ун. № 759/2689/17
пр. № 3/759/1681/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.02.2017 об 11 годині 50 хвилин керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на бульварі Кольцова, 15 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 11.02.2017 об 11 годині 50 хвилин керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на бульварі Кольцова, 15 його зупинили працівники патрульної поліції та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, оскільки вказали, що в них підозра, що він вживав наркотичні засоби. Оскільки в той день він виявив, що його автомобіль був відкритий невідомими особами, він не поїхав із поліцейськими для огляду на стан сп'яніння на їх автомобілі. А згодом поїхав сам та пройшов обстеження, на підтвердження чого надав довідку.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази, що узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи від проходження огляду на стан сп'яніння. ОСОБА_1, надаючи пояснення у суді, не заперечував факт керування транспортним засобом.

Крім того, згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 113070 від 11.02.2017 у ОСОБА_1, після його зупинки, були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння: неприродна блідність обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Факт відмови від медичного огляду на стан сп'яніння не заперечує і сам ОСОБА_1

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони були присутніми 11.02.2017 приблизно об 14 годині 10 хвилин на бульварі Кольцова, 15 в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 113070 від 11.02.2017, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1, розпискою ОСОБА_4 про залишення їй автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на зберігання, що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Водночас, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1. щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння з об'єктивних підстав, що унеможливлювали їхати до лікаря-нарколога, так як вони спростовуються матеріалами справи, зокрема згідно розписки ОСОБА_4 вона отримала автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на зберігання, тому ОСОБА_1 мав можливість поїхати на автомобілі патрульної поліції для огляду на стан сп'яніння. Крім того, суддя відхиляє висновок із «Соціотерапії», оскільки він не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд на стан сп'яніння проводиться за направленням працівника поліції та не пізніше 2 годин після виявлення ознак сп'яніння. Саме тому суддя вважає дані доводи лише способом захисту ОСОБА_1 і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик