Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1526/17 Головуючий в 1 інст. Бондаренко І.В.
Провадження №33/778/421/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Михайловській Т.І.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, його захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 травня 2017 року о 19-35 год. в м.Запоріжжя на о.Хортиця керував автомобілем «Рено», д/н 08 ВА9701, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода). Від проходження огляду на стан спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження в справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки свідки, яких було запрошено працівниками поліції, не підтвердили факт пропонування ОСОБА_2 використання алкотестера, та факт його відсторонення від подальшого керування автомобілем. Також зазначає, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2, тим самим порушив його право на захист, не допитав свідків, та не дослідив факт пропонування ОСОБА_2 медичного обстеження у закладі охорони здоровя. Окрім того, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоровя.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні в повному обсязі; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судових засіданнях апеляційного суду 04 та 19 липня 2017 року ОСОБА_2 поясняв, що він вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв. Після його зупинки працівниками поліції йому ніхто не пропонував пройти перевірку за допомогою приладу Драгер, та медичного обстеження у закладі охорони здоровя. Свідки, яких запрошено працівниками поліції, не підтвердили факт пропонування йому використання Алкотестера Драгер, а також не підтвердили й факт його відсторонення від подальшого керування автомобілем.

До вказаних пояснень суд ставиться критично, оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам, та вважає, що ці пояснення надані ОСОБА_2 лише з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №173498 від 01 травня 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомився, його копію отримав, йому були розясненні права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП, та у власноруч викладених у протоколі письмових поясненнях зазначив, що до керування транспортним засобом вживав алкоголь, від проходження медичного огляду та продуття алкотестеру відмовляється (а.с.4); а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для виявлення стану спяніння (а.с.5).

Під час перевірки апеляційним судом зазначених матеріалів справи, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №173498 від 01 травня 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

До доводів захисника-адвоката ОСОБА_3 щодо незаконності використання судом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №173498 від 01 травня 2017 року, як доказу по справі, суд ставиться критично, оскільки вказаний довід суперечить вимогам ст.251 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 в порушення вимог ст.266 КУпАП не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, що підтверджується поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан спяніння, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Невиконання або неналежне виконання працівниками поліції своїх обовязків по відстороненню водія від керування транспортним засобом, як зазначає апелянт, не спростовує висновок суду першої інстанції про те, що наявними у справі доказами повністю підтверджено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Крім того, безпідставними суд визнає і твердження апелянта про те, що судом першої інстанції допущено порушення права ОСОБА_2 на захист. Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 своїм особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення засвідчив повідомлення про те, що розгляд даної адміністративної справи відбудеться 16 травня 2017 року о 10-00 год. в Хортицькому районному суді м.Запоріжжя

Доводи апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_2 було запропоновано можливість пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоровя, повністю спростовуються власноруч написаними у протоколі про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями ОСОБА_2, який підтвердив факт вживання алкоголю до початку керування автомобілем, та відмови його від проходження медичного огляду і продуття алкотестеру.

Проти цих пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення та особу порушника, і наклав стягнення в межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_3, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1