Провадження № 33/792/9/17
Справа № 682/2650/16-п Головуюча в 1-й інстанції Зеленська В.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Лук'янчук О.М., Інжиєвської Ю.А., особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в тому числі в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Хмельницької області, Ізяславського району, с. Старе Гутисько, жителя АДРЕСА_1, працює директором ТОВ „Горизонт", одруженого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 25 жовтня 2016 року о 20 год. 30 хв. в м. Славута по вул. Я.Мудрого керував транспортним засобом - „Volkswagen - LT" в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксований в Славутській ЦРЛ. Означеними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необ'єктивною та передчасною, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, висновок Славутської ЦРЛ про стан алкогольного сп`яніння є недійсним, висновки суду не підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд не обґрунтував своїх висновків, не забезпечив звукозапису судового засідання, що є порушенням норм процесуального права, протокол судового засідання є неповним та недостовірним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 25 жовтня 2016 року о 21 год. 20 хв. був складений інспектором СРПП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Романюком О.А. того ж дня о 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 в м. Славуті по вул. Я. Мудрого біля Славутської ЦРЛ, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Volkswagen - LT", номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, стан сп'яніння зафіксовано в медичному закладі - Славутській ЦРЛ.

В суді першої інстанції ОСОБА_2, як видно з даних протоколу судового засідання, вказував, що він 25 жовтня 2016 року о 20 год. 30 хв. в м. Славуті по вул. Я.Мудрого, керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, погодився на пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння. Вказував, що був тверезим, медичний висновок є сфальшованим, позаяк він проходив медичне обстеження, однак працівники лікарні не пред'явили йому документів на сертифікацію цього приладу, запросили в якості понятих свідків цієї лікарні, на його пропозицію відібрати зразки крові та сечі для проведення об'єктивного аналізу відмовили.

В апеляційному суді ОСОБА_2 визнавав, що дійсно керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції зразу ж біля лікарні, не погоджувався з висновком лікаря, вказуючи, що він проведений з порушенням, позаяк працівники лікарні не надали йому документів на прилад, не відібрали на його вимогу біологічні зразки крові, при цьому заперечував, що він підписував якісь документи в лікарні.

Допитані в суді першої інстанції працівники поліції Романюк О.А., Андрощук О. Г. підтверджували, що 25 жовтня 2016 року на патрульному автомобілі несли службу по патрулюванню та виявленню фактів порушень Правил дорожнього руху, біля 20 год. 30 хв. на вул. Я.Мудрого з двору виїхав автомобіль „Volkswagen - LT", номерний знак НОМЕР_1, манера керування автомобілем водієм викликала в патрульних підозру, позаяк автомобіль виляв по дорозі. Коли автомобіль зупинили біля Славутської лікарні та запропонували водію огляд, той погодився пройти огляд в Славутській районній лікарні, огляд проводився з допомогою технічного приладу, а після встановлення лікарем стану сп'яніння в відділку поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_2, про те, що він був тверезий, що, на думку апелянта, підтверджували свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не можуть прийматись до уваги, зважаючи на ті обставини, що свідок ОСОБА_7 в суді першої інстанції підтверджувала, що не розбирається, коли людина в нетверезому стані, а свідок ОСОБА_6 вказував, що останній раз бачив ОСОБА_2 на території «ТОВ «Горизонт» 25 жовтня 2016 року о 19 год. 25 хв., коли ОСОБА_2 йшов додому, а зупинений ОСОБА_2 був через досить тривалий час після цього - о 20 год. 30 хв., що в сукупності з результатами огляду апелянта в лікарні, дає обґрунтовані підстави сумніватись в твердженнях апелянта, що до зупинки його поліцейськими він не вживав спиртні напої.

Твердження апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції, на увагу не заслуговують, позаяк такі твердження суперечать сукупності зібраних та досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Доводи апелянта, що огляд апелянта в медичному закладі був проведений з порушеннями ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, є необґрунтованими.

Твердження апелянта, що огляд апелянта був проведений без відповідного направлення поліцейського не заслуговують на увагу, зважаючи на надану медичним закладом на запит апеляційного суду копію направлення № 6 на проведення огляду на стан сп'яніння, виданого працівником поліції Романюком О.А.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно вказав, що огляд на стан сп'яніння був проведений з допомогою приладу «Драгер», однак що це був за прилад суд не встановив, не перевірив та не витребував відповідних документів, не можуть прийматись до уваги. При цьому апеляційний суд зауважує, що посилання про прилад «Драгер» в постанові суду містились при викладі судом пояснень ОСОБА_2 про проведення його обстеження з використанням цього приладу. Як встановлено апеляційним судом, огляд ОСОБА_2 в медичному закладі проводився з використанням сертифікованого на час проведення огляду приладу «Алкотест-203», що підтверджується наданими апеляційному суду сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, про використання такого засобу вказано було і у висновку лікаря щодо результатів медичного огляду (а.с. 3).

Твердження апелянта, що суд першої інстанції не врахував його доводів про те, що його вимогу не було надано вищевказаних документів на прилад до проведення огляду та не взято загальний аналіз крові для визначення стану сп'яніння, так як він не погоджувався з висновком лікаря, не приймаються до уваги, зважаючи на ті обставини, що допитані апеляційним судом свідки - лікар ОСОБА_8, медсестра ОСОБА_9, молодша медсестра ОСОБА_10 підтверджували, що ОСОБА_2 таких документів не вимагав, хоча вони в наявності були; йому пред'являли результат огляду, з його боку жодних зауважень з приводу проведеного огляду в лікарні не надходило, свідки не підтверджували фактів вимог з боку апелянта про відбирання будь-яких біологічних зразків. Такі ж показання з цього приводу давали працівники поліції Романюк О.А., Андрощук О.Г., які були постійно присутні під час проведення огляду в медичному закладі.

Як видно з послідовних показань свідка - лікаря ОСОБА_8, ОСОБА_2 відмовився від підписання акту медичного огляду на стан сп'яніння, який був ним складено за результатами огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 відмовлявся від підпису цього акту, що підтверджується даними цього акту, наданого апеляційному суду. При цьому обґрунтованих причин відмови підписання цього акту ОСОБА_2 в апеляційному суді не навів, в цьому акті ним власноручно вказано, що він відмовився від підпису з тих підстав, що на нього був тиск, хоча в апеляційному суді заперечив, що в приміщенні лікарні з боку когось з присутніх на нього чинився б який небудь тиск. ОСОБА_8 підтверджував, що ОСОБА_2 відмовлявся від підпису акту без обгрунтування будь-яких причин, при цьому такі дії вчинялись в приміщенні приймального відділення лікарні, що в сукупності з такими ж показаннями працівників поліції, спростовує твердження ОСОБА_2 в апеляційному суді про те, що цей документ (акт огляду) він відмовився підписувати в відділку поліції, а не в лікарні.

Обгрунтованих підстав сумніватись в показаннях свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 апелянт в апеляційному суді не навів, натомість, визнав, що в цих свідків немає підстав його обмовляти. Упередженість з боку працівників поліції щодо нього носить характер припущень.

Як встановлено на підставі досліджених судом першої інстанції, апеляційної інстанції доказів, огляд в медичному закладі було проведено на підставі направлення поліцейського на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_2 з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння 25 жовтня 2016 року, згідно якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння та актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, згідно яких показник алкоголю становив 1,39 ‰. При цьому в акті огляду зазначено про ознаки гіперемії обличчя, порушення рухової сфери, що вказує на ознаки сп'яніння.

Апеляційний суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_11, як такі, що не стосуються предмету апеляційного розгляду, вказані свідки не були присутні під час зупинки та проведення огляду апелянта.

Чинний КУпАП не містить вимог щодо обов'язкового фіксування судового засідання технічними засобами, відтак такі доводи апелянта не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду, про що ставить питання апелянт в апеляційній скарзі. З боку апелянта зауважень з приводу неправильності чи неповноти наявного в провадженні протоколу судового засідання не надходило.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано обрав стягнення в вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Погоджуючись з таким стягненням, суд враховує характер вчиненого правопорушення, що ОСОБА_2 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, як видно, з матеріалів справи, фактично не розкаювався у вчиненому, заперечуючи вчинене, в справі відсутні пом'якшуючі та обтяжуючі стягнення обставини.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар