Справа № 441/1403/16-п Головуючий у 1 інстанції - Українець П.Ф.
Провадження № 33/783/41/17 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

прокурорів Медвідя М.Й., Курача Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2016 року,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона, будучи депутатом Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області і суб'єктом відповідальності, на якого поширюється Закон України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35 цього Закону, на сесії Долинянської сільської ради 08 квітня 2016 року, під час розгляду питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_2, не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів та проголосувала за прийняття сільською радою рішення № 114, яким надано дозвіл її матері ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_2, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП.

На постанову судді Алексевич Ю.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності, та обмежитись усним зауваженням. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: накладене стягнення вважає надто суворим й судом не вирішено можливість звільнення її від відповідальності за малозначністю; вона раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, одружена, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, умислу вчиняти інкриміноване правопорушення не мала, скоєним правопорушенням не заподіяно суспільно шкідливих наслідків, відсутні докази щодо обтяжуючих обставин. Як депутат сільської ради вона обрана вперше, в сільській раді не проводили роз'яснювальної роботи про обмеження, покладені Законом України «Про запобігання корупції».

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на викладені в ній мотиви, свою вину у вчиненому визнає, щиро кається, зазначає, що сума штрафу є великою для неї.

Прокурори апеляційну скаргу заперечили, просять постанову судді залишити без зміни.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурорів, пояснення свідка оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_3 щодо дня виявлення правопорушень, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та кваліфікація дій правопорушника апелянтом не оспорюються.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Щодо стягнення, з яким апелянт не погоджується, то воно накладене судом з дотриманням вимог ст.ст. 33-36 КУпАП.

Стягнення у виді штрафу відповідає характеру вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особі порушника, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей; накладене з врахуванням усіх обставин справи; наявності обставин, що пом'якшують відповідальність - щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, й таке стягнення є мінімальним, визначеним санкцією ч.2 ст. 172-7 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення, та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Зважаючи на характер та ступінь суспільної шкідливості адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, твердження апелянта про малозначність вчиненого правопорушення є безпідставним і не ґрунтуються на нормах закону; відповідно відсутні й підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення (ст. 22 КУпАП).

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, й підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк