Справа № 199/9311/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

11.01.2017 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: м.Дніпро, вул. Звилиста, 67/3, а згідно заяви ОСОБА_1 в органах поліції м.Дніпра фактично мешкає у м.Дніпрі по вул.Житомирській, 62 (Амур-Нижньодніпровський район), у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.2 Постанови ПВСУ від 11.06.2004 року за № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії АП2 №070723 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (далі протокол), в тому, що він, 07.12.2016 року о 23:35 годині в районі будинку №1 по вул. Курчатова у м.Дніпрі керував автомобілем «Фольксваген» № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2 та дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він, 07.12.2016 року гостював у своїх друзів та у вечірній час доби йому зателефонував син, який повідом, що не може завести двигун автомобіля «Фольксваген» № НОМЕР_1, яким керував та стоїть біля будинку №1 по вул. Курчатова у м.Дніпрі. Підійшовши у зазначене місце зрозумів, що у автомобілі сів акумулятор. Його син вирішив піти щоб знайти когось для того щоб «прикурити» автомобіль, а він залишився чекати у автомобілі. Через деякий час до нього підїхали співробітники поліції які звинуватили, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Його пояснення, що він не керував автомобілем, працівники поліції не слухали та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого поїхали.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила показання ОСОБА_1 Суду показав, що 07.12.2016 року у нічний час доби їй необхідно було терміново купити ліки. По дорозі до цілодобової аптеки, яка розташована на вул. Курчатова у м.Дніпрі вона побачила свого знайомого - ОСОБА_1, який стояв біля автомобіля. В ході бесіди він повідомив, що був у гостях і йому зателефонував син, який попросив допомогти оскільки у нього зламалась машина. На її питання де зараз його син, ОСОБА_1 повідомив, що останній пішов шукати якийсь автомобіль щоб від нього «підкурити» акумулятор власного автомобіля. На цьому вони розійшлись і ОСОБА_2 пішла у своїх справах до аптеки. Коли вона поверталась назад знову бачила ОСОБА_1, але вже коли до нього підїхали працівники поліції, які казали, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. При цьому автомобіль стояв без руху і коли ОСОБА_1 при працівниках поліції спробував завести двигун автомобіля у нього нічого не вийшло. Пояснення ОСОБА_1, що він не керував автомобілем, працівники поліції не слухали та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого поїхали.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, а ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що на місці зупинки транспортного засобу було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому ніяких спроб зі сторони співробітників поліції відсторонити його від керування автомобілем не було. Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В світі цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині вчинення позапроцесуального впливу на нього, заслуговують на увагу, а в такому разі право на захист ОСОБА_1 буде порушено.

В результаті таких дій особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, суд вважає неможливим притягнення до адміністративної відповідальності в разі його порушення.

Крім цього матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснення якого відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність; відсутній підпис посадової особи, яка відбирала самі пояснення; пояснення, відібрані у свідка ОСОБА_4 не містять відомостей про встановлення особи, відповідно до документу, що посвідчує особу.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні були запрошений лише для фіксування факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вимогам ст.ст. 251,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять також і додаткових доказів відеозапису з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, що могло бути визнано як вирішальний доказ для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того не може бути визнано як допустимий доказ роздруківка із результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» № ARНJ 0262 тест № 194, складеного 07.12.2016 року о 23:39, оскільки відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні були зупинені працівниками поліції для фіксування проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння 07.12.2016 року приблизно о 23:45 годині та 23:40, відповідно, що суперечить змісту результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» № ARНJ 0262.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов