Справа № 344/675/17
Провадження № 33/779/90/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 11 січня 2017 року о 21 год. 05 хв. В м. Івано-Франківську, по вул. Ленкавського, 9, керував транспортним засобом марки «Аudi А6» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення судді ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає постанову судді безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм. Стверджує, що висновки суду, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що при розгляді справи суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги постанови Пленуму Верховного суду України від 11 червня 2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень статті 276 КУпАП» та пункт 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту , а також про адміністративне правопорушення». Вважає, що суд у відповідності до п. 2 ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду не перевірив правильність складання протоколу і почав розглядати справу передчасно. Зазначає, що в той день 11 січня 2017 року на вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську він сів у припаркований ним автомобіль біля продуктового магазину, в якому він працює і почав від'їжджати. Працівники поліції його зупинили та запропонували надати їм документи. Він надав їм документи на автомобіль та на право керування. В цей момент один з поліцейських вказав, що нібито він перебуває у нетверезому стані. Він заперечив дане твердження та сам запропонував поїхати на медичне обстеження. На його пропозицію працівники поліції заперечили у категоричній формі, заявивши, що їм достатньо провести тестування на алкоголь спеціальним приладом. Оскільки, працівники поліції категорично відмовилися їхати в медичний заклад для проведення його обстеження, він був змушений погодитись на їхню вимогу. Він, знаючи, що нічого з алкоголю ні в той день, ні напередодні не вживав, дмухнув у прилад «Drager», який показав 0,72 проміле. Не дивлячись на його заперечення та на вимогу проходження медичного освідчення в медичному закладі. Працівниками поліції було складено протокол. У протоколі він власноручно написав, що не згідний з результатами обстеження і спиртне не вживав. Вважає, що прилад «Drager» був несправним, оскільки невірно показав 0,72 проміле, хоча він алкоголю не вживав, а температуру повітря під час проведення тесту +24,0 С, хоча на вулиці була зима і температура повітря була нижче нуля. Наголошує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Дії працівників поліції були незаконними внаслідок того, що його було освідчено несправним приладом, а їхати з ним у медичний заклад для проходження обстеження на стан алкогольного сп'яніння інспектори поліції відмовилися.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, клопотань від нього не надходило.

Захиснику ОСОБА_3 роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявив клопотання про долучення до матеріалів справи медичної довідки ОСОБА_2, вказане клопотання задоволено.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення в серії БР № 153933 від 11 січня 2017 року (а.с. 1), квитанцією тестування на алкоголь спеціального приладу «Драгер» (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_2 погодився з результатами огляду (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4, 5).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 153933 від 11 січня 2017 року, складеного інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_6, ОСОБА_2 11 січня 2017 року о 21 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «Аudi А6» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» ARHK - 0087 в присутності свідків. Порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_6, з заповненням всіх необхідних реквізитів щодо пригоди, протокол підписаний як уповноваженою особою, так й особою, відносно якої його було складено - ОСОБА_2 (а.с. 1).

В протоколі містяться пояснення ОСОБА_2 наступного змісту: «не вживав» (а.с. 1).

При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення огляду на стан сп'яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_2 0,72 проміле, час проведення тесту 11 січня 2017 року 21 год. 17 хв. (а.с. 2). Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_2, працівника поліції. Вважаю вказану квитанцію допустимим доказом, жодних сумнівів щодо її змісту не виникає.

Доводи апелянта про недопустимість вказаної квитанції у зв'язку з тим, що з неї вбачається температура +24,0 С, хоча температура повітря у січні була нижче нуля, не є слушними, оскільки з квитанції не вбачається місце проведення такого тесту (на вулиці чи в транспортному засобі).

Доводи апелянта про недопустимість квитанції, яку долучено до апеляційної скарги, у зв'язку з виправленням року народження ОСОБА_2 з 2017 на 1987, теж є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи (а.с. 2) міститься перший екземпляр цієї квитанції з правильним зазначенням року народження ОСОБА_2, а саме 1987 рік, з його власноручним підписом.

Вважаю очевидною опискою в наданій стороною захисту квитанції посилання на 2017 рік з подальшим виправленням на 1987 рік.

Також вважаю такою, що не є підставою для визнання недійсним квитанції тестування на алкоголь, відсутність запису про номер протоколу, оскільки в ній містяться достатньо даних, які поза всяким розумним сумнівом доводять факт проведення тесту відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 11 січня 2017 року в м. Івано-Франківського по вул. Ленкавського, 9, о 21 год. 17 хв., що повністю узгоджується як з протоколом про адміністративне правопорушення, так і з іншими матеріалами справи.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 11 січня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4), вбачається, що він 11 січня 2017 року в м. Івано-Франківську по вул. Ленкавського, буд. № 9, був запрошений співробітниками патрульної поліції в якості свідка при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 В його присутності водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», що він засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 153933. Результат тесту показав 0,72 проміле.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 11 січня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 5), вбачається, що він 11 січня 2017 року в м. Івано-Франківську по вул. Ленкавського, буд. № 9, був запрошений співробітниками патрульної поліції в якості свідка при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 В його присутності водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», що він засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 153933. Результат тесту показав 0,72 проміле.

Вважаю такими, що не відповідають дійсності, твердження апелянта про те, що він не погоджувався з результатами огляду та пропонував працівникам поліції пройти освідчення в медичному закладі, оскільки вони спростовуються змістом акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3).

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота за допомогою Драгер алкотест 6820 ARHК - 0087. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 0,72 проміле. З результатами ОСОБА_2 згоден, про що свідчить його власноручний підпис. Свідки огляду: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Акт склав інспектор роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенант поліції ОСОБА_7

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4, 5) теж не вбачається, щоб ОСОБА_2 висловлював незгоду з результати тестування на алкоголь.

Таким чином, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено що під час проведення огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 погоджувався з результатами тестування, про що свідчить його власноручний підпис, а тому у працівників поліції не було підстав для направлення особи до медичного закладу для проходження освідчення на стан сп'яніння, за таких обставин вважаю вказаний огляд таким, що проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Надана в судовому засіданні медична довідка щодо ОСОБА_2 сама по собі не може бути підставою для скасування рішення суду.

Докази, на основі яких ґрунтувалося рішення судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отримані у встановленому законом порядку передбаченими способами. Будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Що ж стосується твердження апелянта про те, що він не вживав алкоголю перед тим як сідати за кермо, то вважаю його способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони не відповідають встановленим фактичним обставинам справи та повністю спростовуються зібраними по справі доказами.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом першої та судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення.

Отже, за вказаних вище обставин вважаю, що у судді суду першої інстанції були законні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керуванням ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, твердження як апелянта, так і його захисника, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригінало

Суддя В.В. Повзло