Справа № 675/153/17
Провадження № 3/675/60/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді: Короля О.В.,

при секретарі судового засідання Мордач К.О.,

прокурора Шудри Ю.В.,

за участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого на посаді директора комунального підприємства «Ізяславводоканал», не судимого, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Ізяславводоканал», та відповідно до пп. «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, будучи повідомленим про спеціальні обмеження, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 09 грудня 2015 року, а також 17 березня 2016 року видав накази про преміювання працівників КП «Ізяславводоканал», в тому числі і себе, не повідомив при цьому не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатись про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника Ізяславську міську раду та міського голову.

Крім цього, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора комунального підприємства «Ізяславводоканал», 09 грудня 2015 року, а також 17 березня 2016 року в приміщенні адміністративної будівлі комунального підприємства «Ізяславводоканал», що в м. Ізяслав вул. Шевченка, 19, видав наказ №53 від 9 грудня 2015 року, а також наказ № 8 від 17 березня 2016 року «Про нагородження» грошовою премією працівників КП «Ізяславводоканал», в які включив і себе.

З пояснень ОСОБА_1, вбачається, що вину визнав. Вказав, що при видачі наказів №53 від 09 грудня 2015 року, № 8 від 17 березня 2016 року керувався діючим на підприємстві колективним договором, і так як являється членом колективу комунального підприємства «Ізяславводоканал» вважав, що його дія поширюється і на нього.

ОСОБА_1, у судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП визнав, щиросердно розкаявся та підтвердив обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Просив суд застосувати мінімальне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 пояснив суду та просив врахувати ту обставину, що порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» останнім зумовлене по своїй суті його допущенням недоліків у роботі на підставі цивільно-правового договору в КП «Ізяславводоканал». Просив суд застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян

Прокурор в судовому засіданні, вказала, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 30.01.2017 року, складений відповідного до чинного законодавства, та вина ОСОБА_1, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи. Вважає можливим накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 те, що ОСОБА_1, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав, також його вина повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

-Копією наказу по підприємству КП «Ізяславводоканал» №8 від 17 березня 2016 року, наказу №53 від 09 грудня 2015 року;

-Письмовими поясненнями ОСОБА_1;

-Копіями контракту від 31.12.2014 року з додатковими угодами №1 від 29.12.2015 року та №2 від 19.10.2016 року, витягу із Розпорядження Ізяславської міської ради від 19.10.2016 року №61;

-Довідкою Ізяславської міської ради від 17.01.2017 року за № 42 про неповідомлення про конфлікт інтересів;

-Копією Статуту КП «Ізяславводоканал», затвердженого рішенням Ізяславської міської ради 6 скликання від 28.01.2011 року №20;

-Копією листа інформування Ізяславської міської ради від 14.12.2015 року №1015 ;

-Письмовими поясненнями секретаря Ізяславської міської ради ОСОБА_3;

-Копіями відомостів про виплату матеріальної допомоги КП «Ізяславводоканал».

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягненна до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту. Крім цього, згідно примітки 2 до цієї статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

У відповідності з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Дослідженими у судовому засіданні доказами беззаперечно встановлено, що в діях ОСОБА_1, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При визначені міри адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 172-7 КУпАП, суд також враховує особу винного, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.

Обставиною, яка пом`якшує адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, є його щиросердне каяття, вчинення правопорушення вперше.

Обставин, які б обтяжували адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, суд не виявив.

Тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1, можна застосувати мінімальне покарання, яке зазначене у санкції ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись ст.36, 40-1, 172-7, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Король О.В.