Справа № 457/208/17
провадження №3/457/66/17
ПОСТАНОВА

13 березня 2017 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., при секретарі Словіцькій О.Ю., з участю прокурора Мельника А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управляння захисту економіки в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця гр. України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого міським головою м. Трускавця, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, суддя,-

в с т а н о в и в:

До Трускавецького міського суду Львівської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Так, у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією від 06 лютого 2017 року та матеріалів наданих суду зазначено, що 18 листопада 2015 року у будівлі Трускавецької міської ради Львівської області (за адресою: 82200, Львівська область, місто Трускавець, вулиця Бориславська, 2) відбулась перша сесія сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради Львівської області. Відповідно до витягу з протоколу першої сесії сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради від 18.11.2015 року на сесії присутні 23 депутати (список додається), головуючий на сесії ОСОБА_1 - міський голова. На вказаній сесії було прийнято рішення № 7 від 18.11.2015 року «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради», яким вирішено:

1. Обрати заступником міського голови Трускавецької міської ради п. Ткаченка Олександра Олександровича.

2. 0брати заступником міського голови Трускавецької міської ради п. Балицького Олексія Михайловича.

3. Заступникам міського голови п.п. ОСОБА_3, ОСОБА_4 присвоїти 9-й ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, посада яких відноситься до 4-ої категорії класифікації посад. Вирішено встановити міському голові, заступникам міського голови щорічно надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячну премію в розмірі до 100% посадового окладу; матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань в розмірах середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до витягу з протоколу першої сесії сьомого демократичного скликання за рішення №7 «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» проголосували наступним чином: за -22, проти - 0 утримались - 2. Відповідно до списку депутатів сьомого демократичного скликання за рішення першої сесії сьомого демократичного скликання №7 «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» ОСОБА_1 міський голова проголосував «за». У протоколі І сесії VІІ-го демократичного скликання Трускавецької міської ради від 18.11.2015 року, що належним чином оформлений та підписаний міським головою ОСОБА_1, немає жодних відомостей про надходження від учасників засідання заяв про конфлікт інтересів у когось з членів даного колегіального органу, як це передбачено частиною 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції».

Поряд з цим, ОСОБА_1, 18.11.2015, попередньо не заявивши про наявність реального конфлікту інтересів, зумовленого приватним Інтересом майнового характеру, брав участь у розгляді питання та прийнятті на засіданні сесії ради (шляхом участі у голосуванні) Рішення №7 від 18.11.2015 «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» в пункті 3 якого вказано «Встановити міському голові, заступникам міського голови щорічно надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячну премію в розмірі до 100% посадового окладу; матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань в розмірах середньомісячної заробітної плати».

На підставі листа про надання інформації №611/39/112/03 отримано аудіо запис першої сесії сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради відповідно до якого прослуховується як міський голова ОСОБА_1 зачитує проект рішення №7 від 18.11.2015 року «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» в пункті 3 якого вказано «Встановити міському голові, заступникам міського голови щорічно надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячну премію в розмірі до 100% посадового окладу; матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань в розмірах середньомісячної заробітної плати». При цьому останній не повідомив про наявний у нього конфлікт інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи посаду голови Трускавецької міської ради Львівської області, відповідно до Рішення №1«Про результати виборів депутатів Трускавецької міської ради та міського голови і визнання їх повноважень» від 12.11.2015 року, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування сьомого рангу в межах третьої категорії класифікації посад, тобто згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади, порушивши вимоги статей 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», статті 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 121 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, за наявності суперечності між приватним інтересом та делегованими повноваженнями прийняв рішення та вчинив дії при прийнятті 18.11.2015 на першій сесії Трускавецької міської ради Львівської області сьомого скликання Рішення №7 «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» в пункті 3 якого вказано «Встановити міському голові, заступникам міського голови щорічно надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячну премію в розмірі до 100% посадового , окладу; матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань в розмірах середньомісячної заробітної плати», тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частинами 1,2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що рішенням сесії 7 демократичного скликання від 12.11.2015 року його було призначено на посаду голови м. Трускавця. На вказаній сесії було прийнято рішення № 7 від 18.11.2015 року «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради». Щодо п.3 вказаного рішення то в ньому не прописано прізвища осіб, щодо преміювання та надбавок, а тільки посади. На прийняте рішення його голос не впливав. Він голосував за прийняття даного рішення, оскільки ним були запропоновані двоє заступників на ці посади.

Адвокат ОСОБА_2 пояснила, що міський голова м. Трускавця проголосувавши за пункт рішення міської ради, який встановлює міському голові розмір надбавок, премії та матеріальної допомоги міський голова аж ніяк не вступив у суперечність зі своїми повноваженнями. Разом з тим в протоколах про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2017 року №37,№38 складеного заступником начальника відділу управління захисту економіки у Львівській області департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_5 не зазначено й не розкрито змісту факторів, без яких реальний конфлікт інтересів відсутній. Наявність реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 не доведено ані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (відомості про зазначені обставини в протоколі взагалі не містяться), ані під час розгляду протоколу в суді, а встановлені в протоколі фактичні обставини взагалі не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Мельник А.І. наполягав на притягненні до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. Вказав, що в матеріалах справ про адміністративне правопорушення достатньо доказів, з яких складено протоколи, про адміністративні правопорушення, дані докази спростовують заперечення ОСОБА_1 та його адвоката.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що працює заступником начальника відділу УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції.Ними було скеровано запит в Трускавецьку міську раду і отримано вказану інформацію. Після цього були виявлені порушення вчинені головою міста і складені відповідні протоколи. Перед прийняттям вказаного рішення голова міста зобовязаний був повідомити депутатський корпус про наявний у нього конфлікт інтересів при прийнятті рішення. Не повідомивши про це він проголосував за його прийняття, чим вчинив корупційне правопорушення, яке має формальний склад. При цьому він поєднав приватні інтереси та державні інтереси. Ні в протоколі, ні в стенограмі ніяких повідомлень про те, що мер міста повідомляв про наявний у нього конфлікт інтересів не має.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що працює завідувачем юридичного відділу Трускавецької міської ради. 18.11.2015 року вона була присутня на другому пленарному засіданні Трускавецької міської ради. Вважає, що рішення, яке було прийняте є законним і прийняте в межах компетенції Трускавецької міської ради. Голосування відбувалося, щодо обрання заступників голови міста та призначення надбавок та нарахувань голові та заступникам. Практика була така. Що при призначенні посадових осіб Трускавецької міської ради кожного скликання приймалось відповідне рішення про нарахування надбавок та преміювання. Рішення попередньої ради та цієї є ідентичними.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що працює секретарем Трускавецької міської ради. 18.11.2015 року проводилось друге пленарне засідання Трускавецької міської ради, на якому головою було винесено питання про прийняття вказаного рішення. При проведенні сесії керувались регламентом сесії попереднього скликання. Ніхто з депутатів про конфлікт інтересів не запитував. Рішення було прийняте більшістю голосів. Голос мера міста не був вирішальним. Утримались двоє депутатів, оскільки були проти призначення запропонованих мером двох його заступників. Оскільки рішення попередньої сесії не було скасованим, то можна було користуватись і ним.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши подані матеріали приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні були досліджені та оголошені наступні докази:

- протоколи про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією №37, 38 від 06.02.2017 року, рапорт заступника начальника відділу УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції ОСОБА_5 від 06.02.2017 року, пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, лист №5217/39/112/03 від 08.02.2017 року, Рішення Трускавецької міської ради №1 від 12.11.2015 року, Рішення Трускавецької міської ради №7 від 18.11.2015 року, витяг з протоколу та протокол першої сесії сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради від 18.11.2015 року, список депутатів, список депутатів «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради», список запрошених, лист виконавчого комітету Трускавецької міської ради №18/28-3263/1 від 20.12.2016 року, лист начальника УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції №611/39/112/03 від 01.02.2017 року, лист секретаря Трускавецької міської ради №18/29-325/2 від 06.02.2017 року, DVD диск із аудіо записом 1-ої сесії 7-го скликання Трускавецької міської ради.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється міським головою м. Трускавця, підтвердженням чого є рішення першої сесії сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради №1 від 12.11.2015 року.

18 листопада 2015 року у будівлі Трускавецької міської ради Львівської області (за адресою: 82200, Львівська область, місто Трускавець, вулиця Бориславська, 2) відбулась перша сесія сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради Львівської області. Відповідно до витягу з протоколу першої сесії сьомого демократичного скликання Трускавецької міської ради від 18.11.2015 року на сесії присутні 23 депутати (список додається), головуючий на сесії ОСОБА_1 - міський голова. На вказаній сесії було прийнято рішення № 7 від 18.11.2015 року «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради», яким вирішено:

1. Обрати заступником міського голови Трускавецької міської ради п. Ткаченка Олександра Олександровича.

2. 0брати заступником міського голови Трускавецької міської ради п. Балицького Олексія Михайловича.

3. Заступникам міського голови п.п. ОСОБА_3, ОСОБА_4 присвоїти 9-й ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, посада яких відноситься до 4-ої категорії класифікації посад. Вирішено встановити міському голові, заступникам міського голови щорічно надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років; щомісячну премію в розмірі до 100% посадового окладу; матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально - побутових питань в розмірах середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до витягу з протоколу першої сесії сьомого демократичного скликання за рішення №7 «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» проголосували наступним чином: за -22, проти - 0 утримались - 2. Відповідно до списку депутатів сьомого демократичного скликання за рішення першої сесії сьомого демократичного скликання №7 «Про обрання заступників міського голови Трускавецької міської ради» ОСОБА_1 міський голова проголосував «за».

Прокурор вважає, що оскільки міський голова м. Трускавця ОСОБА_1 на даній сесії не повідомив про наявний у нього конфлікт інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, отже вчинив адмінправопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки 1 ст. 172-7 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

У відповідності до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до яких відносяться сільські, селищні, міські голови.

Отже, міський голова м. Трускавця ОСОБА_1 являється субєктом, на яких поширюються дія цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Здійснюючи системний аналіз вищезазначених нормативно-правових актів суд приходить до висновку, що реальний конфлікт інтересів може мати місце за наявності в сукупності наступних обставин, що є предметом доказу за справою про адміністративне правопорушення, а саме:

-наявність приватного інтересу;

-наявність службових чи представницьких повноважень;

-наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями;

-наявність впливу вищезазначеної суперечності на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Майновий інтерес це інтерес щодо збереження або збільшення обсягу, якості нерухомого та рухомого майна особи чи близьких їй осіб.

Коло службових повноважень наводиться у посадових інструкціях, трудових договорах, які визначають лише безпосередні повноваження конкретного службовця, в тому числі, як законом або іншим нормативно-правовим актом може додатково визначатись коло як безпосередніх, так і загальнослужбових повноважень, які повинні братись до уваги при розгляді питання про наявність чи відсутність конфлікту інтересів.

Перелік представницьких повноважень розкривається, як правило, у відповідних законах, що визначають правовий статус наділених ним осіб. В контексті антикорупційного законодавства, це насамперед, стосується депутатів різних рівнів, голів, та законів, які розкривають їх правовий статус, визначають коло їх представницьких повноважень.

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на обєктивність прийняття рішення, вчинення діяння особою.

Разом з тим в протоколах про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2017 року, складеного заступником начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не зазначено й не розкрито змісту зазначених вище факторів, без яких реальний конфлікт інтересів відсутній.

Як визначено в абз. 5 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно абзацу 6 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у частині першій статті 3 цього Закону, зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Перебуваючи на сесії міської ради та приймаючи участь у голосуванні, міський голова, як депутат реалізує не власний, приватний немайновий або майновий інтерес, а своє конституційне право, гарантоване Конституцією та законами України, яке становить суть його муніципально-правового статусу та представницького мандату, а отже й інтереси публічно-правового характеру.

При таких обставинах, ОСОБА_1 діяв не особисто, рішення приймалось колегіальним органом, тобто депутатським корпусом на сесії ради із дотриманням передбаченої законом процедури.

Отримання особою грошової винагороди у формі заробітної плати а також ї складових премії надбавки за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушення, оскільки, право «на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом», закріплене у ст.43 Конституції України. Кожен має право на працю, що виключає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку погоджується.

Проголосовані самі собою розміри надбавок, премій, матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, не суперечать діючому законодавству і не виходять поза межі виплат, які може утримувати міський голова. А навпаки передбачені діючим законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Заслуговує уваги й те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, взагалі не містить жодних посилань на мотиви чи мету вчинення правопорушення.

На думку суду, визначення та встановлення складових заробітної плати міському голові не являється, в правильному розумінні приватним інтересом. Це являється інтересом суспільства та вимогою публічної особи, оскільки більш висока оплата праці публічних службовців є одним із інструментів системи запобігання корупції.

Крім того, матеріали справи не містять і прокурором не надано будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями як міського голови м. Трускавця в момент проведення голосування по питанню оплати праці голові та його заступникам.

Також, з матеріалів справи не вбачається в чому конкретно полягає конфлікт інтересів і в чому це виразилось в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Як зазначено в Преамбулі Методичні рекомендації з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджені Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2, їх метою є формування єдиного підходу осіб. уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб до розуміння і дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, запроваджених Законом.

Неоднозначність підходів при вирішенні питань врегулювання конфлікту інтересів у окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування свідчить про відсутність на законодавчому рівні однозначних правил розвязання конфлікту інтересів, що унеможливлює притягнення особи у чинній справі до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 8 Конституції України «в Україні визнається і діє принцип верховенства права».

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» від 19.02.2009, заява №4465/04). Правова визначеність вимагає, щоб норми актів були зрозумілими, точними й гарантували, що ситуації та правовідносини будуть передбачуваними. Адже інакше не можна забезпечити однакового застосування положень законів, що уможливлює необмежене їх трактування в правозастосовній практиці й неминуче призводить до сваволі.

Європейський суд неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права. Адже це є гарантією визнання правомірності чи неправомірності дій як державних службовців, так і окремих громадян (рішення у справах «Рябих проти Росії», заява від 2003 р., №52854/99, п.52; «Савінський проти України», заява від 28.02.2006, №6965/02, п.23).

Такий підхід випливає також із змісту рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України», у якому суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством.

Суд констатував, що за браком чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку суперечить ст. 7 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод.

За ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобовязані застосовувати Конвенцію та практику Суду, які є джерелом національного права України.

Таким чином, з викладеного та зазначених вище норм Законів випливає, що не будь- яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькими повноваження можуть не суперечити один одному.

Конфлікт інтересів має місце тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не характеризуються прямим умислом (або необережністю) на незаконне збагачення або збагачення інших осіб, оскільки в судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що шкода державним інтересам не завдана, преміювання здійснювалося на законних підставах та у всіх попередніх голів в такому ж самому розмірі.

Крім того, з матеріалів справи суд не зміг встановити з посиланням на належні, допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та реальної заінтересованості у власному збагаченні чи збагаченні інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172 -7 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36, 247, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, у відношенні ОСОБА_1 за ст.ст. 172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у звязку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_11