Провадження № 33/792/205/17
Справа № 686/2167/17 Головуючий в 1-й інстанції Піндрак О.О.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участі секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 березня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 09 березня 2017 року о 23 годині 55 хвилин по вул. Чорновола, 128 у м. Хмельницькому, він на порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України повторно керував у стані алкогольного сп'яніння автомобілем «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді місцевого суду щодо нього скасувати, а справу закрити за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Уважав незаконною цю постанову з тих підстав, що він не керував автомобілем, а знаходився на пасажирському сидінні та очікував на своїх рідних, щоб допомогли заштовхати автомобіль у двір будинку, бо він не заводився.

Не заперечував вживання ним алкоголю, про що повідомляв працівників поліції та погодився пройти обстеження і огляд на стан сп'яніння.

Вказував, що відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2013 року №14 зі змінами, дається роз'яснення терміну «керування», яке полягає в тому, що «Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування». Натомість він не виконував функцій водія автомобіля, не знаходився за кермом, а сам автомобіль знаходився у технічно несправному стані.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Уважаю, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП і прийняв законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №262738 від 10 березня 2017 року; даними акту огляду та результатами тесту «Драгер», тест №642 від 10 березня 2017 року (результат 1,69 проміле) щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтвердження результату тесту; відеозаписом; розпискою ОСОБА_5 про факт залишення йому на зберігання транспортного засобу. Сам ОСОБА_1 визнав факт вживання того вечора алкогольних напоїв.

Повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2016 року.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, бо він автомобілем не керував. Ці обставини ретельно перевірялись місцевим судом і спростовані долученим до матеріалів справи відеозаписом. З нього, зокрема, видно рух автомобіля по вул. Чорновола в м. Хмельницькому, після зупинки якого з переднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 При цьому в автомобілі більше нікого не було.

Такі його твердження оцінені місцевим судом як неправдиві та надані з метою уникнення відповідальності за фактично вчинене.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин уважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, постанова судді відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ Матущак М.С.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Матущак М.С.