АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/171/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю апелянта ОСОБА_1, особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду Харківської області від 27грудня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності голови ліквідаційної комісії ПАТ «Науково-технологічного інституту транскрипції, трансляції і реплікації» ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 статті 212-3 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ХВ № 21 від 31.10.2016 року складеного уповноваженим Радою, членом Ради адвокатів Харківської області ОСОБА_3 вбачається, що ліквідатор публічного акціонерного товариства «Науково-технологічного інституту транскрипції і реплікації» ОСОБА_2 неправомірно відмовила у наданні інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1, чим порушила вимоги статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та скоїла правопорушення, передбачене ч.5 статті 212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить, судову постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати голову ліквідаційної комісії ПАТ «Науково-технологічного інституту транскрипції, трансляції і реплікації» ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212 КУпАП та застосувати до неї захід адміністративного стягнення у виді штрафу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає обставини подій, пов'язаних, як на його думку, з ненаданням ОСОБА_2 інформації на його адвокатський запитта вказує на незаконні дії суду першої інстанції.

Одночасно ОСОБА_1заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційноїскарги, посилаючись на те, щокопію судової постанови він отримав лише 12.01.2017 року, хоча заяву про надання йому копії постанови надіслав до суду 27.12.2016 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, вмінюється порушення вимог ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

Даний протокол складено уповноваженим Радою, членом Ради адвокатів Харківської області ОСОБА_3

Між тим, суд першої інстанції закриваючи провадження у справі посилається на відсутність доказів того, що ОСОБА_2 скоїла правопорушення, порушивши вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» належним чином не мотивуючи свого рішення.

Так, суд першої інстанції в постанові послався на постанову господарського суду Харківської області від 23.06.2016 року, на повідомлення, розміщене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 24.06.2016 року, на вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом», на ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на копію адвокатського запиту в порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 10.09.2016 року № 004, на копію листа - відповіді ліквідатора ПАТ «НТІ ТТР» вих. № 03-03/424 від 19.09.2016 року, на зміст додатку до адвокатського запиту ОСОБА_1 № 004 від 10.09.2016 року, на копію відповіді ліквідатора ОСОБА_2 на додаток від 23.09.2016 року № 006, на диспозицію ч. 5 статті 212-3 КУпАП, на протокол про адміністративне правопорушення серії ХВ № 21 від 31.10.2016 року, процитував ст.ст. 9, 245, 256, 264 КУпАП.

Між тим, перелічивши ці дані в постанові, суд першої інстанції не навів належного мотивування свого висновку, про те, саме чому ж провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст. 212-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Суд першої інстанції не надав жодної оцінки чому відсутня подія та склад адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, а також матеріали справи не містять данних про те, що ОСОБА_2 роз'яснювались права подавати зауваження щодо змісту саме протоколу.

Незважаючи на вказане, протокол про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 року, був спрямований до суду, чим були обмежені процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки правопорушення і потерпілі зазначено громадянина ОСОБА_1, однак в якому ж саме статусі він перебуває (свідок або потерпілий) не зазначено і не конкретизовано.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч ст. 256 КУпАП, не зазначено місце, час вчинення адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 відмовила в надані інформації на адвокатський запит.

Матеріали справи містять копію адвокатського запиту ОСОБА_1 (а.с.9) та додаток до адвокатського запиту (а.с.19).

Однак з протоколу про адміністративне правопорушення не ясно стосовно якого ж запиту було відмовлено і коли.

3 заяви ОСОБА_1 (а.с.7) вбачається що першу відмову від ОСОБА_2 він отримав 23.09.2016 року.

Отже на час розгляду справи судом 27.12.2016 року по данній відмові сплив строк передбачений ст.38 КУпАП і суд першої інстанції мав би застосувати вимоги п.7 ст.247 КУпАП.

3 заяви ОСОБА_1 (а.с.8) вбачається що другу відмову від ОСОБА_2 він отримав 5.10.2016 року.

Таким чином, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, на що суд згідно п. 2 ст. 278 КУпАП мав звернути увагу при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак на вищенаведені протиріччя при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції не звернув належної уваги внаслідок чого допущено неповноту та однобічність судового розгляду.

Згідно чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від 27.12.2016 року є немотивованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана норма є імперативною і не передбачає обов'язку суду визначати питання винності чи невиності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2016 року по справі № 640/17373/16-п.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2016 року по справі № 640/17373/16-п скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 212-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко