Справа № 740/318/17 провадження № 33/795/100/2017 Категорія - ст. 124 КУпАП Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від

01 лютого 2017 року,

з участю:

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, 01 грудня 2016 року о 09-й годині 50 хвилин ОСОБА_2 по вул. Шевченко в м. Ніжині керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного бокового інтервалу під час обгону здійснив дотичне бокове зіткнення з автобусом марки «БАЗ Рута 25 ПЕ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих осіб не має, чим було порушено п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій та своєї вини у вчиненні правопорушення, просив змінити постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначив, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим і не відповідає характеру і ступеню тяжкості скоєного ним правопорушенняє. При обранні виду стягнення, суд не взяв до уваги його щире каяття, відсутність тяжких наслідків та те, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався.

У судовому засіданні, апеляційного суду ОСОБА_2 та захисник підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 та захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених в постанові суду обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах, зокрема протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за статтею 124 КУпАП, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

За змістом частини 2 статті 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується зокрема на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом, або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Застосувавши до ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд не врахував особу порушника, який, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому.

За таких обставин, при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги статті 33 КУпАП, що в свою чергу тягне за собою зміну постанови місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу за дане правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року, задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП, змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 гривень.

В іншій частині постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Карнаух