Провадження 3/760/381/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю захисника ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києвіпро притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 498528 від 11.12.2016 року, ОСОБА_2 11.12.2016 року о 20.35 керував автомобілем НОМЕР_1 на 19 км. а/д Е 40, М 06 (Київ - Чоп) з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на приладі "Драгер" у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді не визнав вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в своїх показаннях зазначив, що в день та час, зазначені в протоколі дійсно рухався по ділянці автодороги, зазначеній в протоколі. Вказав, що йому зателефонували та повідомили про смерть родича, а тому він дуже поспішав. На КПП його зупинили працівники поліції, оскільки він їхав із вимкненим ближнім світлом фар. Вказав, що ніяких ознак алкогольного сп'яніння в нього не було, а оскільки він себе погано почував, то, ймовірно, у поліцейських склалося враження, що він виявляє ознаки сп'яніння. В стані сп'яніння він не перебував.

В суді ОСОБА_2 підтвердив дані протоколу про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Вказав, що причиною такої відмови було те, що в поліцейських не було із собою алкотестера, треба було його чекати, а часу на проведення медогляду у ОСОБА_2 не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що в його діях вбачається порушення вимог п. 2.5 ПДР та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 498528 від 11.12.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які письмово підтвердили, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі та із застосуванням приладу "Драгер", що засвідчили власними підписами.

Крім того, як вже зазначалося, сам ОСОБА_2 в судовому засіданні в присутності захисника підтвердив той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки дуже поспішав та не хотів витрачати час на процедуру освідування.

Крім того, даний протокол ОСОБА_2 підписаний власноруч. Зауважень до протоколу в момент його складення не було. Права та обов'язки йому були роз'яснені, про що він також власноруч розписався.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння є адміністративно караним діянням. Тому для настання відповідальності за даною статтею перебування особи в стані алкогольного сп'яніння не є обов'язковою кваліфікаційною ознакою, оскільки підставою для притягнення до відповідальності є сам факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Оскільки ОСОБА_2 в присутності адвоката добровільно підтвердив факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, то в комплексі з іншими зазначеними вище доказами, у судді не виникає сумнівів у його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази невинуватості ОСОБА_2 натомість, як зазначалося вище, присутні докази, що доводять його вину, а тому суддя вважає позицію ОСОБА_2 в суді такою, що направлена на уникнення ним адміністративної відповідальності та намаганнями приховати від судді факту вчиненого ним правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що дії ОСОБА_2правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні адміністративного стягнення, суддя врахував відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; особисте ставлення ОСОБА_2 до скоєного; характер правопорушення, що є небезпечним для інших учасників дорожнього руху; особу порушника, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні; майновий стан, а тому вважає, йомуслід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Приймаючи до уваги наведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність, керуючись ст. ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та на підставі 130 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф необхідно сплатити на р/р 0001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку (МФО) 820019 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн., які підлягають сплаті на наступні реквізити: УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача /код за ЄДРПОУ/: 38050812, рахунок отримувача: 0010, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача /МФО/: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя Агафонов С.А.