Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/348/17 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч1 ст..130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Суддя Апеляційного суду Житомирської області Зав'язун С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови суду, 5 лютого 2017 року о 14 год. 10 хв. на 14 км автомобільної дороги «Житомир-Чернівці», ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

На постанову суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну, та закрити провадження по справі. В підтримку своїх апеляційних вимог, зазначає, що про час та місце розгляду справи він дізнався лише через офіційний сайт «Судова Влада України», а у зв'язку з відрядженням не мав змоги вчасно прибути до суду. Звертає увагу на те, що дійсно 05.02.2017 близько 14 год. 10 хв. перебував на 14 кілометрі автомобільної дороги «Житомир-Чернівці», а саме: поблизу автозаправної станції де знаходився поблизу, а не в салоні свого автомобіля НОМЕР_1» пив каву, так як їхав до своєї дівчини в м.Андрушівку. В цей час на автозаправну станцію приїхали працівники поліції на своєму службовому автомобілі, які безпричинно під'їхавши до нього почали просити пред'явити документи на автомобіль на, що він відмовився їх надавати та повідомив про те, що їх вимога є незаконною. В ході розмови в нього з працівниками патрульної поліції почався словесний конфлікт, в ході якого останні повідомили, що він вживав алкогольні напої, що він категорично заперечував оскільки взагалі не вживає алкогольних напоїв. Далі працівники поліції почали силоміць заштовхувати його до свого службового автомобіля, в цей час був присутній його знайомий ОСОБА_7 подальшому, коли він знаходився у службовому автомобілі один із працівників поліції наказав, щоб подув в трубку для проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння, проте він відмовився, оскільки на спецзасобі «Драгер» була не нова трубка та від неї відчувався запах спирту. Після чого, один із працівників патрульної служби вийшов із свого службового автомобіля та привів двох чоловіків та надав їм щось підписувати. Перебуваючи в салоні службового автомобіля поліцейський ОСОБА_4 повідомив, що зараз ввімкне камеру відеоспостереження та йому потрібно буде сказати, що він відмовляюся від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння в іншому випадку до нього буде застосована фізична сила та спеціальні засоби у зв'язку зі спробою тікати. Після цього, він на камеру відеоспостереження сказав все, що йому наказали працівники поліції. В результаті йому не надали будь-яких документів для підпису, в ході вказаної ситуації силоміць забрали із рук його посвідчення водія та назад не повернули. Вважає, що працівниками поліції було складено на нього адміністративний протокол керуючись своєю суб'єктивною думкою, доказом чого є висновок медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння пройдений ним на підставі його звернення, оригінал висновку якого надавав судді Буткевич М.І., пройдений на протязі двох годин з моменту конфліктної ситуації з працівниками поліції, але суддя не прийняв його як офіційний доказ та повністю зайняв сторону суб'єкта владних повноважень про що свідчить зміст постанови. Вважає, що як вбачається зі змісту оскарженої постанови та письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції не дотримався вимог закону, оскільки обставини у справі, які впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались. Крім того, звертає увагу і на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляції та перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Оскільки, скаржник неодноразово не з'являвся в судові засідання апеляційного суду, хоча при цьому належно був повідомлений про дату та час судового розгляду, за відсутності з його сторони жодних клопотань із зазначенням поважності причини своєї неявки, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу №278/348/17 за відсутності ОСОБА_1

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на зазначене, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №183383 від 18.02.2017 р. (а.с.3), поясненнями понятих при складанні цього протоколу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, свідка ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції, якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у відповідному порядку огляду на стан сп'яніння.

Вчинення ОСОБА_1 вище зазначеного правопорушення підтверджується і відеозаписом, який міститься у матеріалах провадження, та з якого вбачається, що останній в присутності понятих в службовому автомобілі поліції відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та дачі пояснень (а.с.16).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме: протоколу, пояснень понятих, того ж відеозапису, з боку ОСОБА_1 не заявлялось будь-яких скарг щодо незаконних дій поліцейських, примусу та психологічному тиску на нього, на чому звертає увагу скаржник в своїй апеляційній скарзі.

Апеляційні посилання ОСОБА_1 на те, що він в подальшому, а саме через 2 години, самостійно звернувся до Андрушівської ЦРЛ для проведення дослідження стану алкогольного сп'яніння, є неналежними, оскільки зазначене дослідження було проведено не у відповідності до процедури визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВД України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, та зареєстрованої в МЮ України 11 листопада 2015 р. за№ 1413/27858.

Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, вважає такі апеляційні доводи суперечливими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх неправдивими, спрямованими на уникнення останнім від адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував дії за ч.1 ст.130 КУпАП, дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП та вимог ст.33 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу, врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області С.М. Завязун