Справа № 453/40/17
№ провадження 3/453/83/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді начальника пожежної обслуги військової бази «Тисовець», -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 139132/14, складеним інспектором СРПП № 1 ПП Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, 03.01.2017 року відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується, що останній 03.01.2017 року, близько 17 години 20 хвилин, в с. Тисовець, Сколівського району Львівської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським як правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Надаючи пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 03.01.2017 року, він дійсно вживав алкогольні напої, однак після цього не керував автомобілем. На пропозицію поліцейського проїхати до лікарні для медичного огляду відмовився, оскільки правопорушення не вчиняв. Свідків при цьому були відсутні. Пройти огляд на стан сп'яніння з використанням технічних засобів поліцейський не пропонував, а одразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що будь-які допустимі та належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Так, ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із формулювання фабули правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Він не визнав свою провину, проте визнання чи невизнання провини для суду не є визначальним доказом наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення огляду водіїв на стан спяніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно пункту 7 Інструкції, огляд в закладі охорони здоров'я проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Таким чином, вимога поліцейського про проведення огляду на стан сп'яніння одразу в медичній установі, без пропозиції проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, є порушенням Інструкції.

Отже, якщо під «медичним оглядом» у протоколі про адміністративне правопорушення малося на увазі відмова від огляду лікарем, то такі дії взагалі не утворюють складу адміністративного правопорушення, оскільки в разі дотримання встановленої процедур, проведенню огляду в медичній установі передує або позитивний результат огляду із застосуванням технічних засобів на місці зупинки, або відмова від саме такого огляду.

Крім того, навіть процедура огляду поліцейським із застосуванням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції передбачає обовязкову наявність двох свідків. Процедура огляду починається з пропозиції пройти огляд. Таким чином, під час пропозиції пройти огляд, як частини загальної процедури, мають бути присутні двоє свідків. Згідно ж протоколу про адміністративне порушення свідків не вказано. Опитаний водій ОСОБА_1 взагалі вказав, що свідки працівником поліції не залучались.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодного з таких доказів щодо відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку не надано.

Окрім вищевказаного, суду також не надано належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом.

Визнання ним вини обмежується визнанням факту вживання алкоголю, а не керування автомобілем після вживання алкоголю. Водночас, відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП стосується не факту вживання алкоголю, а перебування, у звязку з цим, у стані сп'яніння. Належним та допустимим доказом цього, встановленим законом є або результати застосування спеціальних технічних засобів, або акт огляду в медичній установі.

Отже, суду не надано належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ґрунтуючись на вищевикладених обставинах, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_3