АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шпирука В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 28.08.2016 року приблизно о 05 год. 30 хв., керував автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, по Броварському проспекту в районі парку «Гідропарк» у м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат Шпирук В.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді від 04.11.2016 року, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити.

При цьому, посилаючись на невідповідність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.08.2016 року, фактичним обставинам справи, зазначає, що 28.08.2016 року ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та перебував у тверезому стані, а працівники поліції, які 28.08.2016 року, у парку «Гідропарк» під'їхали до припаркованого автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, де в цей час знаходився ОСОБА_1 разом зі своїми знайомими ОСОБА_2. та ОСОБА_3., не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а відразу констатували, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння, після чого склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначили, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Наголошує, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, оскільки даний автомобіль стояв припаркований у парку Гідропарк і не рухався, що можуть підтвердити вищезазначені свідки.

Після даного інциденту, ОСОБА_1 поїхав до токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД та здав відповідні аналізи, в результаті чого отримав довідку №7480 від 28.08.2016 року, де зазначено, що в крові ОСОБА_1 спирту етилового не виявлено.

Також звертає увагу, що ОСОБА_1 працює водієм, і ця робота є єдиним джерелом його доходів.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та пояснення його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, за відсутності в матеріалах справи будь-яких пояснень ОСОБА_1 щодо обставин події, не маючи підтвердження про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи, суддя розглянув справу без участі останнього, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив можливості особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення в суді, подати нові докази, що і призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Так, відповідно до вимог ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надавати пояснення та докази в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає до уваги його пояснення, надані під час апеляційного розгляду справи, в яких останній зазначив, що 27.08.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1, разом зі своїми знайомими ОСОБА_3. та ОСОБА_2. заїхали на територію парку «Гідропарк», де ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пішли відпочивати, а він в цей час припаркував автомобіль, після чого приліг на водійське сидіння і заснув, оскільки нещодавно тривалий час перебував за кермом, внаслідок чого дуже втомився.

Через деякий час до припаркованого автомобіля під'їхали працівники поліції, які розбудили його та в зухвалій формі почали стверджувати, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Коли він почав заперечувати, поліцейські витягли його з машини, нанесли декілька ударів, обшукали його автомобіль, як він зрозумів, з метою віднайти наркотичні засоби, та нічого не знайшовши склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та за допомогою евакуатора примусово вилучили автомобіль і направили його на спеціальний майданчик.

При цьому звернув увагу, що під час складання протоколу та тимчасового затримання транспортного засобу жодних свідків він не бачив, а пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу - приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров'я йому не пропонували.

Після того, як працівники поліції поїхали з місця пригоди, він одразу зателефонував до поліції за номером «102» та повідомив про вищезазначені обставини і за порадою чергового направився до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де пройшовши необхідне обстеження, отримав довідку №6277 від 28.08.2016 року за підписом чергового лікаря КМКЛ ШМД щодо наявності тілесних ушкоджень, а також довідку, видану за результатами проведеного аналізу №7480 Токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД (а.с. 27), згідно якої спирту етилового у нього в крові не виявлено.

Також, за клопотанням захисника під час апеляційного розгляду справи був допитаний ОСОБА_2, який був свідком даної пригоди та пояснив, що в ніч з 27 на 28 серпня 2016 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_3. відпочивали в парку «Гідропарк», куди на їхнє прохання їх привіз ОСОБА_1 на автомобілі «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1.

Приблизно о 22 год. 00 хв., приїхавши на вказаному автомобілі до парку «Гідропарк», він з ОСОБА_3. направилися відпочивати, а ОСОБА_1 пішов спати до машини, оскільки в цей же день він приїхав з Чернівецької області та дуже втомився.

Близько 02 год. ночі він повернувся до припаркованої машини, в якій в цей час спав ОСОБА_1 та приліг на заднє сидіння і заснув, а його товариш ОСОБА_3 залишився відпочивати. Через деякий час він прокинувся від того, що працівники поліції, відкривши двері автомобіля, в якому вони перебували, витягли на вулицю ОСОБА_1, звинувачуючи його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння та почали обшукувати автомобіль. Коли ОСОБА_1 почав стверджувати, що він не вживав алкогольних напоїв та відмовився пред'явити документи, мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом, поліцейські завдали йому декілька ударів та наділи на нього кайданки. При цьому працівники поліції, поводили себе дуже зверхньо і зухвало, весь час ображали їх нецензурною лайкою, а на їхнє прохання пред'явити свої документи, відмовились.

Крім цього ОСОБА_2 зазначив, що автомобіль «Ауді», в якому вони знаходились разом з ОСОБА_1., був припаркований і не рухався, жодних свідків він не бачив та не чув щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, до Управління патрульної поліції м. Києва було направлено запит про надання відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції ОСОБА_4 який 28.08.2016 року складав протокол про адміністративне правопорушення, а також викликано його в судове засідання для дачі пояснень щодо обставин вчинення ОСОБА_1. адміністративного правопорушення.

У відповідь на запит 22 лютого 2017 року до Апеляційного суду міста Києва надійшов лист Вих.№3863/41/11/02-2017 від 20.02.2017 року за підписом заступника начальника Департаменту патрульної поліції УПП в м. Києві ОСОБА_5., в якому останній повідомив про відсутність відеозапису події, яка мала місце 28.08.2016 року за участю ОСОБА_1 під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Інспектор поліції ОСОБА_4. прибув за викликом до апеляційного суду разом зі своїми колегами ОСОБА_6 та ОСОБА_7., які в ніч з 27 на 28 серпня 2016 року здійснювали патрулювання в складі одного екіпажу, і під час розгляду справи надали аналогічні за змістом пояснення, в яких зазначили, що в ніч з 27 на 28 серпня 2016 року вони разом заступили на нічне чергування в складі екіпажу «НОМЕР_2». Приблизно о 4-5 годині ранку 28.08.2016 року, під час патрулювання ввіреної їм території, від пересічного громадянина отримали інформацію про те, що в парку «Гідропарк» особа здійснює керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Перевіряючи дану інформацію, вони заїхали на територію парку «Гідропарк», де в цей час побачили автомобіль марки «Ауді», що рухався їм назустріч та різко зупинився. Підійшовши до транспортного засобу, побачили в ньому двох осіб, які перебували на задньому сидінні та водія, який, намагаючись пересісти на переднє пасажирське сидіння, знаходився між двома передніми сидіннями. На вимогу пред'явити документи, водій відмовився, поводив себе агресивно, внаслідок чого були всі підстави вважати, що водій перебуває стані алкогольного сп'яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров'я, водій відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, які в цей час проїжджали повз них на автомобілі та на їхнє прохання погодились бути свідками відмови ОСОБА_1 під проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров'я.

Також зазначили, що особисті дані вказаних свідків вони не перевіряли, а відомості щодо свідків вносили до протоколу зі слів.

Для перевірки вказаних обставин, до суду також викликались ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які згідно протоколу від 28.08.2016 року були свідками відмови ОСОБА_1 під проходження огляду на стан сп'яніння та надавали працівникам поліції свої пояснення, однак останні до суду не з'явились, поштової кореспонденції не отримують, а повістки про їх виклик до суду, що були направлені за вказаними в протоколі адресами, повертаються до суду у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення явки зазначених свідків, захиснику ОСОБА_1 - адвокату Шпируку В.Г. були надані судові повістки, виписані на ім'я ОСОБА_8. та ОСОБА_9, з метою їх вручення адвокатом особисто.

За наслідком відвідування свідків адвокат Шпирук В.Г. надав суду письмові пояснення (а.с. 51-55, 81-83) та зазначив, що під час відвідування свідків за адресами, вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення, з'ясувалось, що за цими адресами зареєстровані та проживають зовсім інші особи, які повідомили, що не знають осіб на прізвище ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і на підтвердження цього факту надали копії своїх паспортів з відміткою про реєстрацію за вказаними адресами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, а також «Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначених Інструкцій, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, суддя послався лише на протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №038346 від 28.08.2016 року, складений відносно ОСОБА_1, як на доказ винуватості останнього, однак незважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не перевірив обставини, викладені в цьому протоколі та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1. п. 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеними Інструкціями була порушена, а тому, згідно ч.5 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає, що проведений працівниками поліції огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння є недійсним.

При цьому суд не приймає до уваги пояснення працівників поліції ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_7., які вказували, що автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, в якому знаходився ОСОБА_1 рухався і останній керував даним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, і що нібито процедуру проведення огляду вони здійснювали з чітким дотриманням вимог КУпАП та вищезазначених Інструкцій, оскільки ці обставини спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 51-55, 81-83), наданими адвокатом Шпируком В.Г. під час апеляційного розгляду справи, які вказують на недостовірність відомостей про свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, що ставить під сумнів присутність цих свідків на місті події, а також поясненнями самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2., наданими під час апеляційного розгляду справи, які є послідовними, повністю узгоджуються між собою та не викликають у суду жодних сумнівів.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, що призвело до ухвалення незаконного рішення, а тому, враховуючи, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження того, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, який відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шпирук В.Г., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/391/2017 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.