Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/6364/16-п Головуючий в 1 інстанції Антоненко М.В.
Провадження №33/778/79/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Як зазначено в постанові суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 10 вересня 2016 року о 18 годині 30 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, біля будинку №40 по вулиці Шкільній у місті Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager». Відповідно до результатів тестування, ступінь алкогольного спяніння складає 0,63 проміле. Оскільки з результатами був незгоден, подальший огляд на стан спяніння проведено у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога, результат 0,93 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення судом під час розгляду справи вимог ст.ст.7, 256, 266, 268, 272, 272-2, 278, 280, 283 КУпАП, неповне зясування обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Крім того зазначає, що судом допущено формальний та спрощений підхід до розгляду справи, під час якої не встановлено всіх обставин, які підлягають зясуванню, що передбачено ст.280 КУпАП. Також посилається на неврахування судом його письмових пояснень від 07 грудня 2016 року, які наявні в матеріалах справи, та вказує на ненадання належної оцінки його поясненням від 10 вересня 2016 року.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3А, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову у межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з додатками надійшов до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 27 вересня 2016 року.

Постановою суду від 15 листопада 2016 року вказаний протокол разом з матеріалами справи повернуто до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя для належного оформлення (а.с.22-24).

06 грудня 2016 року вказані матеріали повторно надійшли до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя та постановою цього ж суду від 08 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо сповіщення ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду після повторного находження справи до суду.

Разом з цим, 07 грудня 2016 року на адресу суду першої інстанції надійшов лист від ОСОБА_2, згідно з яким останній бажав брати участь у розгляді справи, зазначив, що має намір надати певні докази та просив повідомити його завчасно про час розгляду справи в суді (а.с.26-29).

Посилання суду в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, призначеної на 08 грудня 2016 року, суперечать матеріалам справи.

У звязку з цим, обґрунтованими є доводи апелянта про те, що суд, розглянувши справу без його участі, не дотримався вимог ст.268 КУпАП, через що він був позбавлений можливості в повній мірі реалізувати свої процесуальні права.

Крім того, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Вищевказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався через наступне.

В оскаржуваній постанові не зазначені фактичні обставини, що встановлені при розгляді справи, а міститься лише посилання на відомості з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2

Також суд належним чином не проаналізував та не надав оцінки доказам, які наявні в матеріалах справи, а лише формально послався на їх існування.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_2 у інкримінованому йому правопорушенні, суд належним чином не вмотивував.

Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_2 заперечував факт вчинення ним вищевказаного правопорушення та вказував на те, що він вживав ліки від гіпертензії - настойку глоду (оскільки страждає на гіпертонічну хворобу), а не алкогольні напої, огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводився, відомості про результати такого огляду до протоколу про адміністративне правопорушення не внесені, акт огляду не складався, у протоколі не вказано свідків, у присутності яких проведено огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу, тощо.

За клопотанням ОСОБА_2 постановою суду від 15 листопада 2016 року повернуто протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами справи до Управляння патрульної поліції у м.Запоріжжі ДПП для належного оформлення. Суд дійшов висновку про те, що вказаний протокол складено із порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено повних відомостей про особу ОСОБА_2, не вказано свідків, у присутності яких проведено огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу та ін.

06 грудня матеріали справи повернуті на адресу суду начальником відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції без доопрацювання з посиланням на те, що адміністративний матеріал складений із дотриманням вимог чинного законодавства.

У листі від 06 грудня 2016 року, який надійшов на адресу суду 07 грудня 2016 року, окрім доводів, викладених вище, ОСОБА_2 вказував на те, що працівниками поліції його автомобіль не зупинявся, останні підїхали вже до зупиненого автомобіля та повідомили, що він порушив правила, бо не увімкнув поворот. На його прохання надати докази його порушення, він отримав відмову.

Суд не перевірив всіх доводів ОСОБА_2, заявлених на свій захист. В оскаржуваній постанові відповідь на ці доводи відсутня, на що обґрунтовано вказано ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду, як прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, тому - підлягає скасуванню.

Скасовуючи вказану постанову, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі ч.7 ст.247 КУпАП, через наступне.

Згідно з вимогами ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 10 вересня 2016 року інспектором поліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №379679 , в якому зазначено, що 10 вересня 2016 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, біля будинку №40 по вулиці Шкільній у місті Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Таким чином, строки, передбачені ст.38 КУпАП, в даному випадку слід відраховувати з 10 вересня 2016 року.

На час апеляційного розгляду зазначені строки закінчились.

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у справі відповідно до положень ч.1 ст.247 КУпАП не вбачається, з огляду на наступне.

В матеріалах справи містяться наступні докази: дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення; результати огляду ОСОБА_2 на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotester 6810 ARCE - 0212 (результат тестування 0, 63 проміле); письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили результати вказаного тестування; висновок лікаря від 10 вересня 2016 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким під час огляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння, та направлення на огляд ОСОБА_2 на огляд до КЗ «ЗОНД», у якому зафіксовано результати аналізу сечі - позитивна реакція - 0,93 проміле, та ін.

При апеляційному розгляді за клопотанням ОСОБА_2 заслухано лікаря, який проводив огляд останнього - ОСОБА_7, який підтвердив свої висновки та розяснив, що при надходженні алкоголю у кров проходить детоксикація в печені, потім алкоголь виводиться із сечею, у крові його показник зменшується. Оскільки алкоголь виводиться із сечею, то з часом найбільша його концентрація має місце саме у сечі. На спростування доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_2 безпідставно було відмовлено у дослідженні крові на наявність алкоголю, ОСОБА_7 зазначив, що такий аналіз здійснюється у інших медичних закладах і лише у випадку надходження травмованого пацієнта. Також ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_2 був у адекватному стані, виявлена у останнього при огляді кількість алкоголю вказує на незначний ступінь алкогольного спяніння. Проте, він як лікар вважає, що вживання настойки глоду у терапевтичних дозах, як на це вказує ОСОБА_2, не дало б таких результатів огляду. Показники більш ніж 0,2 проміле вже вказують на наявність алкогольного спяніння.

На підтвердження доводів апелянта про допущення процесуальних порушень при здійсненні вищевказаного огляду стороною захисту не надано будь-яких доказів. Клопотань про витребування та дослідження інших додаткових доказів (в т.ч. клопотань про виклик для дачі пояснень працівника поліції, яким складено вищевказаний протокол, свідків тощо) стороною захисту не заявлялось.

Враховуючи викладене, а також діючи у межах, визначених частиною 7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості здійснювати подальше зясування обставин справи та перевірку їх доказами.

Керуючись ст.38, ч.7 ст.247, ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, провадження по справі закрити у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили та підлягає виконанню з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1