АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Петлюк В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір в дохід держави в розмірі 320,00 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_6 30 жовтня 2016 року о 03 годині 10 хвилин на автодорозі М 19 Чернівці-Тереблече 529 км+100 м, керував автомобілем марки БМW державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від правопорушника ОСОБА_6, в якій він просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд грубо порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки в розписці про отримання повістки до суду стоїть підпис його батька, а не його. Саме в той час апелянт перебував на території Румунії в приватних справах.

Також порушено його право на належний захист.

В судове засідання правопорушник не з'явився, хоча був належним чином

Єдиний унікальний № 715/2111/16-п Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Справа № 33/794/60/17 Доповідач: Петлюк В.І.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому його неявка, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга правопорушника підлягає до часткового задоволення.

Приходячи до такого висновку, виходжу із наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження, з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вона була розглянута суддею у відсутності правопорушника, оскільки останній належним чином був повідомлений про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, як стверджує апелянт в розписці про отримання повістки до суду стоїть підпис його батька, а не його, оскільки в той час апелянт знаходився на території Румунії в приватних справах.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість визнати причини пропуску ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження постанови районного суду поважними та поновити йому вказаний строк.

Що стосується винесеної постанови по справі, вважаю, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та повністю доведений наявними у справі доказами і суд дав його діям вірну юридичну оцінку.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях правопорушника адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 980707 від 30.10.2016 року (а.с.1) свідчать про те, що ОСОБА_6 30.10.2016 року о 03 год. 10 хв. на автодорозі М 19 Чернівці-Тереблече 529 км+100 м, керував автомобілем марки БМW державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку проводився у чергового лікаря Глибоцької ЦРЛ.

Дані, які містяться у висновку № 300 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2016 року (а.с.2), який виданий та скріплений печаткою та підписом лікаря-нарколога Глибоцької ЦРЛ, свідчать про те, що ОСОБА_6 під час огляду перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Із даних, які містяться в рапорті інспектора роти №1 БУПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 (а.с.3) вбачається, що під час несення служби спільно з лейтенантом ОСОБА_4 та лейтенантом ОСОБА_5 в ніч з 29 на 30 жовтня 2016 року приблизно о 2 год. 30 хв. до них звернувся гр. чоловічої статті, який побажав залишитись невідомим, та пояснив, що водій БМВ сірого кольору на італійській реєстрації знаходиться на АЗС «Євронафта», та перебуває в стані алкогольного сп'яніння та через кілька хвилин буде рухатися в сторону м. Чернівців. Близько 03 год. 10 хв. на АД М19 Чернівці-Тереблече 528км+100 метрів, ними було виявлено автомобіль марки БМВ сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 прожив. С. Тереблече Глибоцького р-ну Чернівецької області, у якого були ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервонені обличчя, тремтіння пальців рук. Вищевказаному громадянину, у встановленому законом порядку було запропоновано пройти тест на сп'яніння в Глибоцькій ЦРЛ, на що останній погодився.

Із змісту розписки від ОСОБА_6 від 30.10.2016 року (а.с.4) вбачається, що останній дав зобов'язання не сідати та не керувати т/з до повного свого витверезіння.

Відповідно до п. 2.9. ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених доказів переконливо свідчить, що в діях ОСОБА_6 є невідповідність до пункту 2.9 ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об'єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють картину вчиненого.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то суд вважає їх непереконливими, оскільки автор апеляційної скарги не навів жодних підстав на підтвердження того, що останній в стані алкогольного сп'яніння не перебував, а тільки порушується питання щодо порушення його права на захист. При цьому, сам правопорушник не з'явився до апеляційного суду, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча завчасно був належним чином повідомлений про час та місце розгляду поданої ним апеляційної скарги.

З огляду на наведене, вважаю, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, ґрунтується на Законі.

Не допустив суд порушення і при призначенні адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд при визначенні адміністративного стягнення врахував, характер вчиненого правопорушення, а саме, що керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння є одним з найгрубіших порушень Правил дорожнього руху України, оскільки в цьому разі різко знижується реакція водія на зміну дорожньої обстановки і це може призвести до дорожньо-транспортної пригоди з найтяжчими наслідками, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та призначив адміністративне стягнення в межах, установлених ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке в цьому конкретному випадку є необхідним і достатнім для його виправлення та недопущення подібного в майбутньому.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_6 і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови районного суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.01.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.01.2017 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області В.І. Петлюк