Справа № 361/2791/17 Головуючий у І інстанції Міхієнкова Т. Л.
Провадження № 33/780/847/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 22.09.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 02 травня 2017 року о 18 годині 40 хвилин керував автомобілем марки «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1, у с. Богданівка, Броварського району, Київської області в садовому товаристві «Дружба», 4 лінія, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). При цьому, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу та від огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі - ПДР), тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує на невідповідність обставин адміністративного правопорушення, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи. Апелянт стверджує, що працівниками патрульної поліції йому не пропонувалось проходження огляду на стан сп'яніння безпосередньо в місці зупинки, а зазначені в протоколі свідки, які нібито були присутні під час його відмови від проходження огляду, перебувають з ним в неприязних стосунках, а тому зазначена в поясненнях свідків інформація не відповідає дійсності. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на порушення судом першої інстанції його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, зокрема на участь у розгляді його справи та надання ним відповідних пояснень і доказів своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Як зазначає ОСОБА_1, він не був повідомлений про час та дату розгляду справи в суді, що призвело до пропуску ним строку на оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, який він просить поновити.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції, так як матеріали провадження не містять даних про належне його повідомлення про час та дату розгляду справи, а, крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, та в оскаржуваній постанові неправильно зазначена адреса його проживання. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року пропущений ОСОБА_1 з поважних причин і підлягає поновленню.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заслухавши його захисника ОСОБА_2, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 042905 від 02 травня 2017 року (а.с.3), письмових поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.5,6), яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП знайшли своє підтвердження і під час апеляційного перегляду справи.

Так, допитані під час апеляційного перегляду справи свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від запропонованого працівниками патрульної поліції проходження огляду на стан сп'яніння. Більш того, свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 мав явні зовнішні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: червоне обличчя, незрозуміла жестикуляція. Обидва свідки підтвердили, що саме в такому стані ОСОБА_1 керував транспортним засобом 02 травня 2017 року на території садового товариства «Дружба» в с. Богданівка, Броварського району, Київської області, виїжджаючи при цьому на городи громадян.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Допитані за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що 02 травня 2017 року вони безпосередніми свідками зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 патрульними поліцейськими не були та факт відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтвердити чи спростувати не можуть, а можуть лише підтвердити факт наявності неприязних стосунків між ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Таким чином, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть слугувати доказом невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники патрульної поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно апелянта.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права, передбаченого ст.268 КУпАП, на безпосередню участь у розгляді справи. Разом з тим, зазначене порушення не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, так як права, передбачені вказаною статтею, на неможливість реалізації яких посилається апелянт, були ним реалізовані під час перегляду постанови апеляційним судом.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, винесеної відносно нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко