Провадження № 3/235/45/17
Справа № 235/20/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року місто Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Карабан І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (нині м. Покровськ) Донецької області, громадянки України, непрацюючої, заміжньої, має двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: Донецька область, м-н Лазурний, 78-а/49

- за ст. 184 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ДО 012175 від 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов»язків, по забезпеченню навчання та виховання свого неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок чого останній систематично порушує дисципліну на уроках, вживає нецензурну лексику, внаслідок чого ОСОБА_1 порушила ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства" та ст.59 ЗУ "Про освіту".

ОСОБА_1 в суді заперечувала проти протоколу, який було складено відносно неї. Пояснила, що вона виховує свого сина як слід, він виконує всі уроки і навіть приймає участь у шкільних олімпіадах. Вона виконує всі рекомендації класного керівника, також зверталася за консультаціями до психолога, від виконання своїх батьківських обов`язків не ухиляється. Її син потребує особливої уваги, враховуючи його особистість, але у школі не зажди можуть знайти до нього підхід, відповідно до його стану. На сьогоднішній день, конфліктів в класі не відбувається, що були підставою для подальшого порушення дисципліни сином, оскільки не навчається учень, який ініціював ці конфлікти. Складання протоколу відносно неї та доповідну, яка була складено відносно її сина батьками учнів 4-Д класу, пояснює конфліктом між її сином на однокласником ОСОБА_5, у зв`язку з чим навіть зверталась до поліції.

Диспозиція частини 1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства" - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 6 вищезазначеного Закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Згідно ст.59 ЗУ "Про освіту" - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані: постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей; поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної мови, регіональних мов або мов меншин, інших мов і рідної мови, сім'ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв; виховувати повагу до національних, історичних, культурних цінностей українського та інших народів, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання та навколишнього природного середовища, любов до своєї країни; сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу; виховувати повагу до законів, прав, основних свобод людини.

Вчинення даного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою провини, а саме особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вважаю, що в судовому засіданні не встановлено факт ухилення ОСОБА_1, матері ОСОБА_4, від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина.

ОСОБА_1 прибувала за кожним викликом класного керівника, не ігнорувала вказівки та зауваження, проводила відповідні виховні бесіди с дитиною, дитині створені необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, у дитини завжди вивчені домашні завдання, він приймав участь в олімпіаді та зайняв призове місце, також відвідувала разом з сином психолога як в школі, так і в індивідуальному порядку.

Зазначені обставини підтверджуються в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_6, класного керівника, яка також пояснила в судовому засіданні, що в школі у дитини постійно відбувалися конфлікти з певною компанією однокласників, він першим не нападав на них, але емоційно реагував на їх дії проти нього. Він дійсно допускав порушення дисципліни в класі, але мати з ним постійно проводить виховні бесіди, приймає участь при вирішені питань, що пов`язані з дитиною. Після переведення з класу хлопця, з яким у ОСОБА_4 був конфлікт, його поведінка значно покращилася.

Про наявність конфлікту між ОСОБА_7 та учнем його класу та його братом, свідчить досліджений в судовому засіданні матеріал за результатами перевірки за зверненням ОСОБА_1 з приводу подій, що мали місце 30 листопада 2016 року.

Поведінка дитини обумовлена його психологічним станом, індивідуальними особливостями його особистості, що вбачається із проведених з ним відповідних тестів.

Факт того, що мати не ухиляється від виховання дитини, підтверджується також і характеристиками на дитину, що надані навчальним закладом, і з яких вбачається, що батьки реагують на рекомендації психолога та вчителя, але це дає тимчасовий ефект.

Крім того, у відповідності до ст..50 ЗУ "Про освіту» учасниками навчально-виховного процесу є: діти дошкільного віку, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти; керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти; батьки або особи, які їх замінюють, батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу; представники підприємств, установ, кооперативних, громадських організацій, які беруть участь у навчально-виховній роботі.

Отже, питання виховання віднесені також і до компетенції педагогічних працівників, які також повинні приймати участь у навчанні та вихованні дитини під час її перебування в навчальному закладі.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки не встановлено, що остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійського міськрайонного суд Донецької області.

Суддя І.І.Карабан