Справа № 500/1427/17
Провадження № 3/500/494/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серії КК 125750, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 28.09.1998 року, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, працюючої на посаді секретаря Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю сторін:

прокурора Чемоширянова О.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, -

встановив:

27.03.2017 року до суду надійшов від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України протокол № 96-97 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 24.03.2017р. відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 наділено повноваженнями депутата сільської ради, а 05.11.2015 року обрано секретарем сільської ради, а отже з 05.11.2015 року відповідно до п.п. в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. ОСОБА_1, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, приймала участь у розгляді питання і голосуванні на 2 сесії VII скликання сільської ради за рішенням №3-VII від 05.11.2015 року, яким ОСОБА_1 обрано секретарем Муравлівської сільської ради, та на тій же сесії приймала участь у розгляді питання та у голосуванні за рішення №9-VII від 05.11.2015 року, яким встановлено помісячний оклад, премію та матеріальну допомогу, а також 23.12.2015 року на 4 сесії 7 скликання, приймала участь у розгляді питання та у голосуванні за рішення №20-VII, яким ОСОБА_1 встановлено премію не менше 20% від окладу та матеріальну допомогу. Однак, ОСОБА_1, а ні до початку проведення засідання сесій, а ні під час їх проведення. не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та негайно не повідомила про наявність конфлікту інтересів відповідній раді, а також не вжила всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, який виник у неї під час голосування за вищевказані рішення, чим порушила вимоги ст.ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.8,18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідальність за що передбачена ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення визнала в частині, того що голосувала сама за себе про надання винагороди, заперечувала проти складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, також пояснила, що діяла відповідно до діючого законодавства, в рамках депутатських повноважень, зокрема не повинна була доводити депутатам на сесіях сільської ради завідомо їм відомі факти. Також зазначила, що преміювання здійснювалося відповідно чинного законодавства, в межах передбаченого кошторису, та не залежно від того, як вона голосувала, всі депутати одноголосно проголосували, а це більшість навіть без її голосу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 присутній реальний конфлікт інтересів, тому просив суд визнати останню винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

05.11.2015 року, на другій сесії Муравлівської сільської ради VII скликання, проводилось голосування по рішенню сільської ради №3-VII від 05.11.2015 року, яким ОСОБА_1 обрано секретарем Муравлівської сільської ради. Відповідно до протоколу засіданні 2 сесії сільської ради від 05.11.2015 року за результатами розгляду питання з 12 обраних депутатів були присутні на сесії 12 депутатів, включаючи ОСОБА_1 Відповідно до п.1 ч.1 ст.43, ч.1 ст.56, ч.3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» вибори секретаря сільської ради проводяться на пленарному засіданні сільської ради шляхом таємного голосування. Участь в голосуванні по рішенню №3-VII приймала, і сама ОСОБА_1

Також 05.11.2015 року на другій сесії Муравлівської сільської ради VII скликання, проводилось голосування по рішенню сільської ради №9-VII, яким ОСОБА_1 затверджено умови оплати праці секретаря Муравлівської сільської ради, а саме встановлено посадовий оклад, щомісячну надбавку не менше 10% від посадового окладу, що згідно постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 не є обовязковою надбавкою та мінімальний її розмір складає 10%, однак згідно розрахунково-платіжної відомості розмір премії нарахованої ОСОБА_1 в грудні 2015 року склав 35% від окладу.

Крім того, на 4 сесії від 23.12.2015 року проводилось голосування по рішенню сільської ради №20-VII, яким ОСОБА_1 затверджено умови оплати праці на 2016 рік, а саме затверджено помісячну премію у розмірі не менше 20% від посадового окладу, що згідно постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 не є обовязковою надбавкою та мінімальний її розмір складає 10%, однак згідно розрахунково-платіжної відомості розмір премії нарахованої ОСОБА_1 з січня по грудень 2016 року складав від 23 до 100% від окладу.

Відповідно до протоколів засідань 2 та 4 сесії Муравлівської сільської ради VII скликання від 05.11.2015 року та 23.12.2015 року за результатами розгляду питань по умовам оплати праці та встановлення премії секретарю сільської ради, з 12 обраних депутатів були присутні на сесії 12 депутатів, включаючи ОСОБА_1, за прийняття рішень №9-VII та №20- VII, згідно протоколів засідань, проголосувало «За» - 13, «Проти» - 0, «Утримались» - 0, тобто і сама ОСОБА_1 Таким чином, ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні по питанням щодо встановлення їй премії, що не є обовязковою виплатою.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до приписів ч.1 ст.59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

З об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Викладене стосується й диспозицій ст.172 - 7 КУпАП.

При цьому, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, вищеперелічені приписи діючого законодавства, зокрема ст.172-7 КУпАП, визначають що зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів, і яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу, нікому на час даного задоволення не відомого.

Тому, в даному випадку, з урахуванням чинного законодавства та визначення термінів «оголошення», «повідомлення», слід визнати, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу, здійснюється тільки у разі якщо зазначеним особам (або органу) до цього було про нього не відомо.

Протоколи засідання другої сесії Муравлівської сільської ради сьомого скликання від 05.11.2015 року та 4 сесії від 23.12.2015 року, свідчать про те, що усім депутатам, присутнім на сесії, доповідачем перед початком голосування було оголошено, що питання, поставлені на голосування, стосуються ОСОБА_1, у тому числі стосовно вирішення розміру її премії як секретарю сільської ради.

Тобто, в даних випадках взагалі відсутні відомості щодо приховування ОСОБА_1 наявного інтересу, про даний інтерес знав та його усвідомлював кожний депутат сільської ради перед початком голосування за відповідні питання.

Крім того, у ОСОБА_1 були відсутні підстави для публічного повідомлення (доведення до відома) про даний інтерес під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Викладений висновок вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті Муравлівської сільською радою рішень, що її стосувалися на пленарних засіданнях сесії Муравлівської сільської ради 05.11.2015 року та 23.12.2015 року не тільки прямого умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення, а й ознак самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Тому суд вважає, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності ОСОБА_1 як депутата сільської ради, визначаються вказаною спеціальною нормою, яка регулює статус відповідних осіб органу місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 як особа, що не має безпосереднього керівника, не повинна була діяти відповідно до п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто повідомляти у встановлений строк, відповідні органи, оскільки, відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для участи ОСОБА_1 у голосуванні по питанням, що її стосуються є відповідне повідомлення останнім про конфлікт інтересів під час засідань сільської ради, на яких розглядались відповідні питання, якщо вона бажала брати участь у їх розгляді та прийнятті рішень відповідною радою.

Приймаючи до уваги відсутність в діях ОСОБА_1 ознак приховування наявного особистого інтересу під час голосування відповідних питань на сесіях Муравлівської сільської ради 05.11.2015 року та 23.12.2015 року і підстав для публічного оголошення (повідомлення) про нього на сесії, суд вважає, що при викладених обставинах вказана правова норма дозволяла депутату Муравлівської сільської ради ОСОБА_1 приймати участь у голосуванні та прийнятті рішень в умовах конфлікту інтересів.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування», одним із основних принципів місцевого самоврядування є вибірність.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно до примітки до ст.172-7 КпАП, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тому, різниця між потенційним та реальним конфліктом інтересів полягає в тому, що при реальному конфлікті інтересів на момент прийняття управлінського рішення, у особи має існувати приватний інтерес, який входить в реальну, дійсну суперечність з її представницькими повноваженнями.

Представницькі повноваження депутата міської ради накладають на нього певні обовязки, коло яких закріплено на законодавчому рівні.

Так, у відповідності до ст.2, ст.3, ст.8, ст.18 та ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону, наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях. Депутат місцевої ради зобов'язаний: 1) додержуватися … нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; 2) брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради має право: 1) обирати і бути обраним до органів відповідної ради; 2) офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах.

Представницькі функції депутат має право здійснювати як через прийняття участі в голосуваннях на сесії міської ради, так і через обрання до виконавчих органів відповідної ради.

Оскільки депутат є представником інтересів територіальної громади, а метою діяльності депутата є здійснення місцевого самоврядування, в тому числі і у формі обрання до складу виконавчого або іншого органу ради, до якого входить і голова, то голосування за себе як за кандидата на посаду голови обласної ради, є здійсненням саме представницьких функцій депутата, а не реалізацією приватного інтересу.

При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що є безпідставними та незаконними твердження у протоколі №96-97 від 24.03.2017 року, про те, що у ОСОБА_1 виникла суперечність між її особистим приватним інтересом - бажанням отримати оплачувану роботу та його службовими повноваженнями як депутата ради; що існує наявність немайнового приватного інтересу у ОСОБА_1, зумовленого можливістю бути призначеним на службу в органах місцевого самоврядування, набути прав та повноважень посадової особи місцевого самоврядування, отримати статус та відповідний ранг; що існує наявність майнового приватного інтересу у ОСОБА_1, можливістю отримати заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, фінансового та матеріального-технічного забезпечення своєї служби за рахунок коштів місцевого бюджету та матеріальне та соціально-побутове забезпечення посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, голосування депутатом ОСОБА_1 при цьому за свою кандидатуру на посаду секретаря, відсутня така ознака реального конфлікту інтересів, як «суперечність між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями».

Крім того, в протоколі не зазначено, в чому саме полягає невідповідність кандидатури ОСОБА_1 на посаду секретаря сільської ради інтересам територіальної громади що обирала її депутатом.

Згідно приписів ч.1 ст.30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України .

Тому, суд вважає, що заборона права голосувати за призначення самого себе секретарем сільської ради, є обмеженням повноваження депутата на голосування з певних питань, що, згідно до ст.30 ч.1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» є неприпустимим.

Згідно протоколу засідання четвертої сесії Муравлівської сільської ради VII скликання від 23.12.2015 року, встановлений та затверджений порядок денний сесії, згідно пункту 6 якої стояло питання «Про встановлення надбавки, премії секретарю Муравлівської сільської ради».

Під час слухання питань порядку денного під 6 номером слухали ОСОБА_2, головного бухгалтера сільської ради з питання «Про встановлення надбавки, премії секретарю Муравлівської сільської ради». Проведено голосування за прийняття проекту рішення за основу, за підсумками якого 13 голосами «за» рішення було прийнято. Проведено голосування за прийняття рішення в цілому, за підсумками якого 13 голосами «за» рішення було прийнято.

З урахуванням поняття терміну «доповідь», враховуючі що крім загальної норми ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на законодавчому рівні відсутнє конкретне та чітке правило щодо змісту усного повідомлення депутатом відповідної сесії про наявний реальний конфлікт інтересів, суд робить висновок, що в даному випадку повідомлення може здійснюватись у довільній формі.

Головна вимога даного повідомлення, це доведення до слухачів відомостей про те, що в питанні, яке ставиться їм на вирішення, стосується особи доповідача, в якому останній може мати майновий чи немайновий інтерес, тобто вирішуючи дане питання, вони можуть діяти на користь останнього.

Таким чином, можливо зробити обґрунтований висновок про те що, депутат ОСОБА_1, в присутності депутатів Муравлівської сільської ради, присутніх на сесії, повідомила останніх про розгляд сесією питання «Про встановлення надбавки, премії секретарю Муравлівської сільської ради» та розяснив його значення, тим самим не порушувала вимоги ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» й відповідно ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування» депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, та має таку структуру. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначається органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для держслужбовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54, 57.

Виходячи із протоколів №96-97 від 24.03.2017 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за участь, розгляд, підготовку та прийняття 23.12.2015 року на 4 сесії Муравлівської сільської ради виключно питання «встановлення секретарю Муравлівської сільської ради щомісячної премії у розмірі 10% посадового окладу за фактично відпрацьований час».

Згідно з пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів» № 1295 від 24 жовтня 1996 р. із змінами до неї, які не втратили чинності разом з зазначеною постановою на підставі Постанови КМ № 207 від 02.02.2000, встановлені надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці, зокрема: преміювання Голови Верховної Ради Автономної Республіки Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських рад, сільських, селищних, міських голів, голів районних у містах, районних рад, надання їм матеріальної допомоги, встановлення надбавок і доплат до посадових окладів здійснюється за рішенням відповідної ради у межах затвердженого фонду оплати праці працівників апарату відповідного органу, а додатком № 33 до Постанови Кабінету міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів» № 1295 від 24 жовтня 1996 р. встановлено Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату сільських і селищних рад та їх виконавчих органів.

Тому, прийняття рішення про встановлення премії ОСОБА_1 здійснювалось відповідно до статей 14,15 та 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постанов Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 1996 року №1295 «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів», від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» і воно дублює відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України, не вводить будь-яких нових норм щодо оплати праці секретарю сільської ради. Таким чином, преміювання ОСОБА_1 відбулося виключно в межах, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України.

Тобто в даному випадку у ОСОБА_1 була відсутня обовязкова складова для притягнення до відповідальності за ст.172-7 КУпАП - приватний інтерес у даному питанні, що виключає його притягнення до відповідальності за корупційне адміністративне правопорушення.

Для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, в даному випадку перш за все необхідно довести, що особа при прийнятті рішення або вчиненні дій на свою користь переслідувала приватний інтерес. Виходячи із судової практики, він буде відсутній, якщо особа діє в межах та у спосіб, визначені законом; і не впливає на обсяг благ, які вона отримує. Зокрема, це рішення про надання собі щорічної відпустки, сталу виплату разової допомоги на оздоровлення, преміювання в розмірі, визначеному на сесії ради. У таких випадках особа не переслідує приватного інтересу, тому що не отримує переваг перед іншими».

Суд в даному рішенні дав оцінку усім обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення №96-97 від 24.03.2017 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У тому числі, згідно висновків суду, при викладених обставинах в діях депутата ОСОБА_1 відсутні ознаки приховування наявного особистого інтересу під час голосування відповідних питань на сесіях Муравлівської сільської ради 05.11.2015 року та 23.12.2015 року.

Також, судом врахована наявність встановленого законодавством України права депутата голосувати за призначення самого себе до складу членів виконавчого органу, або голови цього органу, а також відсутність приватного інтересу під час участі в ухваленні рішення по преміюванню ОСОБА_1 в розмірі, визначеному законом, що не перевищує розмір, передбачений законодавством, встановлені та досліджені інші обставини, що знайшли відображення в даному рішенні.

При викладених обставинах, судом встановлена відсутність події самих правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а також обовязкові складові для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вказані правопорушення, зокрема наявність у останнього умислу на їх вчинення.

Так, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобов'язані застосовувати Конвенцію та практику суду, які є джерелом національного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено національним законодавством.

Викладене, узгоджується із положеннями ч.3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, що стосується й обвинувачень в адміністративних правопорушеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 не містять реального конфлікту інтересів і не доведено наявність умислу на вчинення правопорушення, а відповідно відсутні обєктивна та субєктивна сторони складу корупційного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючі викладені приписи діючого законодавства, слід зробити висновок, що докази про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, за виключенням самих протоколів про адміністративні правопорушення, є неприпустимими, з підстав їх здобуття посадовцем державного органу не на підставі, та не в межах своїх повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладене вказує на недоведеність вини ОСОБА_1 та на відсутність у суду законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо права прокурора оскаржити постанову суду про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, прокурор до цього кола суб'єктів не входить.

За змістом ст.ст. 7, 287 КУпАП прокурор має право на оскарження постанов по справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, а саме коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Стаття 250 КУпАП передбачає право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт. Однак, за правопорушення, пов'язані з корупцією, він не застосовується.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, йдеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч.7 ст.24 Закону чітко зазначено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, розпочатої на підставі протоколу №96-97, складеного 24 березня 2017 року старшим оперуповноваженим відділу Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в апеляційний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_4