Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/119/17
Єдиний унікальний № 336/5594/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Наумов О.О.
Категорія - ст. 130 ч. 2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката Рибалка О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою останніх на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2016 року, в якій також порушується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 2110» д.н. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2, в дохід держави.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Як зазначено в постанові, 21.08.2016 р. о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_2, керувала автомобілем марки «ВАЗ 2110» д.н. НОМЕР_4 в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно тесту №960, проведеному 09.08.2016 року о 23 годині 54 хвилин приладу «Драгер», громадянка ОСОБА_2 дійсно керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння або під впливом наркотичних чи токсичних препаратів.

У спільній апеляційній скарзі апелянти вважають постанову незаконною за наступних обставин: суд, визнаючи ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, помилково послався на «тест №960, проведений 09.08.2016 року о 23 годині 54 хвилини приладом «Драгер» за 12 днів до вчинення правопорушення, тому вказана судом дата тесту не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_2 правопорушення; суд першої інстанції, розглядаючи справу, не перевірив дану обставину та не допитав ОСОБА_2 за даним фактом; справа розглянута без її участі, про день слухання справи вона не була належним чином повідомлена, повістку про виклик до суду вона не отримувала, що підтверджується відмітками поштового відділення; постанову районного суду вона також не отримувала та підпис на розписці зазначений не її, оскільки в період з 21.09.2016 року по 23.12.2016 року ОСОБА_2 знаходилась на роботі за межами України, що підтверджується доданими до скарги даними закордонного паспорту з відмітками митної служби; про рішення суду їй стало відомо від державного виконавця, а саму постанову їй вручено 13.01.2017 року; розглянувши справу за її відсутності, судом порушено право на захист; вважають вилучення автомобілю занадто суворим видом покарання, оскільки судом не враховані пом'якшуючі обставини, а саме те, що ОСОБА_2 має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого виховує одна, оскільки рішенням суду від 24.12.2014 року шлюб між нею та чоловіком розірваний та дитина мешкає з нею, крім того, на теперішній час вона вагітна.

Враховуючи зазначені обставини, просять поновити пропущений строк для оскарження постанови, визнавши причину пропуску поважною, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою усунути допущені судом вказані помилки, виключивши з постанови застосування додаткового покарання у вигляді оплатного вилучення автомобілю «ВАЗ 2110» д.н. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2

Заслухавши в судовому засіданні апелянтів ОСОБА_2 та її захисника Рибалка О.Р., які підтримали свою спільну апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строкута апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що спільна апеляційна скарга ОСОБА_2 та її захисника Рибалка О.Р. підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтями 289, 290, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки ОСОБА_2 та її захисник заявили відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що строк пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї, копія постанови була вручена їй лише 13.01.2017 року, а апеляційна скарга подана 16.01.2016 року, тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови слід поновити та розглянути справу по суті.

У зв'язку з тим, що доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не ставиться під сумнів останньою та її захисником та не оскаржується, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП висновки суду, викладені в постанові в цій частині перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Разом з тим, необхідно зазначити, що посилання ОСОБА_2 та її захисника на 09.08.2016 року як дату проведення тесту на вміст алкоголю прибором ALKOTEST «DRAGER-6810», не заслуговує на увагу та не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи містять дату проведення вказаного тесту «20.08.2016» (а.с.3). А вказана ОСОБА_2 та її захисником дата «09.08.2016» є датою калібрування технічного засобу, за допомогою якого проводився тест.

З огляду на матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що призначене ОСОБА_2 додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 2110», д.н. НОМЕР_4, не відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Так, ОСОБА_2 щиросердно розкаялася у вчиненому, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП суд апеляційної інстанції визнає, як обставину, що пом'якшує її відповідальність, згідно наданих документів самостійно виховує малолітню дитину (а.с. 31, 33-34), є вагітною (а.с. 32).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря особи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Таким чином, враховуючи, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає можливим пом'якшити ОСОБА_2 призначене суддею суду першої інстанції адміністративне стягнення, застосувавши до неї інший вид стягнення, передбачений санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 та її захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2016 року.

Спільну апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її захисника Рибалка О.Р. - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 2110» д.н. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2, в дохід держави- змінити.

Пом'якшити ОСОБА_2 адміністративне стягнення, призначивши його у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін