ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_________________________________________________________________________________
№ 201/661/17-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Нововодяне, вул. Кіова, 78, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 28 грудня 2016 року о 21 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 12 по вул. Володі Дубініна в м. Дніпрі, в стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у відповідності до встановленого порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Так, при складанні зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Однак, при дослідженні матеріалів даної адміністративної справи встановлена відсутність доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, зокрема акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки з результатами освідчення, проведеного з використанням спеціального технічного засобу на місці вчинення правопорушення, а також покази свідків з цього приводу, які були очевидцями проведеного огляду, чи висновку відповідного закладу охорони здоров'я.

В той же час, з пояснень свідків правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров'я, а навпаки відмовився від освідчення, у зв'язку з чим співробітниками поліції помилково були кваліфіковані дії правопорушника. Таким чином, суть адміністративного правопорушення викладена у відповідному протоколі серії АП2 № 086504 від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 за скоєння порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає дійсності, оскільки не зіставляється з доказами зібраними під час оформлення даної адміністративної справи.

Висунуте обвинувачення у відповідному протоколі є неналежним, оскільки містить два різних способу вчинення протиправного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, одне з яких виразилось в бездіяльності правопорушника, шляхом ухилення ним від проходження огляду на стан сп'яніння, та інше в активних діях, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Формування в такий спосіб суті адміністративної справи тягне за собою порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретизоване звинувачення та змушує захищатися особу від декількох діянь.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а вихід за вказані межі є недопустимим, оскільки суд не може перекладати на себе повноваження посадової особи уповноваженої на складання відповідного протоколу, що в противному випадку призведе до порушення принципу рівноправності сторін, суд виходить з того, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_2