3/441/2/2017 441/1412/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

16.02.2017 року суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Львові, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого начальником відділу охорони «Сільпофуд»,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

25.09.2016р. близько 03.20 год. на 11 км. 800 м. автодороги Львів-Шегині водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу «DRAGER ALCOTEST 6820 ARHK-0121» у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини не визнав, пояснивши, що не погоджувався з результатами перевірки стану спяніння на приладі Драгер, проте працівники патрульної поліції всупереч вимогам законодавства України не забезпечили його доставку в медичний заклад. З огляду на наведене результати такого огляду не можна вважати належним доказом. 22.12.2016р. представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, подав суду клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме огляд ОСОБА_1 та стан алкогольного спяніння, проведений інспектором ВПО ДДЗ 3 батальйону УПП у м. Львові лейтенантом поліції ОСОБА_3 25.09.2016р., акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу від 25.09.2016р. та протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 119602 від 25.09.2016р. відносно ОСОБА_1. Клопотання мотивує тим, що працівники поліції не мали підстав зупиняти ОСОБА_1 25.09.2016р., оскільки жодних технічних несправностей чи пошкоджень його автомобіль не мав, до адміністративної відіповідальності за цими фактами ОСОБА_1 не притягувався і безпідставна зупинка працівниками патрульної поліції транспортних засобів заборонена. Крім того, працівниками ПП було грубо порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного спяніння, оскільки всупереч вимогам п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препереатів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ, МОЗ України 09.11.2015р. за № 1452/735, в ОСОБА_4 було лише зазначено, що в ОСОБА_1 наявні такі ознаки алкогольного спяніння як нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак жодних підтверджень вказаного працівником ПП не надано, відеозаписів, які б могли підтверджувати такі ознаки спяніння, немає, показами свідків такий факт не підтверджується. Крім того, після проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 не погодився з його результатами, про що вказав у протоколі, від підпису в ОСОБА_4 огляду відмовився, відтак працівники ПП повинні були доставити його в найближчий медичний заклад для проведення огляду, чого зроблено не було. В судовому засіданні 16.02.2017р. ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 погодилися на закриття справи на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що 25.09.2016р. був зупинений працівниками патрульної поліції та запрошений бути свідком проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння. ОСОБА_1 продув у спеціальний технічний засіб, наданий представником патрульної поліції, який показав позитивний результат, а саме перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. Дані ним письмові пояснення працівнику патрульної поліції підтримує в повному обсязі.

Інспектор ВПО ДДЗ 3 батальйону УПП у м. Львові ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дій працівників ПП відповідали вимогам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 було запропоновано перевірити його стан за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що останній погодився і добровільно продув у трубку в присутності двох свідків. ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальний технічних засобів результати огляду ОСОБА_1 на стан спяніння були позитивні 1.47 проміле. ОСОБА_1 з результатами погодився, про що розписався в ОСОБА_4. Оскільки заперечень від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не поступило, ОСОБА_1 з результатами огляду погодився, ним правомірно було складено протокол за порушення п.2.9 а ПДР України. Уже після заповнення протоколу та його предявлення на ознайомлення ОСОБА_1, останній в протоколі вказав, що з таким не згідний. Правових підстав для того, щоб після складення протоколу направляти особу в медичний заклад для проведення огляду, не було, оскільки в ОСОБА_4 огляду ОСОБА_1 погодився з результатами такого огляду. Усе викладене підтверджується також відеозаписом оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Заслухавши думку учасників судового засідання та проаналізувавши матеріали справи, вбачаю в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані спяніння.

З приводу клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, про визнання недопустими огляду ОСОБА_1, акта такого огляду та протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю таке необгрутованим з наступних підстав.

Підставою зупинки ОСОБА_1 дійсно була несправність заднього ліхтаря на його автомобілі, що підтвердив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні. В ході розмови з водієм у працівника ПП виникли підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим було йому і було запропоновано пройти огляд. Не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування автомобілем з несправними світловими сигналами не може бути підставою для висновку про формальність підстав його зупинки.

ОСОБА_4 п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препереатів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ, МОЗ України 09.11.2015р. за № 1452/735 (далі - Інструкція) ознаками алкогольного сп'яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Як встановлено в ОСОБА_4 огляду, що міститься в матеріалах справи, огляд ОСОБА_1 проведений у зв'язку з наявними ознаками - нечітка мова, запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Наявність саме таких ознак як підстава для проведення огляду підтверджується даними відеофіксації оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1, який міститься в справі. Поза тим, згідно вимог наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказів - безпосереднє спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення. З огляду на наведене у працівника поліції було достатньо підстав вважати, що водій ОСОБА_1 керує автомобілем у стані сп'яніння, і факт такого його переконання не потрібно доводити іншим письмовими доказами.

В продовження, як підтверджується даними відеофіксації, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд з використанням спеціального технічного засобу у присутності двох свідків. За результатами огляду працівником патрульної поліції було складеного ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено результат огляду, а саме позитивний 1.47 проміле. Як вбачається із ОСОБА_4, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, про що розписався особисто.

Твердження ОСОБА_1 про те, що акту він не підписував і з ним не погоджувався, повністю спростовуються письмовими доказами та показаннями свідка ОСОБА_5. Більше того, на пропозицію суду провести почеркознавчу експертизу для встановлення, чи саме його підпис міститься в оспорюваному акті, ОСОБА_1 відмовився.

У зв'язку з погодженням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з результатами огляду, інспектор ПП у відповідності з вимогами п.7 Розділу ІІ Інструкції склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В цій частині дії інспектора були правомірними, оскільки п.7 Розділу І Інструкції передбачає обов'язкове проведення огляду в медичному закладі лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, чого не було у даному випадку.

Незгода ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не може свідчити про його незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, оскільки в ОСОБА_4 такого огляду ОСОБА_1 поставив свій підпис в графі "з результатом згідний". Жодних інших підстав для визнання недопустимими доказів, які містяться у матеріалах справи, ОСОБА_1 та його представником не наведено.

З огляду на наведене вважаю, що зібрані у справі матеріали є повними та оформлення їх відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 25.09.2016р., матеріали справи надійшли в суд 11.10.2016р., судове засідання було призначене на 04.11.2016р., проте таке було зняте з розгляду у зв'язку з перебуванням головуючої на лікарняному (а.с.11). Наступне судове засідання було призначено на 16.11.2016р., проте ОСОБА_1 подав суду клопотання про його відкладення у зв'язку з тим, що він перебував на лікарняному, на підтвердження чого ним було подано відповідні документи (а.с.24). Повторно справа була призначена до розгляду на 20.12.2016р., проте така була знята з розгляду у зв'язку з перебуванням головуючої на лікарняному (а.с.26). 11.01.2017р. відбулося засідання, на якому свої пояснення надали інспектор ПП та свідок ОСОБА_5, проте у зв'язку з неявкою в судове засідання свідка ОСОБА_6 було оголошено перерву до 26.01.2017р. для повторного його виклику в судове засідання. 26.01.2017р. судове засідання було відкладено у зв'язку з хворобою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про що останнім було подано підтверджуючі документи 16.02.2017р..

Таким чином, на момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, ч.1 ст.130, п.7 ст.247, ст.284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У випадку подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ференц О.І.