Справа №345/60/17
Провадження № 3/345/33/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2017 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В.,з участю захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працює заступником генерального директора з управління персоналом та адміністративних питань ТОВ «Карпатнафтохім», громадянина України, за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол № 09-03-0100/675-574 про адміністративне правопорушення від 15.12.2016 р., в якому зазначено, що ОСОБА_2, будучи заступником генерального директора з управління персоналом та адміністративних питань ТОВ «Карпатнафтохім», вчинив триваюче правопорушення вимог законодавства про працю, а саме:

- частини першої, третьої статті 24 КЗпП України, так, як перевіркою проведеною в ТОВ «Карпатнафтохім» встановлено фактичний допуск найманих працівників до роботи без належного оформлення трудового договору.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування і реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінтом Міністрів України.

Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413.

Для перевірки, крім трудових, представлено цивільно-правові угоди, що мають ознаки трудових договорів. З наданих для перевірки договорів ЦПХ встановлено, що в ТОВ «Карпатнафтохім», у 2016 році трудові відносини з 27 працівниками належним чином не оформлені.

Зокрема, угоди про надання послуг з нагляду та ремонту етиленопроводу Калуш-Західний кордон укладені з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Всі договори укладені з 02 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Згідно договору виконавці беруть на себе зобовязання по обслуговуванню майна на лінійній частині етиленопроводу: здійснюють чергування на ремонтно-експлуатаційному пункті в м. Іршава, фарбування запірної арматури, трубопроводів, витяжних свіч, знімають показники лічильників, заміну манометрів, ремонт будівель, слідують за станом свердловин тощо. Під час перебування на території ТОВ «Карпатнафтохім» повинні дотримуватись вимог з охорони праці. Згідно вищевказаних договорів цивільно-правового характеру, наймані працівники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у ТОВ «Карпатнафтохім» виконували певні функції за конкретною посадою, а не індивідуально визначену роботу, результати якої можуть оформлятися актами здавання-приймання використаних робіт (надання послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. За роботу цим працівникам встановлена річна вартість робіт 18360 грн. Щомісячна вартість робіт згідно актів здачі-приймання виконаних робіт становить 1530 грн.

Також укладені угоди цивільно-правового характеру з 5 прибиральниками, які здійснюють щоденне прибирання територій виробничих підрозділів адміністративних корпусів. Угоди на щоденне прибирання укладені з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Цивільно-правові угоди укладено з працівниками музею підприємства ОСОБА_11 та ОСОБА_12, з тренерами ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 укладено цивільно-правові угоди надання послуг з проведення занять з волейболу, занять в тренажерних залах та занять з настільного тенісу.

Аналогічно належним чином не були оформлені трудові відносини з:

- ОСОБА_21 навчання всіх працівників виробництва етилену, поліетилену;

- ОСОБА_22 удосконалення технологічних процесів очистки промислових і стічних вод, вирішення питань з споживачами, представлення інтересів ТОВ «Карпатнафтохім» в органах влади;

- ОСОБА_23 організація висвітлення життя м. Калуша в газеті «Калуський нафтохімік»;

- ОСОБА_24 підготовка презентаційних матеріалів, організаційне забезпечення діяльності голови наглядової ради, виконання інших доручень і завдань голови наглядової ради, підготовлення звітності;

- ОСОБА_25 підготовка маркетингових досліджень ринків збуту готової продукції, розробка слайдів та презентацій;

- ОСОБА_26- контроль заявленої потреби в роботах, матеріалах,підведення створених заказів під контрольний показник та контроль переміщення матеріалів;

- ОСОБА_27 контроль за станом колектора від цеху НіОПСВ до р. Дністер;

- ОСОБА_28 надання інформаційно-консультаційних послуг;

- ОСОБА_29 координація роботи та звязками з обєднанню організацією профспілки, навчальними закладами та формування кошторису позареалізаційних витрат.

Отже, перевіркою встановлено, що в ТОВ «Карпатнафтохім» було здійснено фактичний допуск 27 працівників до роботи без оформлення трудового договору. За наявності ознак, притаманним трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не цивільно-правова угода. Працівники виконують певні функції за конкретною посадою. Укладати цивільно-правову угоду при наявності ознак трудових відносин не можна. Договори ЦПХ укладаються не на термін, а на виконання певного обєму робіт. На умовах цивільно-правових договорів можна виконувати ті роботи, що можуть бути завершені конкретним (вимірним) результатом. Тож вчинені ТОВ «Карпатнафтохім» правочини є удаваними (тобто такими, що вчинені сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили). А за такими правочинами відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони вчинили.

ОСОБА_2 в судовому засіданні винним себе не визнав. Вважає, що в його діях відсутній склад вище зазначеного адмінправопорушення.

Захисник наголосив , що укладені договори між ТОВ «Карпатнафтохім» і фізичними особами є цивільно-правовими, укладені за вільним їх волевиявленням, а цим особам достеменно було відомо про те, що вони не є найманими працівниками в сенсі КЗпП України. У кожному із договорів передбачено, що виконавець (фізична особа) зобовязується надати замовнику (ТОВ «Карпатнафтохім») обумовлену договором послугу.

Таким чином, сторони визначили, що предметом договору є надання саме послуг, а не виконання робіт. Також означені договори не містять обовязку виконавця дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Карпатнафтохім».

Крім того, розрахунки між сторонами здійснювались на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, а не табелів обліку робочого часу. Кожний з таких договорів містить розділ про відповідальність, який відмінний від норм трудового законодавства і встановлює взаємну відповідальність сторін на рівні цивільно-правових відносин, що узгоджується із положенням ст. 627 Цивільного кодексу України (свобода договору).

Зазначив, що не будучи субєктом тлумачення договору (ст.ст. 213, 637 Цивільного кодексу України), не маючи на те повноважень, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_30 безпідставно витлумачено умови договорів про надання послуг як таких, що притаманні трудовим.

Твердження ж про удаваність цих договорів взагалі не містить жодного нормативно-правового обґрунтування. Ототожнення головним державним інспектором Когадько А.П. трудового договору з правочином, є помилковим, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 24.06.2015 р. у справі № 6-530цс15, трудовий договір не є правочином у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, на який поширюються передбачені нормами статей 203, 215 цього Кодексу загальні вимоги щодо чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених Цивільним кодексом України підстав із застосуванням наслідків недійсності правочину. А тому захисник просить закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адмінправопорушення, його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Карпатнафтохім» було укладено угоди про надання послуг з нагляду та ремонту етиленопроводу Калуш-Західний кордон з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Згідно угод виконавці брали на себе зобовязання по обслуговуванню майна на лінійній частині етиленопроводу: здійснювати чергування на ремонтно-експлуатаційному пункті в м. Іршава, фарбування запірної арматури, трубопроводів, витяжних свіч, знімати показники лічильників, проводити заміну манометрів, ремонт будівель, слідувати за станом свердловин тощо (а.с. 11)

Також ТОВ «Карпатнафтохім» були укладені договори про надання послуг з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за якими вони здійснювали щоденне прибирання територій виробничих підрозділів адміністративних корпусів (а.с. 13, 17).

ТОВ «Карпатнафтохім» було укладено договори про надання послуг з працівниками музею підприємства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 З тренерами ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 укладено угоди про надання послуг з проведення занять з волейболу, занять в тренажерних залах та занять з настільного тенісу (а.с. 19).

Згідно актів здачі-приймання робіт між замовником ТОВ «Карпатнафтохім» та виконавцями розрахунки між сторонами здійснюються протягом 10 днів після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт(а.с. 12, 14, 18, 20, 22,).

Договори про надання послуг ТОВ «Карпатнафтохім» були укладені з ОСОБА_21,- ОСОБА_22, ОСОБА_23,ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 (а.с. 15, 21).

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього права. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України регламентовано, що цивільні права особа здійснює, а обовязки виконує у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

За визначенням наведеним у ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною другою цієї статті передбачено, що правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується зарплата, установлені законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Цивільно-правовий договір, у свою чергу, угода між підприємством й особою на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником та особою, остання зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Водночас основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. А за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам організовує свою роботу й виконує її на свій ризик.

Оплачується за підрядним договором не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи й оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт, на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором метою є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує та виконує свою роботу.

Тож якщо не встановлено факту прийняття особи на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не роз'яснено їй права й обов'язки та не поінформовано під розписку про умови праці тощо, такий договір не можна вважати трудовим.

Враховуючи роз'яснення Мінпраці та соціальної політики України від 11.03.2002 року № 06/2-4/452 та від 26.12.2003 № 067/1-4/2008 основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою укладання договору підряду є отримання певного матеріального результату. Тобто, за цивільно-правовим договором процес праці не регламентується: працівник не зараховується до штату, не видається наказ про його прийняття на роботу, не вноситься запис до трудової книжки і на нього не поширюється дія внутрішнього трудового розпорядку. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.

Згідно розяснень, що містяться в листі Державна фіскальна служба України №21446/10/28-10-06-11 від 03.09.2015 року та № 10320/Л/99-99-17-02-02-14 від 05.11.2015 року укладання договорів цивільно-правового характеру не регулюється статтею 24 КЗпП України.

Таким чином, укладені договори між ТОВ «Карпатнафтохім» і фізичними особами є цивільно-правовими, укладені за вільним їх волевиявленням, а цим особам достеменно було відомо про те, що вони не є найманими працівниками в сенсі КЗпП України. Крім того, жодна із цих осіб не зверталась зі скаргами як до органів держпраці, так і до суду з позовом про оформлення трудових відносин, у разі виконання роботи без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи.

Твердження інспектора Управління Держпраці в Івано-Франківській області про удаваність цих договорів взагалі не містить жодного нормативно-правового обґрунтування. За змістом статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Спір щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено. Вказані рішення судів про визнання такого договору удаваним відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом, тому твердження про намір приховати реально існуючі трудові відносини не ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на постанову КМУ від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», як на підставу притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП є помилковими, оскільки вказана постанова передбачає порядок повідомлення Державну фіскальну службу та її територіальні органи про прийняття працівника на роботу. Проте, диспозиція ч. 3 ст. 41 КУпАП встановлює відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 247 КУпАП України відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, вважаю за доцільне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст.41 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя