Справа № 467/148/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі;

головуючого судді Кірімова О.М.

за участю секретаря Похитун М.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 675908 від 06.12.2016 року ОСОБА_1 здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкт господарювання або без одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, причини своєї неявки суду не повідомила.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 цього Кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина перша статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України:

1. Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

2. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Субєктами господарювання, згідно зі статтею 55 Господарського кодексу України визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Субєктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як зазначено у ст. 58 ГК України субєкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Стаття 4 цього Закону закріплює загальні засади державної реєстрації та встановлює, що державна реєстрація базується на таких основних принципах:

1) обовязковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;

2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;

3) врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;

4) державної реєстрації за заявницьким принципом;

5) прийняття документів для державної реєстрації та здійснення державної реєстрації за принципом екстериторіальності в межах України;

6) єдності методології державної реєстрації;

7) об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;

8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;

9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною сьомою цієї норми Закону фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 675908 від 06.12.2016 року, протоколом огляду, вилучення речей та документів, письмовими поясненнями ОСОБА_1, письмовими поясненнями понятих та іншими матеріалами справи.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1, наданих нею до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено, що на автозаправочному комплексі працює з серпня 2016 року. 06 грудня 2016 року вона реалізувала паливно-мастильні матеріали на суму 100 грн. та не видала чек, в звязку з тим, що будь-які документи на право реалізації бензину та дизельного палива відсутні.

Як вбачається із письмового пояснення, підписуючи його, ОСОБА_1 вказала, що пояснення з її слів записано вірно, та нею прочитано.

У відповідності до письмових пояснень понятих, встановлено, що 06.12.2017 року під час перевірки автозаправочного комплексу, який розташовано по вул. Шевченка, 208 в смт. Арбузинка Миколаївської області, встановлено факт зберігання та реалізації паливно-мастильних матеріалів ОСОБА_1 без дозвільних документів, а саме: свідоцтва платника податків, дозволу чи іншого документу дозвільного характеру.

Згідно протоколу огляду, вилучення речей та документів від 06.12.2016 року, який додано до протоколу пор адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_1 працівниками податкової міліції було виявлено бензин А-95 в кількості 6643 літрів на суму 141496 грн. та дизельне паливо в кількості 1991 літрів на суму 38426 грн.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 прийняла на відповідальне зберігання ТМЦ згідно протоколу огляду, вилучення речей та документів від 06.12.2016 року.

За таких обставин вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

У відповідності до ст. 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

21) штрафні бали;

3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення;

4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення;

грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;

5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання);

позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

51) громадські роботи;

6) виправні роботи;

7) адміністративний арешт;

8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня здійснення правопорушення.

Дана обставина виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачені такі стягнення як штраф з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. Однак, провадження у справі закривається у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, після спливу якого адміністративні стягнення до особи застосовані бути не можуть.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 247 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Вилучені згідно протоколу огляду, вилучення речей та документів від 06.12.2016 року, бензин А-95 в кількості 6643 літрів та дизельне паливо в кількості 1991 літрів, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1, повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області або внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_2