АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/219/17 Головуючий у І-й інстанції - Карягіна Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працююча директором ТОВ «111 хвилин», проживаюча за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 13 листопада 2016 року о 04 годині 15 хвилин водій ОСОБА_2 в порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Шевченка у м. Дніпрі, керувала автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовилась в присутності двох свідків, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною та винесена за неповно з'ясованих фактичних обставин справи. Вказує, що була згодна пройти медичний огляд на встановлення факту сп'яніння у медичному закладі, що було проігноровано поліцейськими. Технічний стан приладу, за допомогою якого досліджується стан сп'яніння, та якість його нікому не відома. Зазначає, що другий екземпляр протоколу після підпису їй поліцейським не був вручений, не роз'яснено право на захист.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її захисник адвокат Федосєєв Є.О. кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги та просили провадження закрити у зв'язку з відсутністю в її діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 281636 від 13 листопада 2016 року; рапортами працівників поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовилась пройти будь-який медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння.

Вищезазначені свідки засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання ОСОБА_2 на незаконність зупинки її автомобілю працівниками поліції, користуючись формальним приводом, які хотіли дослідити стан її сп'яніння за допомогою приладу, не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Необхідно зазначити, що дії співробітників поліції можуть бути предметом скарги на такі дії, однак оскільки в вину ОСОБА_2 ставиться саме відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, доводи апеляційної скарги не свідчать про невинуватість особи у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з показів інспектора поліції ОСОБА_6 та лейтенанта поліції ОСОБА_7, які були безпосередньо опитані в суді апеляційної інстанції, вони підтвердили свої покази, викладені в їх поясненнях, та додатково пояснили, що причиною зупинки автомобілю «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 стало здійснення маневру «поворот ліворуч» з крайнього правого положення на проїзній частині в порушення розділу 10 Правил дорожнього руху України, про що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 повідомили останню, зробивши їй зауваження, що виключає складання працівниками поліції відповідного протоколу чи постанови про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим доводи апелянта, підтримані її захисником, в цій частині є безпідставними.

Що стосується проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або проходження його в найближчому закладі охорони здоров'я, допитані поліцейські кожен окремо пояснили, що водій ОСОБА_2 відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, про що останні зазначити у своїх поясненнях, у зв'язку з чим посилання захисника Федосєєва Є.О. та ОСОБА_2 стосовно того, що працівниками поліції останній не пропонувалось пройти медичний огляд у лікарні, є непереконливими.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький