Справа № 489/5674/16-п 20.01.2017 20.01.2017 20.01.2017
Номер провадження: 33/784/24/17
Провадження: № 33/784/24/17 Суддя суду першої інстанції: Крутій Ю.П.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Клімової Л.В.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, проживає в АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції водій ОСОБА_2 09.11.2016 року о 07 годині 50 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Генерала Свиридова в м. Миколаєві в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується даними медичного висновку № 1365 від 09.11.2016 року, чим порушив п. 2.9. «а» ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

Апелянт вважає постанову необгрунтованою, що судовий розгляд проведено неповно, з порушенням права на справедливий суд, принципів законності та рівності учасників судового процесу, рішення суду недостатньо аргументоване та містить припущення.

Стверджує, що не отримував повістку, а тому не зміг бути присутнім в судовому засіданні, хоча був зацікавлений в об'єктивному розгляді та хотів надати пояснення і докази своєї невинуватості.

Крім того, апелянт вказує на порушення судом першої інстанції при розгляді справи вимог ст. 280 КУпАП, тому що суд дослідив лише ті матеріали, які були зібрані поліцейськими.

Висловлює свою незгоду з обвинуваченням стосовно керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а також з результатами висновку лікаря №1365. До апеляційної скарги апелянт додав копію виписки з медичної картки, в якій вказано, що 09.11.2016 року о 10:00 годині він був тверезий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду,

Порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин, підтверджується наступними зібраними та дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 132176 від 09.11.2016 року, складеного відносно ОСОБА_2, суть вчиненого адміністративного правопорушення полягає в тому, що 09.11.2016 року о 07:50 год. в м. Миколаєві по вул. Генерала Свиридова, 7 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння згідно медичного висновку № 1365 від 08:35 год. 09.11.2016 року.

В протоколі зазначено, що вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Цим спростовуються твердження апелянта щодо незаконності протоколу як доказу по справі.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 4).

Медичний огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння в Миколаївському обласному наркологічному диспансері проведено з додержанням процедури, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду № 1365, складеному о 08 годині 35 хвилин 09.11.2016 року, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився в присутності інспектора патрульної поліції (а.с. 2).

Таким чином, дії водія ОСОБА_2, які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, є порушенням п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході апеляційного перегляду твердження апелянта щодо неповного та необ'єктивного розгляду, порушення судом першої інстанції матеріальних та процесуальних норм, свого підтвердження не знайшли.

На виконання вимог ст. 277-2 КУпАП районним судом на вказану в протоколі адресу проживання ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) 18.11.2016 року направлена повістка про виклик до суду на 22.12.2016 року (а.с. 9). У вказаний спосіб правопорушника належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки ст. 130 КУпАП не входить до переліку статей, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов'язковою, тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2

Надана апелянтом копія виписки з медичної картки № 4087 від 09.11.2016 року доказового значення не має, тому що зі змісту п. 9 розділу 2 Інструкції вбачається, що результати огляду водіїв транспортних засобів в закладах охорони здоров'я можуть вважатися достовірними лише в тому випадку, якщо такий огляд проведено в присутності поліцейського та не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, пом'якшуючі відповідальність обставини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та обрав стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, оскаржуване рішення є законним, обгрунтованим та вмотивованим, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської област Т.О. Маркова