Номер провадження: 33/785/372/17
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Копіца О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнутий судовий збір у розмірі 275,60 грн. на користь держави.

09.02.2017 року ОСОБА_2 через суд 1-ої інстанції подав до апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу, у якій не погодився із зазначеною постановою, вважаючи, що суддя 1-ої інстанції не об'єктивно, односторонньо розглянув дану справу, не врахував обставини справи, чим порушив норми процесуального та матеріального права.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_2 просив змінити постанову суду відносно нього в частині призначеного стягнення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду та не заявляє клопотання про його поновлення, оскільки, апеляційна скарга подана ним 09.02.2017 року, тобто через 6 місяців з моменту винесення постанови.

При цьому, посилання в апеляційній скарзі на те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції повинен обчислюватись з моменту отримання її копії є хибним, оскільки це суперечить положенням ч. 2 ст. 294 КУпАП.

У зв'язку з викладеним, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та неподанням клопотання про його поновлення.

При цьому, скаржнику слід роз'яснити його право на звернення до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення процесуального строку на оскарження постанови суду 1-ої інстанції.

Керуючись ст.ст. 7, 283, 294 КУпАП, суддя-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, - повернути останньому, у зв'язку із пропуском строку на її оскарження, та не заявленням клопотання про його поновлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області: О.В. Копіца