Провадження № 33/795/84/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі судді Салая Г.А.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2016 року,

В С Т А НО В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Березна, Менського району, Чернігівської області, працюючої на посаді голови правління ОСББ "Наш дім - 2016", зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

У мотивувальній частині рішення суду вказано, що 17 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, де вказано, що 11 листопада 2016 року, о 17 годині, при перевірці ОСББ "Наш дім - 2016" за адресою: м. Чернігів, вул. Т.Кореня,9, про що складено акт № 25-01-006/0662 від 11.11.2016 року, виявлено порушення законодавства про працю, а саме ч. 3 ст. 24 КЗпП України, чим ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову та закрити провадження у справі. Вважає дане рішення винесеним за умов неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не визначено кола посадових осіб управління Держпраці, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, та не включено до кола таких осіб головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативних актів управління Держпраці, на що суд не звернув уваги. Вказує, що КУпАП не передбачає можливості складання одного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення щодо декількох діянь, а саме, допуск ОСОБА_1 до роботи головного правління ОСББ "Наш Дім-2016" без повідомлення про це центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття даного працівника на роботу, та допуск нею 10 листопада 2016 року гр. ОСОБА_4 у якості працівника до виконання трудових обов'язків консьєржки без оформлення трудового договору у письмовій формі та без повідомлення вказаного органу виконавчої влади, на що суд, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, залишив цей факт поза увагою. Також вказує на порушення судом ч. 2 ст. 38 КУпАП щодо строків накладення стягнення, адже правопорушення тривало саме в період з 01.12.2015 року по 29 лютого 2016 рік, і на думку апелянта, на час розгляду справи судом тримісячний строк накладення стягнення вже минув. Зауважує, що на дату складання протоколу дійсний з 18.01.2016 року кошторис ОСББ "Наш Дім-2016" не передбачав жодних видатків, пов'язаних з оплатою виконання послуг консьєржки, а тому остання ніколи не отримувала від ОСББ коштів в якості оплати нібито виконаної нею роботи. Вказує на порушення судом ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто без її участі. Зазначає, що 15.12.2016 року до канцелярії суду нею особисто було подано заяву про її неможливість взяти участь у судовому засіданні в зв'язку з погіршенням стану здоров"я, та про необхідність відкладення справи, з дорученням до заяви листка непрацездатності. Наголошує, що вперше про факт існування постанови дізналася лише 18 січня 2017 року, і наступного дня подала до Деснянського районного суду м. Чернігова заяву про видачу її копії, яку отримала тільки 25 січня 2017 року, а тому вважає поважним пропуск строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник просили задовольнити подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав. ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_4 ніколи на роботу не приймала і з нею особисто не знайома не знайома.

Заслухавши ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки ОСОБА_1 особисто не приймала участі при розгляді справи в суду першої інстанції, а копію постанови суду від 16 грудня 2016 року отримала лиш 25. 01. 2017 року то апеляційний суд вважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, дані вимоги судом при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не було виконано належним чином. В матеріалах справи мається заява ОСОБА_1 від 15.12. 2016 року про відкладення розгляду вправи у зв'язку з хворобою, яка підтверджується листком непрацездатності (а.с.38 - 39).

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, розглянувши справу за відсутності правопорушника, який заявив клопотання про відкладення розгляду справи та надав документи, які підтверджують поважність його неявки до суду, суд першої інстанції порушив його право на захист своїх інтересів та справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглянувши адміністративну справу без участі ОСОБА_1 порушив вимоги закону, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення за № 25-01-006/0295 від 17 листопада 2016 року видно, що при перевірці ОСББ "Наш Дім-2016" виявлені наступні порушення: 1) порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України - голова правління ОСББ "Наш Дім-2016" ОСОБА_1 допущена до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування після фактичного допуску до роботи; 2) трудовий договір з найманим працівником ОСОБА_4 не оформлений в письмовій формі, з яким вона погодилась, підписала власноруч, та надала пояснення про усунення таких недоліків у визначений термін. (а.с. 4-5).

Однак, в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції лиш вказано, що 17 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, де вказано, що 11 листопада 2016 року, о 17 годині, при перевірці ОСББ "Наш дім - 2016" за адресою: м. Чернігів, вул. Т.Кореня 9, про що складено акт № 25-01-006/0662 від 11.11.2016 року, виявлено порушення законодавства про працю, а саме ч. 3 ст. 24 КЗпП України, чим ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Тобто в постанові суду першої інстанції не вказано в чому виразилось порушення ОСОБА_1 законодавства про працю. Мотивувальна частина постанови суду першої інстанції не відповідає даним, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Розглядаючи адміністративну справу в межах поданої апеляцій, апеляційний суд позбавлений можливості сам усунути вказаний недолік постанови суду першої інстанції.

Наведене свідчить, що місцевим судом було невірно встановлено фактичний перебіг подій, а тому такий висновок суду є помилковим та не відповідає дійсним обставинам справи.

Щодо допуску ОСОБА_1 до виконання обов'язків голови правління ОСББ "Наш Дім-2016", то перевіркою встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів від 08.11.2015 року та власної заяви, наказом голови правління від 01.12.2015 р. № 1 з 01.12.2015 року на посаду голови правління від 29.02.2016 року №1-к до виконання обов'язків голови правління ОСББ "Наш Дім-2016", ОСОБА_1 приступила з 01.03.2016 року, про що 29.02.2016 року було повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Проте, в порушення ст. 24 КЗпП України, ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 29.02.2016 рік працювала без повідомлення вказаного центрального органу, про що свідчить відсутність такого повідомлення до початку роботи, тобто 30.11.2015 року.

Таким чином, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є безумовною підставою про прийняття працівника на роботу.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по вказаному епізоду, судом першої інстанції були порушені вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, згідно якої, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, при вчиненні триваючого правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня виявлення правопорушення.

Враховуючи, що з дня виявлення вчиненого апелянтом триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, що мало місце у період з 01 грудня 2015 року по 29 лютого 2016 рік. Станом на день розгляду судом першої інстанції справи про притягнення її до адміністративної відповідальності пройшло більше трьох місяців, адміністративне стягнення на правопорушника не могло бути накладено.

Тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості винести свою постанову, оскільки відповідно до вимог статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 10. 11. 2016 року о 8 годині вона працювала консьєржкою ОСББ «Наш дім». Роботу їй знайшла ОСОБА_5, до ОСОБА_1 вона ніякого відношення не має.(а.с. 10)

Наведені письмові пояснення ОСОБА_4 підтверджують пояснення ОСОБА_1 проте, що вона ніколи не бачила ОСОБА_4 та на роботу її не запрошувала.

Наведені вище порушення вимог ст. 268 КУпАП, а також допущена судом першої інстанції неповнота дослідження обставин справи про адміністративне правопорушення дають підстави для скасування постанови суду першої інстанції в даній справі та закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП - скасувати а провадження в даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Г. А. Салай