АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 27.10.2016 року о 00 годин 50 хвилин, по вул. С. Петлюри, 5 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку доказам, належним чином не взяв до уваги його пояснення, не викликав та не опитав у судовому засіданні свідків.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 037379 від 27.10.2016 року, ОСОБА_2 27.10.2016 року в 00 годин 50 хвилин, по вул. С. Петлюри, 5 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Будучи ознайомленим з вказаним протоколом, ОСОБА_2 власноручно написав, що алкоголь не вживав. Про свою згоду пройти огляд на стан сп'яніння не заявляв та не спростовував у будь-який інший спосіб зміст протоколу щодо його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

У своїх поясненнях свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 2).

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що працівники ДАІ не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, спростовуються даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя