Справа № 367/9038/16-п Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 33/780/153/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 07.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працевлаштованого,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 06.12.2016 року о 01 год. 45 хв. в м. Буча Київської області по вул. Жовтневій 22, він керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому Законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків. Зазначеними діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обґрунтовуючи скаргу апелянт вказує на неповноту проведення судом першої інстанції судового розгляду та порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, не враховано, що працівниками поліції не було повідомлено конкретної причини зупинки його транспортного засобу та не розяснено його прав, передбачених чинним законодавством. Причиною відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння стало те, що працівники поліції належно не поінформували його про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надали сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також, викликала сумніви трубка пристрою, яка, на думку апелянта, була не герметично запакована. Після відмови від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя. Зазначене підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи в суді було проігноровано клопотання апелянта про виклик та допит свідків і лише частково задоволено клопотання про проведення повного аудіо та відео фіксування розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення ступеню алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 06.12.2016 року серії АП2 №3538658 зазначено, що у водія ОСОБА_2 виявлені наступні ознаки спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 відмовився, що підтверджується поясненнями та підписами свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.1).

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 06.12.2016 року о 02 год. 00 хв. в м. Буча по вул. Жовтнева, 24, вони були запрошені, співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 У їхній присутності вищевказаний водій від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Drager» відмовився (а.с.4).

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що від проходження медичного огляду для встановлення ступеню алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився в присутності двох свідків, однак заперечував той факт, що перебував за кермом в стані алкогольного спяніння.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 підтвердив, що ОСОБА_2 було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан спяніння, проте останній відмовився у присутності двох свідків.

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, його вина в повному обсязі підтверджується письмовими поясненнями вищевказаних свідків (а.с.4), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 06.12.2016 року серії АП2 №3538658 (а.с.1) та диском відеофіксації події, доданим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с.18).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

З огляду на вищезазначене постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1