґрунтовано прийняв до уваги.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення свідків не заслуговують на увагу, оскільки фіксація у протоколі порушення ОСОБА_1 п. 2.9. ПДР України не вимагає підтвердження свідків.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про неправомірне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими, оскільки постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, яку 07 березня 2017 року залишено без змін судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, має місце повторне вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП протягом року, за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/542/2017 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Курова О.І.