АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 10 серпня 2016 року приблизно о 4 год. ОСОБА_1 в стані наркотичного сп'яніння керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 по вул. Крайня, 1, в м. Києві, чим порушив п. 2.9 (а) ПДРУ, та вчинив правопорушення, передбачене ч, 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити щодо нього провадження, посилаючись на те, що він не керував автомобілем ДЕУ. За кермом був його брат - ОСОБА_2. Працівники поліції не перевірили належним чином та не встановили особу, яка перебувала за кермом, та склали протокол на особу, яка не перебувала за кермом.

Заслухавши доповідь судді, опитавши апелянта, свідка, дослідивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню із закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 та направленням матеріалів провадження до Управління національної поліції України в м. Києві для проведення додаткової перевірки з таких підстав.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, у нього в користуванні на праві власності перебуває автомобіль НОМЕР_2. Автомобіль "ДЕУ" належить його батькові, і даним автомобілем користується його молодший брат - ОСОБА_2, який раніше вже був позбавлений права керування транспортними засобами. Про зазначені у постанові події він дізнався випадково, коли йому зателефонувала мама та пояснила, що вона отримала зазначену постанову. Він приїхав до матері, де живе й молодший брат, та почав розбиратися в тому, що сталося. Як з'ясувалося, брат взяв автомобіль, який належить батькові, та керував ним без прав. Коли зупинили його працівники поліції, брат назвався його, ОСОБА_1, іменем, надав технічний паспорт на автомобіль батька, в якому зазначено про право керуванням даним транспортним засобом, крім батька, ще й ОСОБА_1, сказавши працівникам поліції, що він забув водійське посвідчення дома. Брат зробив вигляд, що телефонує мамі, та працівникам поліції назвав його, ОСОБА_1, номер водійського посвідчення. При цьому його, ОСОБА_1, здивувало, що при тому, що було встановлено, що поліцейські брата возили до лікаря-нарколога, автомобіль залишили, та брат на ньому поїхав до дому. Коли приходили повістки з суду, їх отримував брат, і, якби постанову також отримав брат, він би, ОСОБА_1, взагалі б не дізнався про ці події. Крім того, він вважає, що працівники поліції повинні були візуально, навіть, встановити, що особа не та, ким є насправді, оскільки брат молодший за нього на дев'ять років. Проте, це не було зроблено.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, пояснив, що дійсно 10 серпня 2016 року саме він перебував за кермом автомобіля ДЕУ та був зупинений працівниками поліції. Оскільки, крім технічного паспорту на автомобіль, у нього інших документів не було, права керування транспортними він був позбавлений ще раніше, то вирішив назватися даними свого брата. Він зробив вигляд, що телефонує матері з метою дізнатися, нібито, номер водійського посвідчення, та назвав працівникам поліції дані свого брата. Брат проживає з дружиною за іншою адресою, тому він працівникам поліції вказав свій номер мобільного телефону, щоб була можливість керувати ситуацією. Його дійсно возили до лікаря-нарколога, де брали аналізи, але він не думав, що буде такий результат.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що підпис в протоколі про адміністративне правопорушення підпис здійснений ОСОБА_2 (ас. 1), який, навіть, візуально відрізняється від підпису ОСОБА_1 (ас. 1-11, 13).

Крім того, номер мобільного телефону, зазначений у протоколі, належить ОСОБА_3.

Також з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ас. 3), вбачається, що рік народження особи, огляд якої проводився, зазначений неправильно, документ, який засвідчує особу, не зазначений, а вказано, що особу засвідчено патрулем УПП.

Крім того, з наданих під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 документів вбачається, що дійсно відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_1 зареєстровано з 4 грудня 2008 року транспортний засіб "КІА" державний номерний знак НОМЕР_3.

З огляду на те, що встановлені під час апеляційного розгляду обставини не були відомі суду першої інстанції внаслідок відповідних дій з боку ОСОБА_3, вважаю, що судом першої інстанції прийняте помилкове рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанову суду підлягає скасуванню із закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, з прийняттям нової постанови про направлення матеріалів до Управління національної поліції України в м. Києві для проведення додаткової перевірки та прийняття відповідних заходів реагування.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн., - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 922981 направити для додаткової перевірки до Управління національної поліції України в м. Києві для проведення додаткової перевірки.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

м. Києва М.А.Васильєва