Справа № 522/8939/17
Провадження № 3/522/4177/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному суді України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 країни Азербайджан, громадянина України, працюючого прокурором Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси від Представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному суді України надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 травня 2017 року, ОСОБА_1, працюючи на посаді заступника прокурора Одеської області, обмежив доступ до інформації, обов'язкове оприлюднення якої передбачено законами України Про доступ до публічної інформації.

В обгрунтування провини ОСОБА_1 Представник Уповноваженого Верховної ради України з прав людини посилається на лист від 13.04.2016 № 19-1180вих16 за підписом заступника прокурора області ОСОБА_1, яким потерпілому ОСОБА_2 було надано копію запитуваної декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік керівника Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з видаленням з неї інформації, зокрема, про прізвища, імена та по батькові фізичних осіб в Розділі 1, підрозділі 4 члени сім'ї декларанта.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився. Надав письмові пояснення, в яких в тому числі просив суд справу розглядати за його відсутності.

Згідно пояснень, наданих захисником ОСОБА_4 під час судового засідання та письмових пояснень ОСОБА_1, останній провину свою у інкримінованому йому правопорушенні не визнав й стверджував про безпідставність складеного відносно нього вказаного протоколу.

Розглянувши адміністративні матеріали та вивчивши надані суду докази, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та заперечення його захисника, приходжу до висновку, що провадження по адміністративній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що до прокуратури Одеської області 21.03.2016 звернувся із запитом щодо надання інформації, зазначеної у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік керівника Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3, або копію цієї декларації.

Прокуратурою Одеської області була надана ОСОБА_2 інформація стосовно ОСОБА_3 із врахуванням положень ст.ст. 6, 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 302 ЦК України. Так, відділом роботи з кадрами прокуратури області відомості, які містяться в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік керівника Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3, з вилученням інформації, яка не підлягає розголошенню. У звязку з тим, що його близькі родичі не надавали згоду на розповсюдження стосовно них цієї інформації в наданні її було відмовлено. Під час надання копії декларації ОСОБА_3 в ній були також видалені персональні дані близьких родичів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Інформацією з обмеженим доступом є в тому числі і конфіденційна інформація.

Згідно ст. 7 зазначеного Закону конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вказаним Законом допускаються випадки поширення персональних даних без згоди особи, однак чітко визначається, що ці дані в такому випадку можуть бути поширені лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Однак, обставини, які зазначені в запитах ОСОБА_2 не відносяться до вказаної категорії суспільних відносин. Тому в даному випадку необхідно керуватися саме наявністю дозволу (згоди) особи на їх поширення.

Статтею 32 Конституції України гарантовано право на невтручання в особисте життя особи. Так відповідно до зазначеної статті: ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Крім того, правильність тлумачення ст. 32 Конституції України, викладено у рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012, «аналізуючи питання щодо поширення інформації про сімейне життя особи, яка займає посаду, повязану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, Конституційний Суд України враховує, що така інформація зазвичай стосується не лише цієї особи, а й інших осіб, зокрема членів її сімї, яким Конституція України теж гарантує право на невтручання в їх особисте і сімейне життя, крім випадків, визначених законом. Тому поширення даних про таких фізичних осіб - членів сімї, що можуть стати відомими в результаті поширення інформації про саму посадову особу, крім випадків, визначених законом, може призвести до порушення їх конституційних прав, зашкодити гідності, честі, діловій репутації тощо. Застереження щодо недопущення порушення конституційних прав членів сімей посадових осіб Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 6 жовтня 2010 року № 21-рп/2010».

При видаленні з декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру вищевказаного працівника прокуратури, працівники прокуратури керувались нормами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Так, відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження обєктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають. При цьому було враховано, що норми вказаної статті Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» на час розгляду запиту ОСОБА_2 були чинними, не дивлячись на набрання чинності Законом України «Про запобігання корупції» (від 14.10.2014 № 1700-VII).

Згідно листа прокурора Одеської області за № 19-1180вих16 від 13.04.2016 року, на запит Представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини за № 16514 вх-16 від 06.04.2016 року, зазначену інформацію було видалено працівниками відділу роботи з кадрами прокуратури області.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, змушений погодитись з доводами ОСОБА_1 та його захисника, в зв'язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому діяння, тому суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 212-3, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за фактом інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси С.М. Кічмаренко

12.06.2017