Справа № 520/1194/17
Провадження № 3/520/1097/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 195047 від 25.01.2017 року вбачається, що 11.01.2017 року о 16:00 год., в м. Одеса, по вул. Академіка Корольова, 81/7, водій ОСОБА_2 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керуючи автомобілем марки «NISSAN», д/з ВН 2667 НА допустив наїзд на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», д/з СВ 8450 АО, після чого місце пригоди залишив. Шляхом розшукових заходів автомобіль та водія було встановлено.

За таких обставин, в наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.10 «Правил дорожнього руху» України, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності пояснила, що з протоколом про адміністративне правопорушення згодна, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала в повному обсязі, просила суд суворо не карати, запевнила, що більше не допустить порушення ПДР України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до висновку, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, поясненнями правопорушника, письмовими поясненнями свідків події, які підтвердили факт вчення ДТП, схемою з місця події, згідно якої встановлено місце ДТП та напрямок руху транспортних засобів.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом'якшує відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є його щире розкаяння. Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Беручи до уваги обставини та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України», суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з особи, що притягується до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 320 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40, 122-4, 221, 283, 384, КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає320 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_3