№359/1324/17п
пров.№3/359/766/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративний матеріал на ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України , працює Державна прикордонна служба, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2

притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

Протокол надійшов на розгляд суду 17.02.2017 року

Згідно протоколу, 17 грудня 2016 року приблизно о 01 години 30 хвилин водій ОСОБА_1 , в м. Бориспіль по вул. Київський шлях , 57 , керував транспортним засобом Мітсубісі з державним номером АІ 4174 СЕ в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому закону порядку приладом Драгер № 0596 (проба позитивна 0,60%). Цим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, дії кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 надав копію протоколу та заявив, що оригінал протоколу не відповідає виданій йому копії в частини зазначення кваліфікації, та не зазначений другий свідок огляду на стан спяніння. Таким чином після підписання ним протоколу , до нього було внесено додаткові записи, що є неприпустимим.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При підготовці до розгляду зазначеної справи було встановлено, що остання не може бути призначена до розгляду і підлягає поверненню на доопрацювання для усунення недоліків.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно п.7 вищевказаної Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Оглядом копії протоколу, та порівнянні з оригіналом встановлено, що в копії протоколу відсутні частина ст.130 КУпАП, відсутні відомості про свідка ОСОБА_2 при огляду особи на стан спяніння за допомогою «драгера».

Таким чином під час доопрацювання необхідно встановити обставини розбіжностей між оригіналом та копією протоколу, та з;ясувати коли , ким та яким чином було внесено додаткові записи до оригіналу протоколу.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема:забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

На підстав вищевикладеного, справа підлягає направленню на доопрацювання для виконання вказівок суду.

.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП, суддя,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України , працює Державна прикордонна служба, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП повернути на доопрацювання до Бориспільського ВП ГУНП в Київськійц області для усунення виявлених недоліків.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Гончаров