Справа №: 343/2393/16-п
Провадження №: 3/0343/2/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Долина Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні якого знаходяться двоє неповнолітніх дітей, працюючого на посаді сільського голови с.Тяпче Долинського району Івано-Франківської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов адміністративний матеріал про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Зі змісту протоколу № 09-10-0030/557 про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року вбачається, що проведеною позаплановою перевіркою на предмет додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено, що сільським головою с.Тяпче Долинського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 допущено ряд порушень вимог законодавства про працю, а саме:

- на секретаря Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 шляхом внесення змін до посадової інструкції покладено ряд обовязків, виконання яких не обумовлено трудовим договором, без згоди останньої та додаткової оплати за збільшення обсягу роботи, що є порушенням вимог ст. 31 КЗпП України;

- про зміну посадових обовязків і суміщення професій секретаря Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 не повідомлено за два місяці до запровадження таких змін, чим допущено порушення вимог ч.3 ст. 32 КЗпП України;

- секретарю Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 не проводилася виплата заробітної плати за виконання роботи, що не входила до її трудових обовязків, що є порушенням вимог ч.1 ст. 94 КЗпП України та ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»;

- безпідставно позбавлено премії за результатами роботи в березні, серпні, вересні, жовтні та листопаді 2016 року секретаря Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3, чим допущено порушення вимог ч.4 ст. 97 КЗпП України;

- неправомірно нараховано сільському голові ОСОБА_2 щомісячні премії, так як рішення про їх розмір сільською радою не приймалося, що є порушенням ст. 98 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про оплату праці»;

- застосовано дисциплінарне стягнення до секретаря сільської ради ОСОБА_3 після спливу терміну, передбаченого для накладення такого стягнення, без одержання письмового пояснення працівника, чим допущено порушення вимог ст.ст. 148 та 149 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, не визнав та пояснив, що функціональні обовязки секретаря сільської ради, як і інших працівників, викладені в їхніх посадових інструкціях, а не колективному чи трудовому договорі, тому що працівники сільської ради є службовцями органів місцевого самоврядування, а не найманими працівниками. Обовязки секретаря ради визначені посадовою інструкцією, з якої вбачається, що до її посадових обовязків входить ведення кадрової роботи, реєстрація та відправка поштової кореспонденції, здача звітів, тощо. З огляду на це, підстав вважати, що необхідно було провести доплату за виконання роботи, що не входила до трудових обовязків секретаря сільської ради, немає. Щодо зміни посадових обовязків, то секретарю Витвицькій Н.Т. було уточнено посадову інструкцію, оскільки остання відмовлялась виконувати вказівки сільського голови щодо виконання тих чи інших доручень, тому виникла потреба прописати їх офіційно у посадовій інструкції. Були й усні вказівки, яких секретар не виконувала, також вона відмовилась від ознайомлення з посадовою інструкцією і від її підпису. Тобто, мало місце пряме невиконання своїх обовязків секретарем сільської ради, у звязку з чим їй не вплачувалися премії, так як преміювання працівника це право,а не обов»язок керівника. Крім того, він, як сільський голова, 13.09.2016 року виніс розпорядження, яким зобов»язав секретаря сільської ради ОСОБА_3 передати йому документацію сільської ради. Однак, дане розпорядження вона не виконала, документацію не передала, за що 16.09.2016 року їй оголошено догану. При цьому ОСОБА_3 відмовилася надавати будь-які пояснення, про що складено відповідний акт. Закон забороняє платити премії працівникові, з якого не знята догана, тому премії ОСОБА_3 не виплачувалися. Коли секретар добросовісно відносилась до виконання своїх обовязків, то її було премійовано, зокрема з нагоди Дня працівників органів місцевого самоврядування 04.12.2015 року розпорядженням № 9 у розмірі 2235,00 грн. Що стосується преміювання сільського голови, то воно здійснюється на підставі рішення сільської ради від 14.11.2015 року, прийнятого на ціле скликання, яке є чинним і ніким не оскаржувалось та не відмінялося. Інспектор з охорони праці не вправі давати оцінку правомірності прийнятого сільською радою рішення. Твердження про те, що сільським головою застосовано дисциплінарне стягнення до секретаря пізніше одного місяця з дня його виявлення та пізніше 6 місяців з дня вчинення проступку не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки документація сільської ради знаходилась у секретаря ще з попереднього скликання ради, тому сільський голова видав розпорядження № 43 від 13.09.2016 року про передачу секретарем сільради документації, яку слід було здійснити до 16.09.2016 року, що остання не виконала. За викладених обставин вважає, що будь-яких порушень вимог законодавства про працю він не допускав, жоден із викладених у протоколі фактів порушень не знайшов свого підтвердження і всі вони є надуманими, а протокол сфальсифікований. При проведенні перевірки інспектор з охорони праці ставився до нього субєктивно та упереджено, не взяв до уваги надані заперечення, не надав копії заяви секретаря Витвицької Н.Т., яку остання написала в Управління Держпраці в Івано-Франківській області, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП узвязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, дослідивши інші здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що провадження в даній справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Згідно з протоколом № 09-10-0030/557 про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року, в ході проведення позапланової перевірки на предмет додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено, що сільським головою с.Тяпче Долинського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 в порушення ст. 31 КЗпП України на секретаря Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 покладено ряд обовязків, виконання яких не обумовлено трудовим договором, без згоди останньої та додаткової оплати за збільшення обсягу роботи, за виконання якої їй проводилася виплата заробітної плати, що є порушенням вимог ч.1 ст. 94 КЗпП України та ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»; про зміну посадових обовязків і суміщення професій секретаря Витвицьку Н.Т. не повідомлено за два місяці до запровадження таких змін, чим допущено порушення вимог ч.3 ст. 32 КЗпП України; в порушення вимог ч.4 ст. 97 КЗпП України її безпідставно позбавлено премії за результатами роботи в березні, серпні, вересні, жовтні та листопаді 2016 року; неправомірно нараховано сільському голові ОСОБА_2 щомісячні премії, так як рішення про їх розмір сільською радою не приймалося, що є порушенням ст. 98 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про оплату праці»; застосовано дисциплінарне стягнення до секретаря сільської ради ОСОБА_3 після спливу терміну, передбаченого для накладення такого стягнення, без одержання письмового пояснення працівника, чим допущено порушення вимог ст. 148 та ст. 149 КЗпП України.

Однак, дані твердження в судовому засіданні не підтвердилися та спростовані дослідженими судом доказами.

Так, статтею 42 Закону України ««Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський голова є головною посадовою особою органу місцевого самоврядування, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

У відповідності до п.20 ч.4 ст. 42 даного закону, сільський голова видає розпорядження в межах своїх повноважень.

Пунктом 10 ч.3 ст. 50 даного Закону передбачено, що секретар сільської, селищної, міської ради вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов'язані з діяльністю ради та її органів.

Згідно з пп.2 п.2 Постанови КМУ № 2 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

У відповідності до вимог п.п.6 п.2 даної постанови, преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Статтею 151 КЗпП України передбачено, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням сільського голови ОСОБА_2 № 6 від 17.03.2016 року затверджено посадові інструкції працівників апарату Тяпчанської сільської ради, в тому числі і секретаря Витвицької Н.Т., яка відмовилася від ознайомлення з інструкцією та підпису в ній в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується копією вказаного розпорядженняЮ а також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Згідно з даним розпорядженням посадові інструкції працівників апарату сільської ради, що діяли до цього часу, визнано такими, що втратили чинність у звязку з перезатвердженням нових посадових інструкцій.

Згідно даної посадової інструкції, до повноважень та функціональних обовязків секретаря сільської ради відносяться, зокрема, ведення особових справ працівників сільської ради, обліку військовозобовязаних та організаційні заходи щодо їх призову до лав Збройних сил України, забезпечення виконання мобілізаційних заходів на території ради, паспортизації населення територіальної громади.

Про те, що секретаря Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 призначено відповідальною за роботу військово-облікового столу, свідчить розпорядження сільського голови ОСОБА_2 № 7 від 18.03.2016 року.

Згідно розпорядженням сільського голови с.Тяпче № 38 від 01.09.2016 року, в зв»язку з введенням в сільській раді посади паспортиста, затверджено посадову інструкцію паспортиста ОСОБА_7 та перезатверджено, посадову інструкцію секретаря Витвицької Н.Т. При цьому ОСОБА_3 знову відмовилася від ознайомлення з інструкцією та підпису в ній, що підтверджується копією вказаного розпорядження та підтвердила сама ОСОБА_3, допитана в судовому засіданні в якості свідка.

Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що затвердження сільським головою 17.03.2016 року та 01.09.2016 року посадових інструкцій працівників апарату Тяпчанської сільської ради, в тому числі і секретаря Витвицької Н.Т., відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки сільський голова діяв в межах своїх повноважень у відповідності до вимог Закону України ««Про місцеве самоврядування в Україні» і порушень трудових прав секретаря сільської ради ОСОБА_3 допущено не було. При цьому посадові інструкції секретаря Витвицької Н.Т не суперечать вимогам Наказу № 406 від 29.12.2009 року Головного управління Державної служби України «Про затвердження Типових професійно-кваліфікаційних характеристик посадових осіб місцевого самоврядування».

Як вбачається з розпорядження сільського голови с.Тяпче № 43 від 13.09.2016 року «Про передачу документації Тяпчанської сільської ради», секретаря Витвицьку Н.Т. зобов»язано згідно акту передачі до 16.09.2016 року передати сільському голові документацію сільської ради, яку вона вела, будучи виконуючою обовязки сільського голови в раді попереднього скликання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 дане розпорядження не виконала, що підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які також підтвердили, що остання відмовилася на вимогу сільського голови надавати будь-які пояснення з цього приводу, що також підтверджується підписами цих свідків, а також ОСОБА_9 в розпорядженні сільського голови № 44 від 16.09.2016 року, згідно з яким секретарю Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 оголошено догану за невиконання попереднього розпорядження № 43 від 13.09.2016 року.

Суд вважає дане розпорядження законним, а твердження інспектора в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення строків застосування дисциплінарного стягнення та накладення його без одержання письмового пояснення особи, що притягується до відповідальності, безпідставними і такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Що стосується невиплати премії за результатами роботи в березні, серпні, вересні, жовтні та листопаді 2016 року секретарю Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3, то суд не вбачає в даному випадку порушення вимог ч.4 ст. 97 КЗпП України, оскільки згідно з рішенням Тяпчанської сільської ради від 14.11.2015 року № 15-1/2015 дозволено сільському голові встановлювати доплати та премії працівникам відповідно до їх особистого вкладу.

При цьому суд враховує, що згідно зі ст. 151 КЗзП України, протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються, а розпорядженням сільського голови № 44 від 16.09.2016 року до секретаря Тяпчанської сільської ради ОСОБА_3 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке станом на даний час ще не знято.

Як вбачається з рішення Тяпчанської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 14-1/2015 від 14.11.2015 року «Про преміювання сільського голови», рада дозволила виплачувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати і преміювати сільського голову щомісячно у розмірі передбаченому нормативними документами та в межах коштів передбачених на преміювання у кошторисі виконавчого апарату сільської ради.

В судовому засіданні не здобуто доказів неправомірності вказаного рішення сільського ради, дане рішення не скасовано та не відмінено, тому твердження інспектора в протоколі про адміністративне правопорушення про неправомірність нарахування сільському голові ОСОБА_2 щомісячних премій є безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, в судовому засіданні жоден із викладених у протоколі № 09-10-0030/557 про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року фактів порушення сільським головою ОСОБА_2 чинного трудового законодавства не знайшов свого підтвердження та спростований дослідженими доказами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться в цій статті, застосовуються у провадженнях щодо всіх справ. Суспільний інтерес не може виправдати використання доказів, здобутих з порушенням вимог закону.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_2 допущено ряд порушень вимог законодавства про працю, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передачену ч.1 ст. 41 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП узвязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: