Провадження №: 3/752/74/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Рудик І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.-

в с т а н о в и в:

02.11.2016 року о 02 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Васильківська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Nexia» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв'язане мовлення, не стійка хода, від проходження медогляду в встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча неодноразово був належним чином повідомлений судом про місце і час розгляду справи, однак справа може бути розглянута у його відсутність на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Клопотання надане ОСОБА_1 про передачу матеріалів на розгляд іншого суду не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення сталося в м. Києві по вул. Васильківська, яка територіально відносяться до Голосіївського району м. Києва. Під час оформлення протоколу про адміністратвине правопорушення, при встановленні адреси проживання, ОСОБА_1 не заперечував проти вказання як адреси проживання АДРЕСА_1, про що поставив свій підпис у протоколі. Крім того, у своєму клопотанні про передачу справи на розгляд іншого суду, самим ОСОБА_1 вказується адреса його проживання як АДРЕСА_1, а адреса тимчасового проживання АДРЕСА_2. Одночасно, в своєму клопотанні про передачу справи на розгляд іншого суду, ОСОБА_1 не наводить жодних доказів про дійсність його тимчасового проживання за вказаної у клопотанні адресою. Таким чином суд відмовляє в задоволенні цього клопотання та приходить до висновку про повноважність Голосіївського районного суду м. Києва проводити розгляд протоколу про адміністративне правопорушення саме за місцем вчинення правопорушення.

Більше того, з урахуванням неодноразових викликів ОСОБА_1 в судові засідання та його ухиленням від них, подачею 29.12.2016 року клопотання про відкладення проведення судового засідання, саме клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду від 24.01.2017 року, подане безпосередньо перед закіненням строків притягнення його до адміністративної відповідяльності, суд розцінює, як подане з метою чергового затягування строків розгляду з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно з вимогами ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення

Суддя І.В. Рудик