№359/621/ 17
.№3/359/414/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від УПП у місті Борисполі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, , працює в ТОВ «ПМК-508», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

Протокол повторно надійшов до суду після доопрацювання 08.02.2017 року. Вивченням наданого адміністративного матеріалу встановлено, що вказівки суду , викладені в постанові від 07.12.2016 року та 04 січня 2017 року проігноровано та не виконано.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, винність правопорушника, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою суду від 07.12.2016 року було встановлено наступне:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 р. вбачається, що 23 листопада 2016 р. близько 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, автомобілем марки "Hyundai Tucson", д.н.з. AI 1699 ВМ, в м. Бориспіль по вул. Глибоцька, та на перехресті з вул. Київський шлях, де рух регулюється світлофором, здійснив рух на забороняючий червоний сигнал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. "е" п. 8.7.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, та зазначив, що 23 листопада 2016 р. близько 23 год. 20 хв. він на своєму автомобілі марки "Hyundai Tucson", д.н.з. AI 1699 ВМ, рухався в м. Бориспіль по вул. Глибоцька в сторону вул. Бежівка. Так, на перехресті вулиць Глибоцька- Київський шлях він зупинився, та коли загорівся жовтий сигнал світлофора, він переконавшись, що машин по вул. Київський шлях не має, розпочав свій рух. В цей час на заборонений червоний сигнал світлофора, по вул. Київський шлях, в напрямку м. Києва, на великий швидкості рухався автомобіль НОМЕР_1, внаслідок чого він допустив зіткнення з його автомобілем, що підтверджується відеозаписом з місця даної ДТП. Також він зазначив, що він не проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофору, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, дане ДТП відбулося не лише з його вини, оскільки водій автомобіля НОМЕР_1, також допустив порушення ПДР України, оскільки проїжджав регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Однак працівники поліції, не встановивши належним чином фактичні обставини події, склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП лише відносно нього, що не відповідає дійсним обставинам.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат - ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 p., складений відносно ОСОБА_2 з порушенням вимог чинного законодавства. Так, з відеозапису з місця ДТП чітко вбачається, що водій ОСОБА_2 розпочав переїзд регульованого перехрестя, не на червоний сигнал світлофору, а на жовтий. В той же час в протоколі інспектором поліції зазначено, що водій ОСОБА_2 здійснив рух на забороняючий червоний сигнал, що суперечить дійсним обставинам. Крім того, з даного відеозапису також видно, що саме водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_3 рухався по вул. Київський шлях на червоний сигнал світлофора. Це свідчить про те, що останній також допустив порушення ПДР України. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно даного водія працівниками поліції складений не був. Ці обставини в сукупності вказують на те, що працівники поліції, не встановили та не дослідили належним чином фактичні обставини даної дорожньо-транспортної події, що унеможливлює розгляд даної справи. Враховуючи вищезазначене, представник особи, якапритягується до адміністративної відповідальності, адвокат - ОСОБА_4 просив суд матеріали даної справи направити на доопрацювання з метою усунення зазначених ним неточностей.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. З даної норми випливає, що дане правопорушення обов'язково передбачає порушення учасником дорожнього руху вимог правил дорожнього руху України.

Разом з тим суд не вповноважений самостійно кваліфікувати дії особи відповідно до правил дорожнього руху, оскільки це є обов'язком співробітника поліції, який складає протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, протоколом та долученими до нього матеріалами має бути доведено, що певна дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок невиконання водієм саме зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР України, що потягло зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Так, інспектор поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 р. зазначив, що водій ОСОБА_2 порушив п.п. "е" п. 8.7.3 ПДР України, яким передбачено, що червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Разом з тим, з дослідженого у судовому засіданні, відеозапису з місця подія, яка сталася 23 листопада 2016 р. близько 23 год. 20 хв. в м. Бориспіль на перехресті вулиць Глибоцька-Київський шлях-Бежівка (а.с.24), вбачається, що водій ОСОБА_2 виїжджаючи з вул. Глибоцька на вул. Київський шлях, розпочав свій рух на жовтий сигнал світлофору. При цьому в момент зміни сигналів світлофора водієві ОСОБА_2 із жовтого на червоний передня частина, керованого ним автомобіля "Hyundai Tucson", д.н.з. AI 1699 ВМ, вже перебувала на перехресті. Отже, водій ОСОБА_2 не міг розпочати рух на забороняючий червоний сигнал, як зазначено інспектором поліції у протоколі.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 р. суперечить дійсним обставинам дорожньо-транспортної, оскільки не узгоджується з відеозаписом з місця події, та суперечить пояснення, які були надані учасниками ДТП. '

Ці обставини свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 p., складений відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не в повній мірі зазначена об'єктивна сторона правопорушення, так як інспектором поліції пункт ПДР України невірно зазначений пункт ПДР України, у порушенні якого обвинувачується водій ОСОБА_2

Також, у п. 4 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. зазначено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається зокрема схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський. Так, п. 4 Розділу І даної Інструкції визначено, що схема місця ДТП - графічне зображення місця ДТП з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об'єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Однак, долучена до протоколу схема місця ДТП (а.с.10) не відповідає в повній мірі вимогам законодавства, оскільки інспектором поліції на схемі місця ДТП графічно не зображено та не зафіксовано: напрямки руху автомобілів учасників ДТП; взаємне розташування автомобілів щодо центру дороги, по якій рухалися водії; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів до яких на схемі здійснена прив'язка.

З огляду на це, наявні в матеріалах адміністративної справи, такі докази дозволяють зробити висновок про те, що уповноважена особа підрозділу поліції під час оформлення матеріалів ДТП, не встановила всіх обставин її скоєння та не вжила інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що в свою чергу позбавляє суддю можливості визначити той факт, що саме дії водія автомобіля марки "Hyundai Tucson", д.н.з. AI 1699 ВМ, призвели до ДТП.

Крім того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису (а.с.24), чітко вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_1, здійснював проїзд перехрестя вулиць Глибоцька-Київський шлях-Бежівка в м. Бориспіль на червоний сигнал світлофора. В той же час, в матеріалах даної справи відсутні відомості що до того, чи було складено протокол про адміністративне правопорушення за допущене порушення ПДР України водієм ОСОБА_3

Це свідчить про те, ще під час встановлення причин даної ДТП, в результаті якої зіткнулись транспортні засоби, інспектором поліції не був встановлений дійсний механізм ДТП, у зв'язку з чим ним не в повному обсязі зазначені обставини зіткнення автомобілів "Hyundai Tucson", д.н.з. AI 1699 ВМ, та "Nissan Navara", д.н.з. НОМЕР_2.

Наведені обставини, свідчать про те, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, а саме протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 р. та додана до нього схеми місця ДТП, складені з порушеннями вимог закону та підзаконних нормативних актів, а тому на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини пригоди, без додаткової перевірки всіх обставин ДТП та встановлення всіх осіб, які допустили порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 24 постанови ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року визначено, що визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 300835 від 25 листопада 2016 р. не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути дану справу, та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення.

При цьому, приймаючи до уваги той факт, що при оформленні матеріалів ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не були з'ясовані всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме: хто з учасників цієї пригоди допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, які саме правила дорожнього руху України були порушені кожним із учасників ДТП та чи існує причинний зв'язок між цими порушеннями та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 було направлено до ОСОБА_5 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для організації та проведення додаткової перевірки обставин ДТП, оскільки вирішення питання про наявність порушення ПДР України в діях конкретного водія та складання протоколу про адміністративну відповідальність для притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності належить виключно до компетенції органів поліції, а судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі.

Таким чином, при підготовці до розгляду зазначеної справи вже було встановлено, що остання не може бути призначена до розгляду і підлягає поверненню на доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки.

Справа направлена на доопрацювання 19.12.2016 року. Під час доопрацювання 28.12.2016 року було складено єдиний рапорт, що вказаний матеріал надійшов на доопрацювання 10.10.2016 року ( що не відповідає дійсності) , а в рапорті т.в.о. ІДН ОСОБА_5 ГУНП в Київській області ОСОБА_6 просить начальника ОСОБА_5 на перегляд адміністративних матеріалів з посиланням на п. 8.7.3.г ПДР. При цьому відсутні відомості , чи ознайомлено особа з новим обвинуваченням.

Яким чином цей рапорт відповідає вказівкам суду , незрозуміло, і однозначно свідчить , що зазначені в постанові суду від 07 грудня 2016 року недоліки не усунено.

Окрім складання рапорту , інших будь яких дій спрямованих на виконання постанови суду не проведено.

Після доопрацювання на підставі постанови суду від 04 січня 2017 року , в протокол внесено зміни в частині пункту порушення правил дорожнього руху. На підставі якого закону передбачено внесення змін до протоколу , не зазначено; чи внесено за таких умов зміни до копії протоколу не зазначено; не зясовано, чи відповідають внесення змін до протоколу вимогам ст. 256 КУпАП ; особа після внесення зміни до протоколу , тобто нового обвинувачення, повторно не опитана, його думка з приводу зміненого обвинувачення не зясована.

На теперішній час зміст протоколу вказує про порушення ст. ст. 8.7.3е та 8.7.3г ДДР , тобто обвинувачення має протиріччя .

Крім того , аналіз матеріалів справи , що надійшов до суду , вказує, що вказівки суду в повному обсязі не виконано, що свідчить про відсутність належного контролю та слабку виконавчу дисципліну виконавців.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 і частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнано однією з основних засад судочинства.

Невиконання судового рішення є підставою для:

- кримінальної відповідальності відповідно до статті 382 Кримінального кодексу України - за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню.

Крім того, якщо невиконання судового рішення є порушенням трудових (службових) обов'язків, це є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема:забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

На підстав вищевикладеного, справа підлягає направленню на доопрацювання для виконання вказівок суду.

Враховуючи низьку виконавчу дисципліну під час виконання вказівок суду, контроль за виконанням постанови покласти на начальника ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 256, 278 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого в TOB "ПМК-508", проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: відомості відсутні, за ст. 124 КУпАП, - повернути на доопрацювання до ОСОБА_5 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для виконання постанови суду від 07.12.2016 року та 04 січня 2017 року.

Контроль за виконанням постанови покласти на начальника ОСОБА_5

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Гончаров