Справа № 163/2926/16-п
Провадження № 3/163/19/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, за протоколами серій ПнРУ №193344 та №193345 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АЮ №263084, виданий Любомльським РС УДМС України у Волинській області 21.05.2015 року, -

в с т а н о в и л а:

18.11.2016 року заступником начальника ВПС «Рівне» з персоналу складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №193344 про те, що ОСОБА_1 18 листопада 2016 року приблизно о 08 год. 50 хв., діючи групою осіб спільно з ОСОБА_2, на території Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку №987, за 2000 м. від Державного кордону України, здійснив незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску з України в ОСОБА_3 і назад, з метою переміщення тютюнових виробів, та на момент його затримання знаходився в мокрому одязі, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Крім цього, цією ж посадовою особою впс «Рівне» 18.11.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №193345 про те, що ОСОБА_1 18 листопада 2016 року приблизно о 08 год. 50 хв., діючи групою осіб спільно з ОСОБА_2, на території Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку №987, вчинив злісну непокору законним вимогам прикордонного наряду Державної прикордонної служби України під час виконання останнім службових обовязків, повязаних з охороною державного кордону, а саме, не виконав законної вимоги прикордонного наряду зупинитися та продовжував втікати, чим порушив вимоги п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

В цій частині дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Справи за протоколами серії ПнРУ №193344 та серії ПнРУ №193345 від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП надійшли до суду одночасно - 23.11.2016 року.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП, за номерами: 163/2926/16-п (провадження №3/163/19/17), 163/2927/16-п (провадження №3/163/20/17), слід об'єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи № 163/2926/16-п (номер провадження 3/163/19/17) та розглядати одночасно.

ОСОБА_1 в суді факт вчинення інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що 18.11.2016 року приблизно о 08 годині ранку він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 неподалік села Римачі Любомльського району Волинської області, поблизу КСС, гуляли з собакою останнього та за КСС не заходили. В цей час до них підійшло троє прикордонників, які почали їх звинувачувати у намаганні незаконно перетнути державний кордон України з метою переміщення цигарок. Зазначені обставини інспекторам прикордонної служби він заперечував, однак, незважаючи на це, прикордонники наклали на нього кайданки, примусили сісти в службовий автомобіль, яким його завезли на заставу, де відносно нього було складено протоколи, з якими він не погодився. Крім цього, вказав, що в той момент документів при собі він не мав, як і не мав його товариш ОСОБА_2, прикордонники були з автоматами та від останніх ніхто не втікав. За викладених обставин, просив суд провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушень, які йому інкримінуються, оскільки наміру перетинати державний кордон він не мав та жодної непокори прикордонникам не чинив.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, показання свідків, та дослідивши письмові докази у справі, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає в разі перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.204-1 КУпАП є вчинення таких дій групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Отже, об'єктивною стороною складу вказаного адміністративного правопорушення є активні дії по перетинанню державного кордону України, а його субєктивна сторона характеризується наявністю вини виключно у формі умислу.

Відповідальність за ч.2 ст.185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, … , вчинену групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

В якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП, до протоколів про адміністративне правопорушення додано ідентичні документи: протокол про адміністративне затримання від 18.11.2016 року; схему затримання правопорушників; письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.11.2016 року та рапорти заступника начальника ВПС «Рівне» з персоналу ОСОБА_4 від 18.11.2016 року.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав на безпідставність складання відносно нього протоколів та неправомірність дій співробітників ДПС України, оскільки він поїхав до лісу, що за селом Римачі, шукати гриби, а також допомогти товаришу знайти собаку, однак вони були зупинені прикордонниками, які їх забрали у відділ.

Такі письмові пояснення ОСОБА_1, які свідчать про невизнання останнім вини, посадовою особою, яка складала протоколи, не перевірялись та залишились поза увагою без будь-якого спростування.

З рапортів заступника начальника ВПС «Рівне» з персоналу ОСОБА_4 від 18.11.2016 року слідує, що ним о 08 год. 50 хв. в ході переслідування було затримано гр. України ОСОБА_1, який в районі прикордонного знаку №987, в 2000 м. від ДК України разом з гр. України ОСОБА_5 рухалися в напрямку с. Бережці із сторони ДК України, на території Рівненської с/р Любомльського р-ну Волинської обл., та здійснив спробу незаконного перетину ДКУ поза ППр через ДКУ, яку було припинено складом п/н, з метою переміщення тютюнових виробів, при цьому, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору його законним вимогам, а саме: після того як останній разом із співучасником побачив прикордонний наряд, почав втікати з місця вчинення правопорушення та на його неодноразові команди зупинитися та припинити протиправну діяльність, дані особи не відреагували та продовжували втікати.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор прикордонної служби ВПС «Рівне» ОСОБА_6 суду показав, що 18.11.2016 року в складі групи реагування, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виїхали в район прикордонних знаків №987-989 та, прибувши на вказане місце, виявили сліди двох осіб, які вели через КСС, та в подальшому цих осіб було затримано інспектором Вакарем І.П. в тилу, за 200 м. від КСС. Серед затриманих осіб також був ОСОБА_1 Після їх затримання, останніх привезли на відділ для складання протоколів. Разом з тим, вказав, що ознак перетину державного кордону виявлено не було, як і не було виявлено цигарок.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він в складі групи реагування в складі: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 прибули на КСС, в район прикордонних знаків №987-989. Разом з останнім залишились біля прикордонного знаку №989. В подальшому побачили двох осіб, які намагались втікти, та даних осіб було затримано біля с.Бережці Любомльського району. Крім цього, вказав, що участі в затриманні зазначених осіб він не брав та очевидцем вчинення ОСОБА_1 злісної непокори не був.

Інспектор прикордонної служби ВПС «Рівне» ОСОБА_4 в якості свідка суду показав, що 18.11.2016 року від І-го заступника начальника Луцького прикордонного загону Грабового він отримав завдання висунутись в район прикордонного знаку №987, оскільки відповідно до наявної інформації прикордонним нарядом було виявлено рух двох осіб біля річки Західний Буг. Пізніше отримав повідомлення про затримання цих двох осіб, які перетнули державний кордон та, повертаючись назад, намагались втекти від прикордонного наряду. Дані особи були затриманні біля села Бережці Любомльського району, однак, хто саме здійснював їх затримання йому невідомо та безпосереднім очевидцем вчинення ОСОБА_1 незаконнного перетинання державного кордону він не був.

Такі показання свідка ОСОБА_4 не узгоджуються зі складеними ним рапортами та між собою кардинально різняться, адже факт затримання ОСОБА_1 саме ним в судовому засіданні ОСОБА_4 не підтвердив.

Зазначене одночасно виключає прийняття судом в якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень рапортів вказаного інспектора прикордонної служби ВПС «Рівне» ОСОБА_4, оскільки викладені у них факти та обставини свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли і спростовані їх виконавцем.

Поряд з цим, показання свідка ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7, які у своїй сукупності дають підстави не приймати показання свідка ОСОБА_6 щодо наведених ним фактів про затримання ОСОБА_1 саме інспектором прикордонної служби ОСОБА_4

Щодо доданої до протоколу схеми затримання правопорушників, то вона підтверджує лише факт перебування осіб у певній місцевості, однак аж ніяк сама по собі не доводить вчинення, зокрема ОСОБА_1, умисних активних дій по незаконному перетинанню державного кордону України, та злісної непокори законним вимогам прикордонного наряду.

Доказів, які б підтверджували факт незаконного перетину державного кордону через річку «Західний Буг» та назад з метою переміщення тютюнових виробів, у справі немає та в судовому засіданні їх не здобуто. Зокрема, у справі не підтверджено використання ОСОБА_1 будь-яких засобів для перетину річки (човна чи інших плавзасобів), оскільки факт виявлення та вилучення таких предметів у справі не зафіксовано. Щодо вказівки у протоколі про те, що на момент затримання ОСОБА_1 знаходився у мокрому одязі, то даний факт належними доказами, якими в даному випадку могли б бути фото-таблиці, не підтверджений, так як такі фото-таблиці у справі відсутні.

Зазначена в протоколі мета незаконного перетинання державного кордону поза пунктом пропуску з України в ОСОБА_3 та назад - «переміщення тютюнових виробів» не є обовязковою складовою правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, однак вона й не доведена, оскільки у справі немає жодних доказів на ствердження факту виявлення цигарок, як в районі затримання ОСОБА_1, так і на суміжній стороні ОСОБА_3, що через річку «Західний Буг».

Досліджені судом докази фактично зводяться лише до констатування факту перебування ОСОБА_1 між лінією ДКУ та КСС, без спеціального дозволу підрозділу ДПСУ.

Між цим, з постанови Любомльського районного суду від 26.01.2017 року відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП, яка набрала законної сили 07.02.2017 року, встановлено, що провадження у даній справі, звинувачення по якій є аналогічним що й відносно ОСОБА_1, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складів зазначених правопорушень.

Таким чином, ні письмові докази, ні показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків військовослужбовців: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 жодним чином не підтверджують та не доводять вчинення ОСОБА_1 умисних активних дій щодо незаконного перетинання державного кордону України та вчинення ним злісної непокори вимогам працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, а його звинувачення у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП, грунтується виключно на припущеннях, що в силу ст.62 Конституції України є неприпустимим.

Відповідно до правил п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вбачаються підстави для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Керуючись ст. 33, ч.2 ст.36, ст. 221, п.1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, на підставі ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складів вказаних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_8