Провадження № 3/127/4850/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Вінниці про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН судом не встановлено, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 бк. 1 кв. 66, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 23.06.2017 року о 19 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Ватутіна, 142, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки "ВАЗ21093", д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя, порушення мови). Водій від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання правопорушник повторно не з'явився. Подав заяву про відкладення розгляду справи в звязку з його хворобою. Враховуючи строки розгляду справи, неодноразові відкладення по заявленим клопотання, а також те, що особа скористалась своїм правом на правовому допомогу і явка особи правопорушника у даній категорії справ не є обовязковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1

Захисник правопорушника ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо наявності вини в діях підзахисного з підстав того, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений з численними порушеннями встановлених вимог, жодних інших належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння в матеріалах справи не має. Клопотав відкласти розгляд справи зважаючи на хворобу підзахисного та необхідність обовязкової явки останнього в судове засідання для надання особистих пояснень по обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд критично ставиться до пояснень та заперечень захисника правопорушника та розцінює їх як лише спосіб захисту спрямований на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, який у свою чергу перевірявся судом на належне оформлення згідно вимог ст. 256 КУпАП. При цьому, суд звертає увагу на законодавче визначення кількох самостійних складів адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого передбачена відповідальність.

Заслухавши пояснення та заперечення захисника правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи:

п. 2.5. Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №268205 від 23.67.2017 року, письмовими поясненнями свідків, рапортом та довідкою поліцейського.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві вчинив грубе суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками алкогольного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуювищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

На постанову суду можебути подана апеляціяпротягом 10-ти діб з моменту їївинесення.

Суддя