Справа № 728/2263/16-п Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П. І.
Провадження № 33/795/3/2017
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого особою підприємцем,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 19 вересня 2016 року близько 22 години 25 хвилин в м. Бахмач Чернігівської області по вулиці Тиницька, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ -2107 д/н НОМЕР_5, під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ-2105 д/н НОМЕР_6, що належить ОСОБА_2, що був припаркований на узбіччі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ -2105 д/н НОМЕР_6 отримав механічні пошкодження. При цьому, місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив, не викликавши працівників поліції. На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був у стані сп'яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю події правопорушення. Вважає, що рішення суду є необґрунтованим та передчасним, в зв'язку з неповнотою дослідження всіх обставин справи. Вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог щодо його складання, оскільки містить виправлення, яке було зроблене після підписання ним документу. Крім того, були взяті до уваги лише показання ОСОБА_2 та його друзів, без врахування показань інших очевидців. Звертає увагу суду на те, що до показань свідка ОСОБА_3 слід відноситись критично, оскільки він не точно вказав кількість людей, які сідали в автомобіль, а тому не міг бачити хто здійснював керування ним.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не погодився з обставинами справи викладеними в протоколі та постановою місцевого суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підтримав викладені в апеляційній скарзі вимоги, стверджуючи, що керування автомобілем здійснювала в той час ОСОБА_4

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого він 19.09.2016 року близько 22 год. 55 хв. в м. Бахмач по вул. Тиницька, керуючи автомобілем ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_5, під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним здійснив наїзд на припаркований на узбіччі автомобіль ВАЗ-2105 д/н НОМЕР_6, що належить ОСОБА_2, в результаті ДТП автомобіль ВАЗ -2105 д/н НОМЕР_6 отримав механічні пошкодження. Місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив, не викликавши працівників поліції. На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був у стані сп'яніння чим порушив вимоги п. 10.9, 2.10, 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно вказав, що відмовляється від дачі пояснень, підписання протоколу та отримання його копії. (а.с. 2).

Відповідно по пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, при цьому в автомобілі було ще три пасажири, які також перебували в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 9-10).

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_6, підтвердив наявність ушкоджень на транспортному засобі потерпілого та сліди червоної фарби на автомобілі ОСОБА_1

З показань потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 19 вересня 2016 року близько 22 год. 20 хв. біля кафе «Восьмий шар» де був припаркований його автомобіль, до нього підійшов товариш та пояснив, що в його автомобіль в'їхав ОСОБА_1, та не зупинившись поїхав з місця пригоди. Після чого, вони з ОСОБА_5 поїхали за ОСОБА_1, за яким на той час вже поїхав ОСОБА_3 (а.с. 8).

Крім того, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 під час розгляду справи в суді першої інстанції надали аналогічні показання щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1

Під час розгляду справи в суді першої інстанції свідки ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 показали, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_4

Підтвердженням факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння є висновок №65 від 20.09.2016 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.с. 13).

Підтвердженням наявності дефекту на автомобілі потерпілого є фотокартка з його зображенням та дефектним актом (а.с. 27, 29-31).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Оцінюючи зібрані по справі докази можна прийти до висновку про те, що місцевий суд цілком вірно та обґрунтовано прийшов до висновку, що до показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 слід відноситись критично, оскільки вони не відповідають достовірним доказам і надані ними з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої чинним законодавством.

Виходячи з вищевикладеного, твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції були проігноровані показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не заслуговують на увагу, оскільки суд надав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку щодо можливості їх покладення в основу рішення.

Твердження правопорушника про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення після його підписання були внесені зміни, не знайшло свого підтвердження, оскільки як вбачається з даного документу, жодних виправлень, які б вагомо впливали на рішення, чи закреслень в ньому немає.

Крім того, як вбачається саме з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, для забезпечення права на захист був наданий захисник від послуг якого він відмовився, в зв'язку з чим можна вважати, що були вчинені всі необхідні дії, задля дотримання прав особи на захист, наданих державою.

На підставі досліджених матеріалів справи та доказів, можна вважати, що місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1, накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи та ступеня його вини, майновий стан, та в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак