Справа № 463/5319/16-п Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 33/783/96/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, та його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді Сорокін І.О. 5 листопада 2016 року, о 14 год. 40 хв., у м. Львові по вул. Личаківській, 24а, керуючи автомобілем марки «Renault Kango», д.н.з. ВС 4211 CE, не стежив за дорожньою обстановкою, при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова судді не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, є необґрунтованою. Зазначає, що працівник патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення невірно кваліфікував дії учасників дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу призвело до неправильного зазначення у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що він рухався по трамвайній колії, а висновки судді першої інстанції побудовані лише на свідченнях потерпілої. Вказівка на те, що після ДТП він їхав по трамвайній колії не відповідає дійсності. Зазначає, що у судовому засіданні він надав пояснення, що після удару він прийняв лівіше та зупинив свій автомобіль, проте, враховуючи габарити трамваю, що виступають за розміри трамвайної колії, його автомобіль був перешкодою для руху трамваю, а не був зупинений на трамвайній колії.

Також зазначає, що суддя не надав жодної оцінки розбіжностям у поясненнях потерпілої, які були надані після ДТП та наданими у суді першої інстанції.

Вважає, що у вчиненні ДТП він не винуватий, а винною у вчиненні ДТП є потерпіла, яка в порушення вимог ПДР України не дотрималася безпечного інтервалу між транспортними засобами, не врахувала дорожньої обстановки та розпочала маневр випередження на дорозі, що має одну смугу для руху в попутному напрямку.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, суддя приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обгрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у порушенні правил дорожнього руху, що відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно п. 10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3. Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 в порушенні ним п. 10.3 ПДР України є обгрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи даними, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 057726 від 5.11.2016 року (а.с.1), схемою місця ДТП від 5.11.2016 року (а.с.2), поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 4).

Вказані докази є належними, допустимими та взаємоповязаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

На стадії апеляційного провадження ОСОБА_2 не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таких не встановлено і судом.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції на схемі ДТП невірно вказано дві смуги руху, в той час як на ділянці дороги по вул. Личаківській, 24а у м. Львові є лише одна смуга руху, то такі є безпідставними.

Згідно п.11.1 Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Крім того, як вбачається з схеми місця ДТП така схема складена у присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що вони розписалися у ній.

Отже, враховуючи вищевикладене, постанова судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обгрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.