Справа № 635/2179/17
Провадження № 3/635/679/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

за участю прокурора - Паніна І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Харківській області департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого начальником Житлово-експлуатаційного управління «Докучаївське», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в`їзд Світлий, 2,

у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 11.07.2001 № 170 «Про утворення на території сел. Комуніст, учбового містечка ХНАУ Житлово-експлуатаційного управління «Докучаївське» було створене Житлово-експлуатаційне управління «Докучаївське» () (надалі Управління), як юридична особа, яка заснована на комунальній власності Роганської селищної територіальної громади та підпорядковане виконкому Роганської селищної ради.

Статут Управління затверджений рішенням Роганської селищної ради та зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України - юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Виходячи з викладеного, Управління є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розпорядження Роганського селищного голови від 12.09.2008 № 02 «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» за умовами контракту з формою і умовами оплати праці згідно контракту.

Контракт з керівником підприємства, що є у комунальній власності, а саме ОСОБА_1 останнього разу було укладено 14.09.2014 року терміном до 16.10.2017, контракт підписаний головою Роганської селищної ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у встановленому порядку.

Відповідно п. 13 контракту - керівник має право:

-діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях;

-укладати господарські та інші угоди;

-видавати доручення;

-відкривати рахунки в банках;

-користуватися правом розпорядження котів підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно законодавства;

-в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обовязкові для всіх працівників підприємства;

-вирішувати інші питання, віднесені законодавством, власником майна, статутом підприємства і цим контрактом до компетенції керівника.

Відповідно п.11.1 ст. 11 «Органи управління» розділу 8 «Органи управління Житлово-експлуатаційного управління» статуту Управління управління очолює начальник, призначений рішенням виконавчого комітету Роганської селищної ради (на контрактній основі).

В п. 11.2 статуту Управління зазначено компетенцію начальника управління, а саме:

- керує загальними справами управління;

- розробляє документи, зокрема правила внутрішнього розпорядку;

- визначає організаційну структуру управління, в тому числі штати, з зазначенням посад працівників управління, їх функціональних обовязків, розмірів і умов оплати праці;

- затверджує посадові інструкції;

- підписує колективний договір;

- видає накази (розпорядження) обовязкові для всіх осіб, що перебувають з управлінням у трудових відносинах;

- розробляє положення щодо діяльності управління;

- приймає і звільняє працівників на умовах діючого законодавства про працю в Україні;

- укладає договори з особами, що беруть на себе матеріальну відповідальність в управлінні, в тому числі із зображенням печатки та штампу.

Відповідно посадової інструкції начальника Управління, затвердженої 12.09.2008 підпорядковується безпосередньо Роганському селищному голові. В своїй діяльності керується посадовою інструкцією, діючим законодавством. Правилами та нормами експлуатації житлового фонду, в організаційному плані виконує свої обовязки згідно статуту Управління та правил трудового розкладу.

Відповідно п.3 роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК від 11.08.2016 № 3 (зі змінами та доповненнями) зазначено :

У цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону), під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади або обіймають посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Визначальним при цьому є обсяг функцій (обовязків) відповідного працівника.

Так, адміністративно-господарські функції (обовязки) - це обов'язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов'язки) - це обов'язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Слід зазначити, що працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (лікар, вчитель тощо), виробничі (водій, швачка тощо) або технічні (друкарка, охоронник, оператор котельні тощо) функції, визнаються посадовими особами лише за умови, що разом із цими функціями, вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обовязки.

Працівники патронатних служб, інші працівники державних органів, які виконують функції з обслуговування, можуть відноситися до посадових та службових осіб відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону за умови відповідності зазначеним вище характеристикам.

При цьому, у цілях визначення субєктів декларування, згідно із Законом, слід застосовувати вужче тлумачення і вважати службовими, посадовими особами субєктами декларування лише тих працівників, на яких покладено відповідні обовязки на постійній основі. Наприклад, наявність у посадовій інструкції працівника (спеціаліста, головного спеціаліста тощо) положення про те, що він може виконувати певні додаткові організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов'язки на час відсутності керівника структурного підрозділу не є достатнім для того, щоб вважати такого працівника посадовою чи службовою особою, яка є субєктом декларування відповідно до Закону. Цей висновок не змінюється навіть в разі фактичного виконання таких обов'язків упродовж звітного періоду. Тобто в разі тимчасового виконання працівником організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків на час відсутності керівника підрозділу у звітному періоді у нього не виникає обов'язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за цей період.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону, отже і субєктом відповідальності за порушення вказаного Закону.

Відповідно наказу начальника Управління від 12.11.2015 «Про прийняття на роботу» № 94-К ОСОБА_3 прийнято на посаду замісника начальника Управління з 12.11.2015. Оплата згідно штатного розкладу.

Пунктом 3 наказу начальника Управління від 01.11.2016 «Про надання відпустки» № 64-К ОСОБА_3, заміснику начальника надано щорічну відпустку та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу, який встановлено штатним розкладом Управління у розмірі 3606 грн. відповідно колективного договору. Вказаний наказ підписано особисто начальником Управління ОСОБА_1

Згідно п. 3.13. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ЖЕУ «Докучаївське» на 2013-2017 роки підприємство може надавати робітнику матеріальну допомогу, за рішенням адміністрації та погодженням з радою трудового колективу та нецільову матеріальну допомогу за рішенням керівника.

При виданні наказу від 01.11.2016 № 64-К ОСОБА_1 прийняв рішення одноосібно.

Так, згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 10 ч. 1 ст. 1 Закону.

Згідно відповіді Харківського міського відділу РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області та документів отриманих в органах ДМС - встановлено родинний звязок між ОСОБА_1 В`ячеславом Анатолійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 як батька та сина.

Так у відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено терміни, серед яких членами сімї є особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки (крім осіб, взаємні права та обовязки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, тобто у даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є членами сімї.

У начальника Управління ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів під час видання та підписання наказу начальника Управління від 01.11.2016р. «Про надання відпустки» № 64-К ОСОБА_3, заміснику начальника надано щорічну відпустку та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу, який встановлено штатним розкладом Управління у розмірі 3606 грн.

Зазначеним наказом начальник Управління ОСОБА_1 надав матеріальні блага, а саме матеріальну допомогу у розмірі 3606 грн. члену родини, а саме сину ОСОБА_3 що є приватним інтересом ОСОБА_1, зумовленим сімейними стосунками.

Згідно відповіді Роганської селищної ради Харківського району Харківської області та пояснення ОСОБА_1А, повідомлення ОСОБА_1 про наявність реального конфлікту інтересів у спосіб, передбачений п. 2 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» здійснено не було.

Таким чином, 01.11.2016 під час видання наказу від 01.11.2016 № 64-К у начальника Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» ОСОБА_1, виник реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе зумовлений сімейними стосунками, про який публічно та не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися, не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника Роганського селищного голову Харківського району Харківської області, під час виконання повноважень посадової особи юридичної особи публічного права, що є вчинення правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 11.07.2001 № 170 «Про утворення на території сел. Комуніст, учбового містечка ХНАУ Житлово-експлуатаційного управління «Докучаївське» було створене Житлово-експлуатаційне управління «Докучаївське» () (надалі Управління), як юридична особа, яка заснована на комунальній власності Роганської селищної територіальної громади та підпорядковане виконкому Роганської селищної ради.

Статут Управління затверджений рішенням Роганської селищної ради та зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України - юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Виходячи з викладеного, Управління є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розпорядження Роганського селищного голови від 12.09.2008 № 02 «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» за умовами контракту з формою і умовами оплати праці згідно контракту.

Контракт з керівником підприємства, що є у комунальній власності, а саме ОСОБА_1 останнього разу було укладено 14.09.2014 року терміном до 16.10.2017. контракт підписаний головою Роганської селищної ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у встановленому порядку.

Відповідно п. 13 контракту - керівник має право:

-діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях;

-укладати господарські та інші угоди;

-видавати доручення;

-відкривати рахунки в банках;

-користуватися правом розпорядження котів підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно законодавства;

-в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обовязкові для всіх працівників підприємства;

-вирішувати інші питання, віднесені законодавством, власником майна, статутом підприємства і цим контрактом до компетенції керівника.

Відповідно п.11.1 ст. 11 «Органи управління» розділу 8 «Органи управління Житлово-експлуатаційного управління» статуту Управління управління очолює начальник, призначений рішенням виконавчого комітету Роганської селищної ради (на контрактній основі).

В п. 11.2 статуту Управління зазначено компетенцію начальника управління, а саме:

- керує загальними справами управління;

- розробляє документи, зокрема правила внутрішнього розпорядку;

- визначає організаційну структуру управління, в тому числі штати, з зазначенням посад працівників управління, їх функціональних обовязків, розмірів і умов оплати праці;

- затверджує посадові інструкції;

- підписує колективний договір;

- видає накази (розпорядження) обовязкові для всіх осіб, що перебувають з управлінням у трудових відносинах;

- розробляє положення щодо діяльності управління;

- приймає і звільняє працівників на умовах діючого законодавства про працю в Україні;

- укладає договори з особами, що беруть на себе матеріальну відповідальність в управлінні, в тому числі із зображенням печатки та штампу.

Відповідно посадової інструкції начальника Управління, затвердженої 12.09.2008 підпорядковується безпосередньо Роганському селищному голові. В своїй діяльності керується посадовою інструкцією, діючим законодавством. Правилами та нормами експлуатації житлового фонду, в організаційному плані виконує свої обовязки згідно статуту Управління та правил трудового розкладу.

Відповідно п.3 роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК від 11.08.2016 № 3 (зі змінами та доповненнями) зазначено :

У цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону), під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади або обіймають посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Визначальним при цьому є обсяг функцій (обовязків) відповідного працівника.

Так, адміністративно-господарські функції (обовязки) - це обов'язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов'язки) - це обов'язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Слід зазначити, що працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (лікар, вчитель тощо), виробничі (водій, швачка тощо) або технічні (друкарка, охоронник, оператор котельні тощо) функції, визнаються посадовими особами лише за умови, що разом із цими функціями, вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обовязки.

Працівники патронатних служб, інші працівники державних органів, які виконують функції з обслуговування, можуть відноситися до посадових та службових осіб відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону за умови відповідності зазначеним вище характеристикам.

При цьому, у цілях визначення субєктів декларування, згідно із Законом, слід застосовувати вужче тлумачення і вважати службовими, посадовими особами субєктами декларування лише тих працівників, на яких покладено відповідні обовязки на постійній основі. Наприклад, наявність у посадовій інструкції працівника (спеціаліста, головного спеціаліста тощо) положення про те, що він може виконувати певні додаткові організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов'язки на час відсутності керівника структурного підрозділу не є достатнім для того, щоб вважати такого працівника посадовою чи службовою особою, яка є субєктом декларування відповідно до Закону. Цей висновок не змінюється навіть в разі фактичного виконання таких обов'язків упродовж звітного періоду. Тобто в разі тимчасового виконання працівником організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків на час відсутності керівника підрозділу у звітному періоді у нього не виникає обов'язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за цей період.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону, отже і субєктом відповідальності за порушення вказаного Закону.

Відповідно наказу начальника Управління від 12.11.2015 «Про прийняття на роботу» № 94-К ОСОБА_3 прийнято на посаду замісника начальника Управління з 12.11.2015. Оплата згідно штатного розкладу.

Пунктом 3 наказу начальника Управління від 01.11.2016 «Про надання відпустки» № 64-К ОСОБА_3, заміснику начальника надано щорічну відпустку та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу, який встановлено штатним розкладом Управління у розмірі 3606 грн. відповідно колективного договору. Вказаний наказ підписано особисто начальником Управління ОСОБА_1

Згідно п. 3.13. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ЖЕУ «Докучаївське» на 2013-2017 роки підприємство може надавати робітнику матеріальну допомогу, за рішенням адміністрації та погодженням з радою трудового колективу та нецільову матеріальну допомогу за рішенням керівника.

При виданні наказу від 01.11.2016 № 64-К ОСОБА_1 прийняв рішення одноосібно.

Так, згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 10 ч. 1 ст. 1 Закону.

Згідно відповіді Харківського міського відділу РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області та документів отриманих в органах ДМС - встановлено родинний звязок між ОСОБА_1 В`ячеславом Анатолійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 як батька та сина.

Так у відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено терміни, серед яких членами сімї є особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки (крім осіб, взаємні права та обовязки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, тобто у даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є членами сімї.

У начальника Управління ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів під час видання та підписання наказу начальника Управління від 01.11.2016 «Про надання відпустки» № 64-К ОСОБА_3, заміснику начальника надано щорічну відпустку та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу, який встановлено штатним розкладом Управління у розмірі 3606 грн.

Зазначеним наказом начальник Управління ОСОБА_1 надав матеріальні блага, а саме матеріальну допомогу у розмірі 3606 грн. члену родини, а саме сину ОСОБА_3 що є приватним інтересом ОСОБА_1, зумовленим сімейними стосунками.

Згідно відповіді Роганської селищної ради Харківського району Харківської області та пояснення ОСОБА_1А, повідомлення ОСОБА_1 про наявність реального конфлікту інтересів у спосіб, передбачений п. 2 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» здійснено не було.

Таким чином, 01.11.2016р. під час видання наказу від 01.11.2016р. № 64-К у начальника Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» ОСОБА_1, виник реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе зумовлений сімейними стосунками, про який публічно та не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися, не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника Роганського селищного голову Харківського району Харківської області, під час виконання повноважень посадової особи юридичної особи публічного права, що є вчинення правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Конфлікт інтересів також виразився у тому, що 01.11.2016р. під час видання наказу від 01.11.2016 № 64-К, начальник Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, під час виконання повноважень посадової особи юридичної особи публічного права, що є вчинення правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України визнав повністю та щиро розкаявся.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних корупційних правопорушення, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів є адміністративним корупційним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу від десяти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Отже, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує, як неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», за яку передбачена відповідальність за ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, обставини що пом'якшують відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Дані про особу ОСОБА_1 свідчать про те, що раніше він не притягався до адміністративної відповідальності.

Обставин, що помякшує адміністративну відповідальність ОСОБА_1, в силу ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1А, в силу ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 27, 40-1, 172-7, 221, 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Судовий збір» -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого начальником Житлово-експлуатаційного управління «Докучаївське», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в`їзд Світлий, 2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двухсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1 700 грн. 00 коп. (одній тисячі сімсот гривень нуль копійок).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого начальником Житлово-експлуатаційного управління «Докучаївське», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в`їзд Світлий, 2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двухсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень нуль копійок).

Відповідно до ч.2 ст 36 КУпАП визначити остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 у вигляді адміністративного штрафу у дохід держави у розмірі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого начальником Житлово-експлуатаційного управління «Докучаївське», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в`їзд Світлий, 2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в сумі 320 грн. 00 гкоп. (триста двадцять гривень нуль копійок).

Керівника Харківського місцевої прокуратури № 6 Харківської області зобовязати, відповідно до ст. ст. 250 ч. 1, 298, 299 ч. 4, 304, 305 КпАП України, організувати прокурорський нагляд за виконанням цієї постанови суду.

Вказана постанова може бути оскаржена особою яка притягається до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на нього може бути внесений протест прокурора впродовж десяти днів з дня винесення вказаної постанови.

Суддя І.В.Караченцев