Справа № 265/7719/16-п
Провадження № 3/265/82/17
П О С Т А Н О В А

17 лютого 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 Т. С., за участю секретаря Федорової А.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого експедитором в ТОВ «Корса», не одруженого, що має малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3, 12 лютого 2016 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України до позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року №8073-Х (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 902231 від 11 грудня 2016 року вбачається, що 11 грудня 2016 року о 04:00 годині, ОСОБА_2 керував автомобілем ГАЗ НОМЕР_1 НГ, державний номер АН 7142СР по вулиці Київській 62 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнав та пояснив, що 11 грудня 2016 року він та ще двоє його знайомих рухалися на автомобілі ГАЗ по вулиці Київській. Коли їх зупинили працівники поліції, за кермом був його друг ОСОБА_3. Однак він злякався та пересів на його сидіння, а він відповідно на сидіння ОСОБА_3. Від проходження медичного огляду на стан спяніння він відмовився, оскільки не заперечував факту знаходження його у стані алкогольного спяніння.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення, в тому разі й оглянувши відеозапис, прийшов до наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при його складанні ОСОБА_2 вказував, що вину він не визнає, оскільки не знаходився за кермом.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є другом ОСОБА_2. 11 грудня 2016 року вони з ОСОБА_2 та ще одним знайомим їхали на Газелі додому, він знаходився за кермом та перебував у тверезому стані. Напроти будинку № 62 по вулиці Київській їх зупинили працівники поліції, і він, злякавшись відповідальності за те, що не має прав на керування транспортними засобами, пересів на місце ОСОБА_2, а той на його місце, тобто місце водія.

Дані показання суд не приймає до уваги, тому як вони є нелогічними, непослідовними та не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, оглянувши у судовому засіданні відеозапис, судом встановлено, що при зупинці автомобіля ГАЗ НОМЕР_1 НГ, державний номер АН 7142СР, працівниками поліції 11 грудня 2016 року о 04:00 годині, з боку водійського сидіння вийшов ОСОБА_2 Пояснюючи працівникам поліції причину непрацюючого ліхтаря заднього лівого габариту, він не заперечував факту знаходження його за кермом. І тільки тоді, коли мова зайшла за проходження медичного огляду його на стан спяніння, він почав говорити про те, що за кермом не знаходився.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.3 ст. 126 КУпАП, 11 грудня 2016 року о 04.00 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем ГАЗ НОМЕР_1 НГ, державний номер АН 7142СР, рухався по вулиці Київській 62 з непрацюючим ліхтарем заднього лівого габариту, не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ та керував транспортним засобом без права керування. Вказана постанова отримана ОСОБА_2 та не оскаржувалася. Як пояснив у судовому засідання ОСОБА_2 штраф, призначений за правопорушення, зазначені у вказаній постанові він не оплатив, тому як втратив корінець.

Таким чином, факт знаходження ОСОБА_2 за кермом автомобіля 11 грудня 2016 року о 04.00 годині під час зупинки працівниками поліції, встановлений вищевказаною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданих інспектору патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління ПП в місті Маріуполі, вбачається, що ОСОБА_2 при складанні адміністративного протоколу за ст.. 130 КпАП України відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога для визначення стану спяніння.

Відповідно до довідки Департаменту патрульної поліції, за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за правопорушення передбачене ч.1 ст.. 130 КпАП України протягом року притягався до адміністративної відповідальності 12 лютого 2016 року, постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 12 місяців.

Отже, на думку суду, невизнання своєї провини ОСОБА_2 є спробою уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, відповідно до якої до адміністративної відповідальності притягуються особи які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які протягом року вчиняли будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, що вчинила адміністративне правопорушення, ступінь його провини, конкретні обставини справи, суд вважає необхідним покласти на порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Крім того, з порушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 29, 33, 34, 130 ч.1, 252, 280, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ________________________Т.С.Адамова