Справа№672/117/17
Номер провадження 3/672/81/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого Сакенова Ю.К.

за участю секретаря Ратушняк Л.В.

прокурора Малинецького Д.А.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, секретаря Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді секретаря Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, являючись посадовою особою місцевого самоврядування, відповідно до підпункту «в» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності на якого поширюється дія цього Закону, будучи обізнаною зі спеціальними обмеженнями, встановленими Законом, не повідомила сесію Старопісочнянської сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, при наступних обставинах.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобовязані дотримуватись правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Так, рішенням першої сесії Старопісочнянської сільської ради 7 скликання від 10.11.2016 «Про визнання повноваження секретаря Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області», визнано повноваження секретаря вказаної ради ОСОБА_1.

Відповідно до розпорядження Старопісочнянського сільського голови №02-04/»нв» від 31.05.2016 року ОСОБА_2 у звязку з її перебуванням у відпустці на секретаря вказаної ради ОСОБА_1 було покладено виконання обовязків сільського голови на період з 01.06.2016 по 30.06.2016 рік.

Здійснюючи повноваження сільського голови ОСОБА_1 30.06.2016 року близько 10:00 год., знаходячись у приміщенні Старопісочнянської сільської ради, що за адресою с.Стара Пісочна вул. Шкільна, 4, Городоцького району Хмельницької області, підготувала та видала розпорядження №16 «нк» «Про преміювання працівників сільської ради», згідно якого прийняла рішення про встановлення собі, як секретарю сільської ради, премії за підсумками роботи за червень 2016 року у розмірі 50% за фактично відпрацьований час в межах коштів передбачених у кошторисі та економії фонду заробітної плати з врахуванням надбавок за ранг та вислугу років.

На підставі зазначеного розпорядження у червні 2016 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена премія у розмірі 1456 грн.

Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у покращені свого матеріального становища та її службових повноважень щодо можливості приймати рішення про преміювання працівників Старопісочнянської сільської ради виник реальний конфлікт інтересів, який вплинув на обєктивність та неупередженість при видачі вищевказаного розпорядження.

Однак, у порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 починаючи з 30.06.2016 року не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї конфлікту інтересів сесію Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1, ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї конфлікту інтересів.

Згідно пунктів 3,4 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вживати заходи щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Але, в порушення пунктів 3,4 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів і не вжила заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів, а саме: 30.06.2016 року близько 10:00 год. особисто знаходячись у приміщенні Старопісочнянської сільської ради, що за адресою с. Стара Пісочна вул. Шкільна, 4, Городоцького району Хмельницької області, підготувала та видала розпорядження №16 «нк» «Про преміювання працівників сільської ради», згідно якого прийняла рішення про нарахування собі премії.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинених адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що вчинила зазначені правопорушення у звязку із необізнаністю із діючим законодавством.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП з таких підстав. Так вина ОСОБА_1 підтверджується:

копією попереджень ОСОБА_1 про спеціальні обмеження від 09.02.2016 року;

довідкою про доходи ОСОБА_1 за 2016 рік;

копією рішення першої сесії Старопісочанської сільської ради сьомого скликання від 10.11.2016 №1/2015 «Про обрання секретаря Старопісочанської сільської ради»;

копією рішення четвертої сесії сьомого скликання Старопісочанської сільської ради від 12.02.2016 №2/2016 «Про затвердження Положення про преміювання працівників Старопісочанської сільської ради»;

копією Положення про преміювання працівників Старопісочанської сільської ради;

копією розпорядження виконуючого обовязки голови Старопісочанської сільської ради від 30.06.2016 №16 «нк» Про преміювання працівників сільської ради;

копією бухгалтерського розрахунку нарахування преміальних за червень 2016 року ОСОБА_1;

повідомленням Старопісочнянської сільської ради про неповідомлення ОСОБА_1 сесії вказаної ради про видачу нею розпорядження щодо преміювання себе, як секретаря сільської ради.

Згідно із вимогами ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягуються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до п/п. «в», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадовими особами місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП субєктом правопорушення у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ч. 2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Таким чином ОСОБА_1 слід визнати винною у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та з врахуванням її щирого каяття, позитивної характеристики замісцем роботи та проживання, накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 36, 256, 283 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400 грн. ( три тисячі чотириста грн..)

Штраф стягнути до державного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Строк апеляційного оскарження даної постанови 10 днів з дня її винесення.

Суддя