АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десяти тисячам двомстам) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Згідно постанови суду, 24.11.2016 року о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_2 по вулиці Фастівська, 2 в м. Чернівці керував автомобілем «Шкода Октавіа» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведено у медичному закладі лікарем-наркологом.

ОСОБА_2 неодноразово викликався в судові засідання. Протягом грудня звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи у зв'язку із бажанням залучити до участі у справі адвоката. В судове засідання не з'явився.

В апеляційній скарзі апелянт свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, так як не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а докази, якими підтверджується його вина є незаконними, так як при їх складанні були порушенні вимоги законодавства.

Вважає постанову про адміністративне правопорушення від 23 січня 2017 року щодо нього незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин події.

Посилається на те, що пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 суперечить обставинами справи, оскільки під час знаходження його біля автомобіля,

Провадження №33/794/54/17 Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

в який він намагався сісти 24 листопада 2016 року о 17 годині 10 хвилин, на території лікарні по вулиці Фастівській в м. Чернівці, між ним та особами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, під час якої вони намагалися припинити його дії щодо сідання в автомобіль в стані алкогольного сп'яніння та викликали поліцію, але не зупиняли автомобіль під його керуванням.

Працівники поліції також не зупиняли автомобіль під його керуванням, коли вони прибули на виклик, він стояв біля автомобіля та вів розмову з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував автомобілем.

Визнання його вини у вчиненні правопорушення обмежується визнанням факту вживання алкоголю перед керуванням. Водночас, відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП стосується не факту вживання алкоголю, а перебуванням у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Просить скасувати постанову суду І інстанції та закрити провадження щодо нього з-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, постанову районного суду законною та обґрунтованою, а скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено відповідно до ст. 256 КУпАП.

Згідно п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних

засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Главою ІІІ п.16 передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Пунктом 17 цієї ж глави встановлено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що винність ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 №984385 від 24 листопада 2016 року (а.с.1), який складено о 18 год. 40 хв., в якому зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується підписом самого правопорушника.

У висновку лікаря ОСОБА_6 КМУ «Чернівецького обласного наркологічного диспансеру» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1607 від 24 листопада 2016 року зазначено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено підписом лікаря та печаткою установи, а також підписом правопорушника (а.с.2).

Крім того, в матеріалах провадження наявні пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вказують на те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння, що навіть не орієнтувався в просторі (а.с.3,4,5).

Підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Інші докази, на які посилається апелянт, в матеріалах справи відсутні і не надані суду апеляційної інстанції, окрім поважності неприбуття до суду першої інстанції.

За зазначених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується

матеріалами адміністративного провадження.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також надану правопорушнику можливість спростувати в суді апеляційної інстанції факти, викладені в адміністративному протоколі, з наданням відповідних доказів, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду І інстанції, як про це апелює ОСОБА_2.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_2, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області Г.А. Станковська