Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/527/17 Головуючий у 1-й інстанції Ковальова Ю.В.
Єдиний унікальний №320/2533/17 Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., за участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 06.04.2017 року приблизно о 15 год. 35 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Мелітополі по вул.О. Невського у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (А) ПДР України.

ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вимагав постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на те, що наркотичні засоби він не вживав, висновок №201 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння складено з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Огляд на місці зупинки автомобіля не проводився та він одразу незаконно був доставлений до закладу охорони здоров'я на автомобілі поліцейського.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №172173 від 06.04.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Вимагаючи скасувати постанову суду ОСОБА_2 посилався на свою незгоду із висновком щодо результатів медичного огляду, який, на його думку, є недійсним.

Проте відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103, 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому ОСОБА_2, будучи незгодним із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Більш того, доводи ОСОБА_2 про недійсність висновків проведеного огляду були ретельно перевірені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

До заперечень апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що огляд на місці зупинки автомобіля не проводився та він одразу незаконно був доставлений до закладу охорони здоров'я, апеляційний суд ставиться критично з огляду на таке.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1452/735, 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

А тому ОСОБА_2, щодо якого у поліцейського були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння, був направлений до найближчого закладу охорони здоров'я, що повністю відповідає вимогам зазначеної вище Інструкції.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що у цій справі щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Судом також було розглянуто справу за ч.1 ст.130 КУпАП. Проте судом помилково в резолютивній частині постанови зазначено про визнання ОСОБА_2 винним ще і у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. А тому постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 в цій справі змінити, виключивши з резолютивної частини постанови рішення суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар