Провадження №3/428/67/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145131 від 06 листопада 2016 року вбачається, що 06 листопада 2016 року о 06-11 год. ОСОБА_1 по проспекту Хіміків в м.Сєвєродонецьку, керував транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження тесту на стан алкогольного спяніння, на місці зупинення транспортного засобу, або у медичному закладі відмовився у присутності свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 06 листопада 2016 року він на автомобілі НОМЕР_1 приїхав до кафе «Асторія», автомобіль залишив біля кафе по проспекту Хіміків. У кафе він вживав спиртні напої, під ранок приблизно о 05-30 год., може о 6-00 год. попросив ОСОБА_3 відвезти його додому, сказав, щоб останній прогрів автомобіль. ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, включив музику, чекав, коли його відвезуть додому. Ключів від автомобіля в нього не було, вони були у ОСОБА_3 Підїхали співробітники поліції, спросили в нього, чи вживав він спиртні напої. Він відповів, що вживав алкоголь, але автомобілем не керував. Співробітники поліції запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою «Драгера», на що він відмовився, оскільки автомобілем не керував.

Допитаний в судовому засіданні патрульний інспектор УПП в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що 06.11.2016 року вони знаходились на патрулюванні, до них звернулись громадяни, повідомивши про те, що водій автомобіля чорного кольору біля кафе «Асторія», перебуває у стані алкогольного спяніння. З метою перевірки даного факту, вони поїхали до вказаного закладу. Підїхавши до кафе, побачили автомобіль ВАЗ 210994-20, який здійснював рух по узбіччю, намагаючись їхати у двір кварталу. Було прийняте рішення заїхати з двору кварталу, що й було зроблено. Автомобіль ВАЗ 210994-20 проїхав у їх напрямку 3-5 мерів, з-за керма автомобіля вийшов ОСОБА_1 з ознаками алкогольного спяніння. Вони попросили водія надати водійське посвідчення, документи на автомобіль та поліс обовязкового страхування, що їм було надано. ОСОБА_1 не заперечував вживання спиртних напоїв, але говорив, що автомобілем не керував, тому відмовився від проходження алкотестеру «Драгер» на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу, або у медичному закладі, говорив, що він не керував автомобілем, керував інший водій.

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом зі службових нагрудних камер поліцейських під час припинення правопорушення з боку ОСОБА_1 06.11.2016 року, де видно, що ОСОБА_1 вийшов із-за керма автомобіля ВАЗ 210994-20, який не рухався, а стояв із заглушеним двигуном. ОСОБА_1 заперечував керування автомобілем. ОСОБА_3 говорив співробітникам поліції, що саме він керував автомобілем.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 06.11.2016 року вони відпочивали у кафе «Астория» і він керував автомобілем ВАЗ 210994-20, про що говорив інспекторам поліції, але поліцейські його не слухали, пояснення не відібрали, не бажали з ним розмовляти. Коли підїхали поліцейські, він знаходився в залі, а коли вийшов, почав говорити, що ОСОБА_1 не має відношення щодо руху автомобіля, що саме він був за кермом.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145131, 06 листопада 2016 року о 06-11 год. ОСОБА_1 по проспекту Хіміків в м.Сєвєродонецьку, керував транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження тесту на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу, або у медичному закладі відмовився у присутності свідків. Також до протоколу долучено пояснення свідків, в яких зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера та у закладі охорони здоровя. При цьому, письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Суд зауважує, що відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

З наданого відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських не вбачається, щоб ОСОБА_1 здійснював дії повязані з керуванням/управлінням транспортним засобом, що також заперечувалося ним, як і під час складання протоколу, так і у судовому засіданні.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений та наведене спростовується наступним.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на ознаки алкогольного спяніння ОСОБА_1, не заперечується і ним самим. Також, той факт, що ОСОБА_1 не керував і не міг керувати автомобілем за обставин вказаних у протоколі, підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, пояснення якого узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 та його позицією письмово викладеною у протоколі серії АП1 № 145131.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

В обґрунтування вини ОСОБА_1, в тому що 06.11.2016 року він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суду надано відео, зняте працівниками поліції. Проте з даного відео не вбачається, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом, повідомляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, а водій ОСОБА_3

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керує транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, а тому відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння вважається законною.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ним керувала інша особа ОСОБА_3, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник