Справа № 175/339/17
Провадження № 3/175/148/17
Постанова

Іменем України

02 березня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рись Н.Ю.,

за участю прокурора Токовило В.Л.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючу головним спеціалістом з діловодства, звітності та контролю Ювілейної селищної ради,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний протокол №178, складений оперуповноваженим управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 30 січня 2017 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, як посадова особа публічного права відповідно до п. «а» ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», як Голова Ювілейної селищної виборчої комісії, діючи у власних інтересах, вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією за наступних обставин. Згідно п. 11 ст. 28 Закону України «Про місцеві вибори» та п. 22, п. 23 Постанови КМУ № 687 від 08.09.2015 року членам виборчих комісій може бути нарахована та виплачена одноразова грошова винагорода лише один раз протягом виборчого процесу після встановлення підсумків голосування, за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної територіальної виборчої комісії, і виплачена тим членам комісії, що брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи не на платній основі вони працюють у такій комісії. Одноразова грошова винагорода не є обов'язковою виплатою. Розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на її засіданні за поданням голови виборчої комісії залежно від особистого внеску кожного члена комісії в її діяльність і не може перевищувати розміру місячної заробітної плати, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року № 966 «Про умови оплати праці членів виборчих комісій, комісій всеукраїнського референдуму», за посадами, які вони займають у відповідних виборчих комісіях. На виконання ст. 101 Закону України «Про місцеві вибори» Ювілейною селищною виборчою комісією Дніпропетровського району Дніпропетровської області передано виборчу та іншу документацію до архівного відділу Дніпропетровської районної державної адміністрації для архівного зберігання. На момент отримання документів архівного відділу встановлено, що нарахування та виплата одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії, в тому числі і голові комісії - ОСОБА_1 у розмірі 890,00 грн. на виборах у жовтні 2015 року була здійснена за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 31 (юридична адреса Ювілейної селищної виборчої комісії) на підставі протоколу №10 від 25 жовтня 2015 року з голосом ОСОБА_1 «За» преміювання неї самої та постанова № 109 від 25 жовтня 2015 року за підписом ОСОБА_1 на виплату одноразової грошової винагороди собі та членам сільської виборчої комісії за поданням нею самою на голосування. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яке виразилось у прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, її вина у вчиненні цього порушення повністю доведена, складений відносно неї протокол відповідає вимогам закону, а тому є всі підстави для визнання ОСОБА_1 винною і застосування відносно неї адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала. Вона та її адвокат ОСОБА_3 вважали, що був відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки рішення про преміювання приймалось колегіально.

Заслухавши пояснення прокурора та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,її адвоката, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення ,суд приходить до висновку про те, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

При розгляді зазначеної категорії справ про адміністративні правопорушення, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб. Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об'єктивних даних, які б достовірно свідчили про спонукання членів комісії до голосування за рішення на користь ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, порушенням вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів є вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до примітки 2 ст. 172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 27 Закону України «Про місцеві вибори» визначає, що виборча комісія є колегіальним органом. Основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою комісії, в разі його відсутності - заступником голови, а в разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії. Рішення виборчої комісії приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від складу комісії. Рішення дільничної виборчої комісії, що суперечить законодавству України або прийняте з перевищенням її повноважень, може бути скасоване в установленому законом порядку відповідною територіальною виборчою комісією або судом. У такому випадку відповідна територіальна виборча комісія має право прийняти рішення по суті питання.

Системний аналіз статей 20, 25, 27 Закону України «Про місцеві вибори», статей 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» не підтверджує того факту, що член дільничної виборчої комісії, її голова або секретар, перебуває у безпосередньому підпорядкуванні голови районної виборчої комісії.

Як вбачається із змісту протоколу про правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, остання притягується за неповідомлення у письмовій формі безпосереднього керівника - голову районної виборчої комісії, про прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів під час здійснення повноважень голови виборчої комісії, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно положень Закону України «Про місцеві вибори» голова районної комісії не є безпосереднім керівником голови дільничної комісії, оскільки це прямо не передбачено цим Законом, як не передбачено Законом і право голови районної комісії надавати обов'язкові для виконання голові дільничної комісії вказівки та контролювати їх виконання.

За таких обставин, ОСОБА_1 не зобовязана була повідомляти голову Дніпропетровської районної виборчої комісії Дніпропетровської області про наявність у неї конфлікту інтересів, оскільки такий не є її безпосереднім керівником. Про неповідомлення ОСОБА_1 щодо наявності у неї конфлікту інтересів Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, в протоколі від 30 січня 2017 року не зазначено, на підтвердження цього жодних доказів не надано.

З огляду на це, ОСОБА_1 не може нести відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи свідчать про те, що приймаючи участь у голосуванні щодо вирішення питання щодо нарахування та виплати одноразової грошової винагороди, ОСОБА_1 діяла не особисто, а рішення приймалось колегіальним органом, Ювілейною селищною виборчою комісією, із дотриманням передбаченої законом процедури. Таким чином, з урахуванням викладених обставин, в діянні ОСОБА_1 відсутня подія та об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 221, 279, 284, 287, 172-7, 247 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.

Постанова набрала чинності _____________________року.