Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/453/2017
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 16 жовтня 2016 року близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Майдан Незалежності, 2 в м. Києві в напрямку вул. Михайлівська, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки«Шевролет» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року та закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_4 посилається на те, що оскаржуваною ним постановою суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, неповно з'ясував обставини справи та виніс несправедливе і необґрунтоване рішення у праві, притягнувши його до адміністративної відповідальності.

Як зазначається у скарзі, при розгляді справи, суд першої інстанції формально підійшов до її вирішення, не надавши відповідної оцінки всім наявним у матеріалах справи обставинам та доказам , що їх підтверджують, що призвело до невірного вирішення справи.

При цьому, як вважає скаржник, в матеріалах справи міститься достатньо доказів відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він не вчиняв дій (умисних чи з необережності), спрямованих на порушення правил дорожнього руху. Більш того, він намагався уникнути зіткнення з автомобілем, який здійснював маневр та не дотримувався бокового інтервалу руху.

Крім того, на схемі місця ДТП зафіксовано, що зіткнення відбулося саме в лівій смузі для руху автомобілів, а транспортний засіб «Форд» під його, ОСОБА_2, керуванням перебуває переднім та заднім лівими колесами на подвійній суцільній лінії, якою розділяються напрямки руху транспорту. Також на схемі місця ДТП видно, що водій автомобіля «Шевролет» ОСОБА_3, здійснюючи маневр підрізав його, ОСОБА_2, автомобіль.

Заслухавши пояснення скаржника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП, який заперечував проти задоволення скарги; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, матеріали страви щодо нього містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Зокрема, вказані висновки підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями учасників цієї пригоди.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суддя не надав відповідної оцінки всім наявним у матеріалах справи обставинам та доказам, що їх підтверджують, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

По-перше, посилання ОСОБА_2 у скарзі на те, що, відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення відбулося саме в лівій смузі для руху автомобілів, внаслідок чого транспортний засіб «Форд» під його, ОСОБА_2, керуванням опинився переднім та заднім лівими колесами на подвійній суцільній лінії, якою розділяються напрямки руху транспорту, а також на те, що водій автомобіля «Шевролет» ОСОБА_3, здійснюючи маневр підрізав його, ОСОБА_2, автомобіль, не можуть бути визнані повністю обґрунтованими, оскільки розташування транспортних засобів, зазначене на схемі місця ДТП, не співпадає з розташуванням вказаних транспортних засобів в момент їх зіткнення.

По-друге, в своїх письмових поясненнях від 16 жовтня 2016 року ОСОБА_2 не заперечував того факту, що удару з автомобілем «Шевролет» він не відчув та продовжив рухатися по своїй полосі доки його не наздогнав ОСОБА_3 та не подав звуковий сигнал, щоб він зупинився.

У зв'язку з цим, твердження ОСОБА_2 про те, що його автомобіль підрізав водій автомобіля «Шевролет» ОСОБА_3, не підтверджується, а навпаки спростовується схемою місця ДТП, оскільки на подвійну суцільну лінію, яка розділяє напрямки руху транспорту, він, ОСОБА_2, виїхав не поруч з місцем зіткнення, яке зафіксоване на схемі, а на значній відстані від нього після того як його наздогнав ОСОБА_3

По-третє, місце розташування пошкоджень, які були зафіксовані на обох автомобілях, також не спростовують правильності висновку судді про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у випадку, якщо б його підрізав автомобіль «Шевролет» він би не зміг продовжити рухатися по своїй полосі, не відчувши удару з ним.

По-четверте, та обставина, що водія автомобіля «Шевролет» ОСОБА_3, за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не виключає аналогічної відповідальності ОСОБА_2, виходячи з того, що в його діях також вбачається порушення п. 13. 1 Правил дорожнього руху, а саме недотримання безпечного інтервалу, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 рокущодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а його апеляційна скарга не містить в собі належних доводів про наявність підстав для її скасування та прийняття нової постанови.

У зв'язку з цим, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Волошин В.О.