Справа № 405/128/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі головуючої судді Лукянової О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Укртрансбеспеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0003527 від 05.01.2017 року ОСОБА_1 05.01.2017 року о 13 годині 40 хвилин по вул. В.Пермській, 25 в м.Кропивницькому провадив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом марки «Chevrolet» д.н. НОМЕР_1 без державної реєстрації як субєкта господарювання та без одержання ліцензії, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на транспорті з наступних підстав.

Раніше зазначений протокол постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2015 року повертався до Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на транспорті для дооформлення в звязку з тим, що судом було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть самого діяння сформульована некоректно і незрозуміло та не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього і робить неможливим об'єктивний розгляд справи по суті, зокрема, у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ставляться дві різні складові обєктивної сторони адміністративного правопорушення, які виключають одна одну. Однак, при поверненні зазначених матеріалів до суду після доопрацювання, наведені порушення усунено не було.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позиція Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на транспорті щодо того, що для розгляду справи про адміністративне правопорушення достатньо того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтвердила та не заперечувала факт порушення, а тому, є недоцільним долучення будь-яких інших доказів та зясування інших обставин по справі, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, є неприпустимою.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень (ст. 53 КК України). До того ж, за його вчинення може бути накладено й додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення цього адміністративного правопорушення.

За таких обстави та з урахуванням системного аналізу кримінальних процесуальних норм можна зробити висновок, що визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини є недостатнім для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому факт вчинення адміністративного правопорушення повинен бути підтверджений й іншими доказами вказаними в ст. 252 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, то матеріали справи як неналежно оформлені підлягають направленню до органу, який порушив адміністративне переслідування.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 278 КУпАП, суд

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернути до Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області Державної інспекції України з безпеки на транспорті для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Кіровограда О.В. Лукянова