Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/410/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 07 липня 2017 року о 20:00 годині ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21013 № А12-31 КД по вул. Набережна в селищі Компаніївка з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив поновити строк для апеляційного оскарження постанови Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року та скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що розгляд справи відбувся без його участі, постанова суду ухвалена на підставі письмових доказів у справі, що призвело до порушення його права на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він був позбавлений права надати особисті пояснення суду, був позбавлений права бути заслуханим судом, не був обізнаний з висунутим проти нього обвинуваченням за ч. 1 ст. 130 КУпАП, був позбавлений права на надання суду доказів (включаючи можливість заявити клопотання про допит свідків сторони захисту), був позбавлений можливості захищатися від цього обвинувачення та мати захисника. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 541417 від 07.07.2017 року фіксує, що 07.07.2017 року він відмовився від підпису та від надання пояснень, однак не містить ніякої інформації щодо очевидців події. Він не визнає себе винним у цьому правопорушенні, так як не керував автомобілем, не знаходився у ньому, не знаходився в салоні автомобіля, а лише за проханням водія ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 штовхав автомобіль, тримаючись за багажник та кузов автомобіля руками та перебуваючи при цьому на проїзній частині вулиці, для того, щоб водій ОСОБА_4І який в цей час був за кермом автомобіля, міг завести двигун автомобіля. Ці обставини не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. Про ці обставини я не міг дати ніяких пояснень суду, не міг заявити клопотання про допит свідків-очевидців цих подій, зокрема власниці садиби по вулиці Набережній, 90 селища Компаніївки на ім'я Надія, яка спостерігала за подіями зі свого подвір'я. Суд поклав в основу та обґрунтування постанови від 04.10.2017 року письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак не вжив ніяких заходів для перевірки обставин їх отримання, не вжив заходів для встановлення інших осіб, які були безпосередніми очевидцями чи учасниками події, не опитав цих та інших свідків у судовому засіданні. Зазначив, що суд прийшов до передчасного висновку про те, що пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 узгоджуються з описом фактичних обставин справи та вказують на вчинення мною адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд розглянув справу щодо ОСОБА_3 за його відсутності. При цьому суд у постанові вказав, що ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно довідки «Укрпошти» судова повістка була повернута до суду у звязку із закінченням терміну зберігання.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи судом першої інстанції повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння так і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 541417 від 07.07.2017 року, 07 липня 2017 року о 20:00 годині ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережна в селищі Компаніївка з ознаками алкогольного спяніння, від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_3 під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від підпису та дачі пояснень відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 541417 від 07.07.2017 року (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оголошеними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції. (а.с.3,4). Крім того його вина підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8, який зобовязався доставити транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21013 №А12-31 КД до місця стоянки.(а.с. 5). Сумніви у належності та достовірності вказаних доказів у апеляційного суду відсутні.

Доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що суд першої інстанції при розгляді справи розглянув її без його участі, він про дату, час та місце розгляду справи не був повідомлений у встановленому законом порядку, та що суд допустив однобічність та поверховість при дослідженні доказів у справі, допустив порушення його право на захист є необґрунтованими та безпідставними. На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи дотримався вимог закону, повно, всебічно та неупереджено розглянув матеріали адміністративної справи та надав зібраним доказам належну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 На переконання апеляційного суду зібрані у справі докази є належними і допустимими є взаємоузгодженими між собою та відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи.

При цьому, апеляційний суд враховує, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 від підпису в ньому у присутності свідків відмовився, зауважень до протоколу не надав. У судовому засіданні апеляційної інстанції із клопотаннями про виклик свідків та із іншими клопотаннями не звертався. Вказав, що захисник - професійний адвокат його не потрібен, буде захищати свої інтереси сам.

Крім того апеляційний вважає, що судом першої інстанції дотримано вимог КУпАП, ОСОБА_3 про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. На його адресу по місцю проживання, яку він вказав, співробітникам поліції та яка зазначена ними у протоколі про адміністративне правопорушення: Кіровоградська область смт. Компаніївка вул. Спортивна (Жовтневої революції) 1, кв. 8, двічі судом направлялися повістки з рекомендованими повідомленнями із врученням - 19.07.2017 року про виклик у судове засіданні призначене на 27.07.2017 року, коли судом постановою було повернуто матеріали справи для доопрацювання до органів поліції (а.с.9) та 19.09.2017 року в судове засідання призначене на 04.10.2017 року, вказане підтверджується відмітками поштового відділення на конвертах, на останньому з яких крім того співробітниками поштового відділення вказано ф.22 «вкинуто у скриньку» ( а. с. 16).

Проте, вказані рекомендовані повідомлення були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Згідно вказаних повідомлень поштовим відділенням було направлено листи за вищевказаною адресою постійного проживання ОСОБА_3 про отримання ним у поштовому відділенні судових повісток. Проте ОСОБА_3 до поштового відділення за повістками не звернувся, що вказує на його небажання прийняти участь у призначених судових засіданнях.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи судом першої інстанції повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку та суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу без його участі.

При цьому апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_9 неодноразово після винесення постанови судом першої інстанції звертався із заявами до голови Компаніївського районного суду де вказував адресу свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19,20,30) та вказав дану адресу в апеляційній скарзі.

Також, безпідставними та необґрунтованими є доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, а лише за проханням водія ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 штовхав автомобіль, тримаючись за багажник та кузов автомобіля руками та перебуваючи при цьому на проїзній частині вулиці, для того, щоб водій ОСОБА_4І який в цей час був за кермом автомобіля, міг завести двигун автомобіля, оскільки ОСОБА_3 ставиться в провину відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Дана відмова підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від підпису в якому останній відмовився та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також поясненнями свідка ОСОБА_8Л.(а. с. 1, 3, 4, 9).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Підстави для закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення відсутні. Порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного постановленого судом першої інстанції рішення апеляційним судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив законне та справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_3, викладені ним в апеляційній скарзі є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються дійсними встановленими в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій обставинами справи, суд апеляційної інстанції розцінює вказані доводи намаганням уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2