Справа №592/5764/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Хитров Б. В.
Номер провадження 33/788/267/17 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2017 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього був накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 09.05.2017 р., близько 06-15 год., керував автомобілем ЗАЗ 110207, н.з. НОМЕР_1, на а/д Конотоп-Суми 154 км, з явними ознаками алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову судді як незаконну.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що не скоював адміністративного правопорушення, оскільки в той день взагалі не вживав алкогольні напої. При цьому вказує, що на місці зупинки йому було запропоновано продути газоаналізатор «DRAGER», який показав нулі, однак інспектор почав наполягати на проходженні огляду у медичному закладі, на що він не погодився посилаючись на дані приладу та терміновість, та вважає, що його дії узгоджувалися з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що суддею також було порушено норми процесуального права, оскільки йому було відмовлено в задоволенні клопотання про виклик свідків, огляду записів персональної камери інпектора БДР Сумського РВП Шелеста В.М.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддя суду першої інстанції, всупереч тверджень апелянта, повно дослідивши матеріали справи, дотримався вказаних вимог закону та прийшов до правильного висновку про наявність в його діях порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 520721 від 09.05.2017 р., який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, слідує, що 09 травня 2017 р., близько 06-15 год. водій ОСОБА_3 на а/д Конотоп-Суми 154 км, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, та пояснив, що напередодні випив 1 л. пива, в лікарню на медичне обстеження їхати відмовляється. При цьому, ОСОБА_3 підписав зазначений протокол, зауважень чи заперечень з приводу його складання не мав.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 09 травня 2017 року (а.с.2-3), вбачається, що 09 травня 2017 року громадянин ОСОБА_3, під час документування правопорушення за керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, ухилився як від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «DRAGER» так і в медичному закладі.

Дані пояснення свідків спростовують твердження апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що на місці зупинки він продував газоаналізатор «DRAGER», який показав нулі, а навпаки, доводять ті обставини, що спочатку ОСОБА_3 відмовився пройти відповідний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки та у подальшому в медичному закладі, що повністю підтверджує факт дотримання інспектором поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які під підпис були попереджені про відповідальність за надання неправдивих та недостовірних свідчень, не вбачається.

При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не заперечувалася ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та особистих поясненнях даних в судовому засіданні.

Крім того, як зазначалося вище, у протоколі серії АП2 №520721 від 09.05.2017 року (а.с.1), ОСОБА_3 власноручно написав (дослівно): «вчера выпил 1 л. пива, в больницу на медицинское обследование ехать отказываюсь».

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_3 притягується до відповідальності за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, що достовірно було встановлено в ході судового розгляду.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та при її перегляді апеляційним судом знайшов своє підтвердження факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмови останнього від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Щодо посилань ОСОБА_3 на порушення суддею норм процесуального права під час розгляду справи, яке на думку апелянта виразилося у відмові в задоволенні клопотання про виклик свідків, огляду записів персональної камери інспектора БДР Сумського РВП Шелеста В.М., то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в якості свого захисника було залучено адвоката ОСОБА_4 (а.с.8-9), однак будучи забезпеченим кваліфікованим спеціалістом в галузі права ані ОСОБА_3, ані його захисник-адвокат ОСОБА_4, будучи заінтересованими особами, не вжили жодних заходів для забезпечення явки свідків до суду чи витребування записів з персональної камери інспектора БДР Сумського РВП Шелеста В.М., шляхом направлення адвокатського запиту і про таку позицію сторони захисту свідчить і зміст постанови судді, де ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 не визнали провину у скоєному правопорушенні, заперечували проти нього. Підстав ставити під сумнів достовірність викладених у постанові даних не вбачається.

З огляду на викладене, порушень законних прав ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - не вбачаю.

Будь - які інші доводи апелянта, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до правопорушення, за яке він притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 було накладено суддею суду першої інстанції в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді, всупереч твердженням апелянта, є законною і належним чином вмотивованою, тому апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.