Справа № 346/61/17
Провадження № 33/779/103/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1,непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 28.12.2016 року о 02 год.06 хв. по вул. Майданського в м. Коломия з ознаками стану алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом Фольцсваген Пассат, н.з.НОМЕР_1 і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що з постановою суду не погоджується, так як суд дійшов до висновку, що 28 грудня 2016 року він керував транспортним засобом марки «Фольксваген пасат» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Коломия по вул. Майданського в стані алкогольного сп'яніння виключно взявши до уваги покази працівників поліції.

Проте, суд безпідставно не взяв до уваги його показів та прохання щодо виклику в судове засідання свідків, які підтвердили б, що 28 грудня 2016 року він своїм автомобілем не керував, так як автомобіль стояв біля тротуару із спущеним колесом.

Вказує, що йому не було роз'яснено його право на захист, а показання працівників поліції є упередженими, оскільки вони є заінтересованими особами по даній справі.

Крім цього, на підтвердження того, що він відмовився від медичного огляду на встановлення факту вживання алкогольних напоїв, працівники міліції у приймальному покої мали б скласти акт за участю свідків. Цього зроблено не було, тому що коли він відмовився від обстеження, то працівники поліції відпустили його додому без складання протоколу в його присутності, а склали його на наступний день, погрожуючи йому тим, що не повернуть автомобіль.

Зазначає,що при винесенні покарання суд порушив вимоги п.1, ст.19 КАСУ, а саме територіальну підсудність судового розгляду справи, тобто суд навіть не звернув увагу на те, що він зареєстрований та проживає не в м. Коломия, а у с. Слобідка, Городенківського району. Вважає, що адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Просить постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року скасувати, а провадження по справі закрити.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи в Апеляційному суді Івано-Франківської області і отримав відповідне повідомлення 02.03.2017 року, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив і не просив відкласти розгляд справи у зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії АП2 №062929 від 28.12.2016 року, в якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення вказала - «керував автомобілем, перед тим випив пиво»; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2016 р. №2 відповідно до якого ОСОБА_2 від мед освідчення та здачі біоматеріалу відмовився.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №062929 від 28.12.2016 року, ОСОБА_2 28 грудня 2016 року о 02 год.06 хв. в м. Коломия, по вул. Майданського, керував автомобілем марки «Фольцваген Пассат» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. А саме: різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, порушення висловлення. На вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на факт вживання алкоголю та визначення стану сп'яніння водій в приймальному покої Коломийської ЦРЛ відмовився(ухилився).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою-інспектором Коломийського ВП капітаном поліції Сташків О.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності-ОСОБА_2

Суд першої інстанції зазначив в своєму рішенні, що під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 пояснив, що в протоколі є його підпис, він дійсно відмовився від проходження медичного освідчення, оскільки перед тим вживав спиртні напої і не зміг пояснити, чому він не надав пояснення працівникам поліції ,що він не керував транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

На думку суду, в матеріалах справи наявна достатня кількість доказів того, що ОСОБА_2 у зазначений в постанові час мав ознаки алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що справа була повинна розглянута судом за місцем його проживання і безпідставно розглянута Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, оскільки відповідно до вимог ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а справа про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і другою статті 130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З огляду на наведене підстав для задоволення апеляції правопорушника ОСОБА_2 та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв