АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 19 жовтня 2016 року, о 03 год. 50 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Полярній, 8 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, незрозуміла мова, реакція не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Такими діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення врахував лише дані протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, не допитавши працівників поліції, які складали вказаний протокол, свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та не взявши до уваги пояснення ОСОБА_3 про те, що він у присутності свідків просив направити його для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте йому було відмовлено.

Крім того зазначав, що працівники поліції відмовили ОСОБА_6 надати відеозапис з нагрудних камер, на якому зафіксовані обставини складання протоколу від 19 жовтня 2016 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пунктів ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року,огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

У відповідності до пункту 12 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п.п. 6, 9 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, та рапорту інспектора поліції Ковалевської О.А.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними по справі доказами.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_3пояснив, що він під час його зупинки працівниками поліції 19 жовтня 2016 року у присутності свідків наполягав на направлені його на медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, на що йому було відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2016 року, складеного відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній цього ж дня о 03 год. 50 хв., керував автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Полярній, 8 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, незрозуміла мова, реакція не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків /а.с.п. 1/.

Згідно пояснень ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2016 року, він не погоджувався із викладеними у ньому обставинами.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 жовтня 2016 року, з яких убачається, що у їх присутності водій ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння.

Разом з тим, у даних поясненнях свідків відсутні дані про те, від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння відмовився ОСОБА_3, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, вказані пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора поліції Ковалевської О.А. в частині відмови ОСОБА_3 проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Матеріали справи не містять даних про відмову ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Крім того, застосування вказаного приладу для огляду особи на стан наркотичного сп'яніння, законом не передбачено.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викладені на спеціальних бланках, які містять однотипну інформацію, при цьому їх особисті пояснення щодо обставин відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду в лікаря-нарколога саме на стан наркотичного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні.

Судом апеляційної інстанції вживались заходи для виклику вказаних свідків у судове засідання для надання ними пояснень, однак свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторно не з'явились /а.с.п. 37, 38, 41, 42, 45, 46/.

З урахуванням зазначеного, наведені у постанові судді місцевого суду докази: письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, та рапорт працівника поліції не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, та на основі наявних у них фактичних даних не може встановлюватись наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_3, сам по собі, без належної його перевірки, не може бутибезспірним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, належним чином не перевірив пояснення ОСОБА_3., та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Крім того, як убачається з постанови судді місцевого суду, вона прийнята стосовно особи на прізвище ОСОБА_8, у той час як протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_3

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник