Номер провадження: 33/785/572/17
Номер справи місцевого суду: 520/1556/17
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.03.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- якою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Відповідно до постанови суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 154507 від 31.01.2017 року вбачається, що 31.01.2017 року о 15:40 год., в м. Одеса по вул. Контр Адмірала Луніна, біля будинку № 6, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху (маневру повороту ліворуч) не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоду для автомобіля марки «KIA», д/н НОМЕР_2, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. За таких обставин, працівники патрульної поліції кваліфікували дії водія ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, вказуючи що, на їх думку, він порушив п.10.1 «Правил Дорожнього Руху України».

Суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній не порушував п.10.1 ПДР, що підтверджується наявними матеріалами справи, з яких вбачається, що останній не починав рух, а виконував маневр.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв'язку з наступними обставинами:

- суд 1-ої інстанції неналежно з'ясував обставини вчинення правопорушення, а саме помилково зробив висновок про те, що ОСОБА_2 «не починав рух, а виконував маневр», оскільки він суперечить змісту п.п.1.10 ПДР України, тому зробив помилкові висновки, які стали підставою для закриття провадження по даній справі;

- суд 1-ої інстанції розглянув справу без його участі, не повідомив його про час та місце судового розгляду справи належним чином та не звернув уваги на те, що він неодноразово намагався з'ясувати день та час розгляду справи, чим порушив його права та можливість встановити належним чином обставини вчинення правопорушення.

За таких обставин, потерпілий ОСОБА_4 просив скасувати оскаржувану постанову та винести нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, та просили її задовольнити, в свою чергу, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду 1-ої інстанції без змін на підставах, викладених в запереченнях на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушеннязобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд 1-ої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та прийшов до передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок апеляційного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№154507 від 31.01.2017 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 порушив п.п.10.1 ПДР (а.с.1);

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_4 від 31.01.2017 року, в яких ним викладені обставини ДТП про те, що а/м «ВАЗ» виконував маневр розвороту без увімкненого сигналу повороту, а також зазначено, що наявні два свідка пригоди (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, які аналогічні поясненням потерпілого (а.с. 3). Крім того, зазначений свідок підтвердив свої показання, надані ним в письмовому вигляді в суді апеляційної інстанції та зазначив, що знаходився в автомобілі «КІА», коли водій ОСОБА_4 рухався по вул.. Контр-адмірала Луніна, при здійсненні обгону двох автомобілів, попереду рухавшийся а/м «Лада» почав виконувати поворот ліворуч без увімкненого сигналу повороту, у зв'язку з чим трапилась ДТП та у а/м «КІА» було пошкоджено праву сторону, а у а/м «ВАЗ» - ліве крило та бампер;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2, в яких він зазначив, що виконував поворот ліворуч для заїзду у подвір'я будинку, коли відчув зіткнення із його а/м «ВАЗ» у задню ліву частину (а.с.4)

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування транспортних засобів після вчинення ДТП (а.с.5),

- поясненнями свідка ОСОБА_7, допитаного в суді апеляційної інстанції про те, що він їхав разом із ОСОБА_4 в а/м «КІА» на передньому пасажирському сидінні, попереду їхав а/м «ВАЗ», який різко почав повертати ліворуч без увімкненого сигналу повороту, у зв'язку з чим трапилась ДТП.

Підстави не довіряти показанням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у апеляційного суду відсутні.

Аналізуючи показання зазначених свідків, суд апеляційної інстанції, вважає, що вони поза розумним сумнівом у співвідношенні з іншими письмовими доказами, а також наявними пошкодженнями транспортних засобів, підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Підстав не довіряти показанням зазначених свідків, у суду не має.

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_2 та його представника про те, що він ПДР не порушував, а саме дія водія ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв'язку із ДТП, що сталась, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, дослідженими в суді апеляційної інстанції, оцінка яким надана в даній постанові суду.

Відповідно до п.п. 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року» перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за наступних обставин: 31.01.2017 року о 15 год. 40 хв., по вул. Контр Адмірала Луніна в м. Одесі, біля будинку № 6, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху (маневру повороту ліворуч) не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоду для автомобіля марки «KIA», д/н НОМЕР_2, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставини, що обтяжують його відповідальність відсутні, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає можливим накласти на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову;

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, постанову Київського районного судум. Одеси від 07.03.2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 мінімальне стягнення передбачене санкцією ст. 124 КУпАП та стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Київського районного судум. Одеси від 07.03.2017 року відносно ОСОБА_2 про закриття провадження - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПу виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца