Справа № 367/8412/16-п Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 33/780/34/17 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 147 10.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 27 жовтня 2016 року о 00 год. 10 хв. в м. Буча, вул. Нове Шосе, 48, допустив керування транспортним засобом «ВАЗ-2105» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 - а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судове рішення прийняте на підставі матеріалів, які не відповідали приписам КУпАП, постанова прийнята без виходу у нарадчу кімнату, при судовому розгляді не були розв'язані клопотання захисту про виклик свідків, поліцейських, про витребування відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, не надана оцінка доводам захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_1, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений акт огляду особи з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного сп'яніння, не звернута увага на перевищення своїх повноважень і неналежне виконання своїх обов'язків поліцейськими.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заслухавши свідків, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Як випливає зі змісту постанови, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи у суді першої інстанції відмовився давати показання, використавши положення ст.63 Конституції України.

З урахуванням викладеного, свій висновок суддя мотивувала даними протоколу про адміністративне правопорушення, де викладені власноручно написані ОСОБА_1 визнавальні пояснення та показаннями приладу «Драгер».

При розгляді апеляційної скарги особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснив, що у нього дійсно відбувся конфлікт з поліцейськими, які безпідставно звинувачували його у керуванні транспортним засобом у нетверезому стані, у той час коли за кермом автомобіля була інша особа.

Як пояснили в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції допитані у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - співробітники поліції, які приймали безпосередню участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього, ними був зупинений автомобіль, яким керував саме ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, у них з ним виник конфлікт, внаслідок якого вони змушені були застосувати щодо ОСОБА_1 спецзасоби і доставити останнього до Ірпінського відділку поліції, де була встановлена особа правопорушника і оформлений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З витребуваної на клопотання захисника відеоінформації з нагрудних відеокамер поліцейських вбачається, що за кермом автомобіля в момент його зупинки перебував ОСОБА_1, який надавав пояснення про те, що віз додому двох осіб - чоловіка та жінку, а після складання протоколу у приміщенні Ірпінського відділу поліції після роз'яснення його змісту власноруч написав у протоколі вищезгадані пояснення.

Отже, докази, які досліджені в апеляційному суді за клопотанням захисника, у повному обсязі підтвердили висновок судді про керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вважаю показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані у якості свідків за клопотанням ОСОБА_1, про те, що автомобілем керував ОСОБА_4, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються даними з нагрудних відеокамер працівників міліції.

За таких обставин зазначення в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про процесуальні недоліки, допущені при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення правильності висновків судді не спростовують.

Також є такими, що не можуть слугувати підставами для скасування постанови і доводи апеляційної скарги про прийняття судового рішення без видалення до нарадчої кімнати, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення прийняття судового рішення у нарадчій кімнаті не передбачено.

За таких обставин апеляційна скарга захисника є безпідставною, а постанова судді - законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 06 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Суддя: В.Р.Шроль