АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/4036/17 Суддя 1 інстанції: Пілюгіна О.М.
Провадження: 33/790/1237/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

08 листопада 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 320 гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 15 червня 2017 року о 14 годині 20 хвилин біля будинку № 66, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Запорізьких Козаків, керував автомобілем Volkswagen Touareg, державний реєстраційний № НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп»яніння, в присутності двох свідків відмовився від проходження обстеження на стан сп»яніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуХарківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, страждає на хронічне захворювання (хронічний рецедуючий панкреатіт з вираженим больовим синдромом), наявність якого, у свою чергу, унеможливлює вживання будь яких алкогольних напоїв. Крім того, вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівник поліції тиснув на ОСОБА_2 психологічно, погрожував. Також, зазначає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були присутні під час оформлення протоколу, а тому вважає, що їх показання не можуть бути доказами у даній справі.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржувану постанову отримав лише 28.08.2017 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 049741 від 15.06.2017 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 2-3) та поясненнями самого ОСОБА_2, наданими як в районному суді, так і в суді апеляційної інстанції.

Розділ ІІ Інструкції (наказ МВС та МОЗ України від 09.11.15 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів. Тобто проведення огляду на стан наркотичного сп*яніння поліцейським на місці зупинки Інструкцією не передбачено. За таких обставин посилання апелянта на готовність пройти огляд на місці зупинки є безпідставним.

Даних щодо оскарження дій працівників поліції матеріали справи не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіХарківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1