Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3858/16-п
Провадження № 3/553/34/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.01.2017 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., при секретарі Остапченко Т.О., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у м. Полтаві ДПП ГУ НП у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел.. Омсукчан Омсукчанського районуМагаданської області Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 03.11.2016 року о 23 год. 30 хв. в районі будинку № 94 по вул. Небесної Сотні в м. Полтаві керував автомобілем "Opel", держ. номер НОМЕР_1, з вираженими ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, сповільненість ходи та мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що в стані наркотичного спяніння 03.11.2016 року не перебував, від проходження огляду на стан спяніння відмовився через тиск з боку працівників поліції, які своїми діями фактично ввели його в оману та спровокували відмовитись від проходження огляду, не розяснивши наслідків таких дій, як і прав та обовязків, наданих йому чинним законодавством.

Просив провадження відносно нього закрити у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні наголошував на тому, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 115226 від 03.11.2016 року відносно ОСОБА_2 складений не за формою бланку, встановленою чинною "Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженою наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, а на бланку, який затверджений відповідною інструкцією, яка втратила чинність, у звязку з чим є нікчемним доказом по справі.

Разом з тим, на переконання суду, вказані твердження є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Так, інспектори патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорювали той факт, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений на бланку старого зразка, пояснили, що користувалися таким бланком правомірно, з огляду на те, що застосування бланків цього зразка дозволено чинним законодавством до 01.01.2017 року.

Так, наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року затверджено "Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", відповідно до п. 2 Розділу ІІ встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів поліції, зазначених у статті 222 КУпАП, протоколи відповідно до статті 255 КУпАП складають уповноважені на те посадові особи зазначених органів. Відповідно до п. 5 Розділу ІІ протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер. Вказаний бланк є додатком до вказаної інструкції.

Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено "Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказаною інструкцією визначено форму протоколу про адміністративне правопорушення, який складається саме при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно, наказом № 1376 від 06.11.2015 року визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства внутрішніх справ України № 842 від 10 липня 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", додатком до якого був в тому числі бланк протоколу про адміністративне правопорушення, за яким складений протокол відносно ОСОБА_2

Як встановлено в п. 18 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" 580-УІІІ від 02.07.2015 року, до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був правомірно складений на бланку, затвердженому наказ Міністерства внутрішніх справ України № 842 від 10 липня 2015 року, відтак, підстав для визнання вказаного документу нікчемним та недопустимим доказом немає.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, суд виходить з наступного.

Так, будучи допитаними в судовому засіданні інспектори патрульної поліції УПП м. Полтави ДПП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснили, що 03.11.2016 року в складі екіпажу здійснювали патрулювання, рухаючись по вул. Небесної Сотні в м. Полтаві, побачили автомобіль "Opel", держ. номер НОМЕР_1, який зупинився в районі зупинки громадського транспорту "Млинзавод". Оскільки у них була оперативна інформація про те, що водій вказаного транспортного засобу може перебувати під впливом наркотичних засобів, підійшли до нього. Побачивши, що ОСОБА_2 виявляє ознаки перебування в стані наркотичного спяніння у нього нестійка хода та почервоніння обличчя, останньому було запропоновано прослідувати до патрульного автомобіля, на що ОСОБА_2 погодився. В салоні автомобіля інспектор Детюк Р.В. за допомогою ліхтарика встановив, що зіниці ОСОБА_2 не реагують на світло, що є основною ознакою наркотичного спяніння, після чого запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного спяніння в Полтавському обласному наркологічному диспансері, розяснивши наслідки цих дій у разі позитивного висновку лікарів. ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився. Були запрошені дві особи в якості свідків, в їх присутності ОСОБА_2 підтвердив, що відмовляється від проходження огляду на стан спяніння, після чого відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол складався в присутності ОСОБА_2, були розяснені права, передбачені чинним законодавством, в тому числі право на правову допомогу, ознайомлено зі змістом протоколу, в чому останній розписався, проте від написання пояснень відмовився.

Відповідно до п. 2 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника про відсутність передбачених законодавством підстав для перевірки документів у ОСОБА_2 та проведення його огляду суд вважає непереконливими, оскільки обставин, які свідчать про те, що працівники патрульної поліції діяли всупереч норм ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та не у відповідності з вимогами ст. 266 КпАП України та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, судом не встановлено.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 115226 від 03.11.2016 року, в графі "розяснено його (її) права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП" стоїть підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який в судовому засіданні підтвердив той факт, що вказаний підпис належить йому.

Заперечуючи факт розяснення інспектором патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення прав, ОСОБА_2 та його захисник вказували на те, що це не зафіксоване на відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника поліції.

Як пояснили в судовому засіданні працівники патрульної поліції, використання нагрудної відеокамери при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення відносно особи не є обовязковим згідно чинного законодавства.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 затверджено "Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них"

Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при намданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

В п. 3.5 вказаної Інструкції визначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Зміст відеозапису з нагрудної відеокамери, наданого суду в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 115226 від 03.11.2016 року відносно ОСОБА_2 та дослідженого в судовому засіданні, свідчить про те, що працівником патрульної поліції відеозапис обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювався з перервами.

Разом з тим, на переконання суду, вказані обставини не спростовують того факту, що ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення розяснювались права, передбачені чинним законодавством.

Відповідні його твердження спростовуються сукупністю інших доказів, зібраних по справі, зокрема, поясненнями інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3, підписом ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення, справжність якого ним не оспорюється.

Не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи також і доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника про провокацію вчинення правопорушення з боку працівників поліції. Тим паче, що при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння та складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення були присутні дві сторонні особи в якості свідків ОСОБА_5 та міняйло В.С..

При цьому, сам факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_2 не оспорюється.

Інші доводи ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_1, наведені в обґрунтування відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає надуманими і такими, що не можуть бути взяті до уваги, оскільки носять оціночний характер, не узгоджуються з іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні, й розцінюються судом як спосіб захисту.

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано вірно.

Враховуючи викладене, дані про особу порушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому ст. 4 вказаного Закону.

Керуючись ст.ст. 24, ч. 1 ст. 130, 221 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10- ти діб з моменту проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6