№359/860/17п
пров.№3/359/537/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши за участю представника митниці - ОСОБА_1, представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2

адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, відносно громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, Нижегородська обл., с. Пакали., постійно проживає: Україна, АДРЕСА_1, працює: тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕН585729, виданий 11 січня 2011 р., орган, що видав 1201, персональний номер НОМЕР_1.

в с т а н о в и в :

18.12.2016 р. в 09 год. 30 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_3, яка відлітала з України до Греції, м. Ларнака, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № 341 своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажирці було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має при собі 10 000 євро. Після цього пасажирку було запрошено до службового приміщення митниці та запропоновано пред'явити всю валюту. Громадянкою України ОСОБА_3, було видано готівку в розмірі 10 000 євро. Під час здійснення митного огляду ручної поклажі було виявлено ще 22 000 євро. Вся готівка знаходилась: 10 000 євро - в одному відділенні гаманця, 3 000 євро - у іншому відділенні гаманця, що знаходився в жіночій сумці (ручна поклажа); 19 000 євро - в жіночій сумці пасажирки (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_3, зазначена готівка належить їй особисто. Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажирці було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил затримано 22 000 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та банківських документів на право переміщення готівки понад 10 000 євро пасажирка не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспектора митниці не зверталась.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі з поданням відповідних банківських документів для резидентів України відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

В судовому засіданні представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2 пояснив, що досить тривалий час, починаючи приблизно з 2010 року ОСОБА_3 має певні проблеми зі здоров'ям, які пов'язані з зором. Оскільки вітчизняна медицина в галузі офтальмології на той час не була розвинута на належному рівні, який дозволив би провести адекватне лікування по захворюванню пацієнтки, то наприкінці 2011 року вона вимушена була звернутися до спеціалізованої клініки Universitatsklinikum Freiburg у місті Фрайбург (Німеччина), оскільки саме дана клініка на той час була найвідоміша в світі з лікування захворювань зору і саме там вона отримала необхідну медичну допомогу, що дозволило на певний час забути про свої проблеми з зором. Даний факт підтверджується роздруківками та рахунками за 2011-2012 роки про надання медичної допомоги за захворюванням саме ОСОБА_3.

Протягом тривалого часу після проведеного курсу лікування хвороба не давала про себе знати, але наприкінці осені 2016 року почався період погіршення самопочуття та погіршення зору. В зв'язку з цим 12.12.2016 року ОСОБА_3 було проведення обстеження в Дніпропетровській обласній клінічній офтальмологічній лікарні та за результатами обстеження поставлено діагноз, який передбачає ургентну госпіталізацію з метою оперативного лікування лівого ока. Даний факт підтверджується консультаційним висновком від 12.12.2016 року .

Порадившись з лікарями та маючи позитивний досвід лікування за межами України ОСОБА_4 було рекомендовано термінову госпіталізацію та лікування в спеціалізованій клініці Кіпру по причині наявності в клініках даного регіону суперсучасного обладнання для лікування захворювань, встановлених в діагнозі.

Не втрачаючи часу, було зроблено запит до однієї з інформаційних компаній Кіпру з проханням провести консультації та знайти спеціалізовану клініку, яка може в терміновому порядку повести курс лікування за діагнозом, зазначеним в консультаційному висновку. На що вже 14.12.2016 року було отримано відповідь, що з метою попереднього огляду, консультацій, складання плану лікування та визначення остаточного розрахунку вартості лікування ОСОБА_4 необхідно прибути до м. Ларнака (Республіка Кіпр) в період з 17 по 20 грудня 2016 року. Також було зазначено попередню вартість курсу лікування та реабілітації в розмірі 20-25 тисяч євро, які требі було за депонувати. Це підтверджується листом компанії Polanger Limited від 14.12.2016 року .

Оскільки станом на середину грудня 2016 року ОСОБА_4 не мала такої суми, а гроші потрібні були терміново, то вона була вимушена звернутися до своєї знайомої з проханням позичити грошові кошти в розмірі 25 тисяч євро для лікування з обов'язком повернути позичені кошти протягом 2017 року. Звісно в такій ситуації її знайома, ОСОБА_5, не відмовила і позичила грошові кошти, що підтверджується відповідною розпискою від 15.12.2017 року .

Оскільки весь дохід ОСОБА_3 за 2016 рік у відповідності з Довідкою від 13 лютого 2017 року №13/02-1 склав 32160,00 грн., то і період повернення грошових коштів за договором позики (розпискою) вказаний терміном в один рік, які, виходячи з загальної суми доходу а рік, можливо повернути лише за рахунок продажу певного власного майна, на що може бути необхідно певний час, а гроші потрібні якнайшвидше.

Таким чином, грошові кошти, вилучені під час складання Протоколу про порушення митних правил № 0794/125120101/16, який складений 18 грудня 2016 року головним державним інспектором ВМО № 1 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС ОСОБА_6 не належали ОСОБА_3. Вказані грошові кошти були отримані останньою в борг від третьої особи з метою проведення оперативного лікування офтальмологічного захворювання щоб не втратити зір. ОСОБА_3 не мала на меті скривити наявність у неї даної суми грошових коштів, але будучі введеною в оману співробітниками митниці, маючи дуже поганий зір, розгубилась і не змогла адекватно відреагувати на всі пред'явлені їй звинувачення... Не маючи належної юридичної освіти, не читаючи те, що написано в протоколі (вона не мала при собі окулярів, була дуже втомлена, морально подавлена і не бачила, що там написано) вона була вимушена лише поставити підписи в протоколі в тих місцях, де їй показали співробітники митниці. Її лише повідомили, що грошові кошти були конфісковані і всі свої заперечення вона зможе надати в суді під час розгляду її справи.

З огляду на майновий та фізичний стан ОСОБА_3 конфіскація вилучених у неї грошових коштів може значно вплинути не лише на фінансове становище останньої, оскільки позичені грошові кошти потрібно буде віддавати якимось чином в будь якому разі, але й на стан її здоров'я... Оскільки відсутність у неї згаданої суми грошей унеможливить її лікування, що може призвести до повної втрати зору та інвалідності...

ОСОБА_3 на сьогоднішній день є одруженою. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 14 березня 1987 року. Її чоловіком на сьогоднішній день являється ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час як сама ОСОБА_4, так і її родина знаходяться у вкрай тяжкому фінансовому становищі, оскільки у відповідності з Виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/12413/15-ц суд присудив до стягнення 10936824,70 грн.

04.10.2016 року Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезгаданого Виконавчого листа.

У відповідності з Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2016 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7.

У відповідності з Постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.11.2016 року та 10.11.2016 року було накладено арешт на корпоративні права, що належать ОСОБА_7. Таким чином фінансовий стан родини особи, що притягається до відповідальності, є вкрай тяжким.

Заслухавши думку представника митниці, який просить застосувати штраф та конфіскацію вилучених коштів, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про доведеність вини громадянки України ОСОБА_3 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, зважаючи на наступне.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 18 грудня .2016 р. вона обрала вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення "зелений коридор", а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Відповідно до п.1 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою НБУ № 148 від 27.05.2008 р. з наступними змінами, фізична особа має право ввозити в Україну готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро без письмового декларування митному органу, а п.4 розділу 2 цієї ж Інструкції встановлено, що фізична особа має право ввезти в Україну готівку, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків банків (фінансових установ) виключно на ту суму, що перевищує 10000 євро. Строк дії таких документів 30 календарних днів, починаючи з дня видачі.

При цьому для осіб - нерезидентів НБУ встановив більші обмеження, а саме відповідно до постанови НБУ №312 від 25.07.2012 р. фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро за умови письмового декларування митному органу валюти в повному обсязі.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю "зеленим" коридором, - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення "зеленого" коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянка України ОСОБА_3 перетнула "білу лінію", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення "зелений коридор", таким чином перемістив через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі що перевищує 10 000 євро.

Таким чином, вина правопорушника доведена і підтверджується письмовими доказами: даними протоколу про порушення митних правил від 18.12.2016 р. (а.с.2-5), даними доповідної записки державного інспектора ВМО №№1 м/п "Бориспіль - аеропорт" Київської митниці ДФС 1812.2016 р. (а.с.9), протоколом опитування ОСОБА_3 ( а.с 6-8), копією переліку купюр, затриманих за протоколом (а.с. 12), розрахунком еквіваленту 10000 євро, щодо доларів США станом на 18.12..2016 р. ( а.с.19), та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 ЗУ "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до даної Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. З аналізу застосування зазначеної норми випливає, що положення даної статті містять три окремі правила. Перше правило має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, а третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Згадані правила не застосовуються окремо, тлумачаться в контексті загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних (громадських) інтересах; права регулювати використання власності; права встановлювати систему оподаткування.

Згідно до практики ЄСПЛ, на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Протоколу до Конвенції.

Правопорушення, яке вчинила громадянин України ОСОБА_3., полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 1900 доларів США, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вчинив гр.-н України ОСОБА_3 , полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Таким чином, з огляду на вищевказані критерії правомірності позбавлення володіння згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції, не викликають сумнівів щодо застосування адміністративного стягнення конфіскації товарів, та відповідає першим двом критеріям. Втручання є правомірним, адже конфіскація прямо встановлена і передбачена законом, а саме санкцією ст. 471 МК України. Конфіскація здійснюється для задоволення наявного суспільного інтересу, адже таким інтересом є додержання встановленого законами України порядку переміщення товарів через митний кордон нашої держави.

Проте відповідність третьому критерію України справедливій рівновазі між суспільним та приватним інтересам є не очевидною. Він є оціночним і стосується кожної конкретної справи, а тому встановлюється окремо щодо кожного порушника митних правил на підставі безпосереднього з'ясування обставин і фактів.

ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов;язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

З матеріалів справи не вбачається, що гр.-ка України ОСОБА_3 раніше судима, або притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми в Україну нерезидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив гр.-н України ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, особа підлягає адміністративному стягнення у виді штрафу. При цьому представник митниці, у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст. 471 МК України, як обов'язкове.

Шкода, яку гр.-ка України ОСОБА_3 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона ввезла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Грошові кошти, які вивозила гр.-ка України ОСОБА_3, В.В. є коштами на лікування, що підтверджено документально.

Конфіскації цих коштів, ставить особу та її родину в скрутне матеріальне становище, та поставить під загрозу їх гідне людське існування та лікування .

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. При прийнятті рішення суддя враховує наявність у ОСОБА_3 підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення, та указані нею обставини, щодо виїзду за межі України, те, що вона перевозила таку суму коштів вперше, та те, що правопорушення вчинено нею з необережності, у зв'язку з незнанням законодавства України в частині ввезення валюти на митний кордон України. Крім того, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки України ОСОБА_3 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї "індивідуальний надмірний тягар".

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища особи , а ніяк не сприятиме його вихованню та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із смислу ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки України ОСОБА_3 в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з правопорушника на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил від 18.12.2016 р. у розмірі 05грн. 41 коп. (а.с.18).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 366, 462, 471, 520 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винною громадянку України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, Нижегородська обл., с. Пакали., постійно проживає: Україна, АДРЕСА_1, працює: тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕН585729, виданий 11 січня 2011 р., орган, що видав 1201, персональний номер НОМЕР_1.- у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на неї адмністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. на користь держави (Отримувач: Державний бюджет України, Код , Код банку: 821018, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл., р/р № 5004, Код КДБ: 21081100, Код виду надходжень бюджету: 050).

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0794/125120101/16 , а саме 22000 ( двадцять дві тисячі євро) повернути громадянці України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, Нижегородська обл., с. Пакали., постійно проживає: Україна, АДРЕСА_1, працює: тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕН585729, виданий 11 січня 2011 р., орган, що видав 1201, персональний номер НОМЕР_1.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, Нижегородська обл., с. Пакали., постійно проживає: Україна, АДРЕСА_1, працює: тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕН585729, виданий 11 січня 2011 р., орган, що видав 1201, персональний номер НОМЕР_1.- на користь Київської митниці Міндоходів понесені витирати на транспортування до місця зберігання, предметів правопорушення в справі про порушення митних правил у розмірі 05 грн. 41 коп. (Отримувач: Київська митниця ДФС, Код , код банку:821018, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 9083).

Стягнути з громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, Нижегородська обл., с. Пакали., постійно проживає: Україна, АДРЕСА_1, працює: тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕН585729, виданий 11 січня 2011 р., орган, що видав 1201, персональний номер - в дохід держави (Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судові витрати в розмірі 320 ( триста двадцять) грн.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: О.М.Гончаров