Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/45/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Годованець І. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Гончар В.М., за участі особи притягнутої до відповідальності ОСОБА_3, розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Устинівського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, працює оглядачем колій ПЧ 23, проживає АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнено судовий збір в розмірі 275,60 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 27.10.2016 року о 09.44 год., з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі «Т1210» Долинського району Кіровоградської області і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В поданому клопотанні та апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, скасувати постанову суду першої інстанції, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суд розглянув справу за його відсутності в той час коли він перебував на лікарняному копію якого додав до матеріалів скарги. Отримавши 16.12.2016 року копію постанови суду він її оскаржив в апеляційному порядку, однак його апеляційна скарга була повернута. Усунувши недолік він повторно подав апеляційну скаргу, через що вважає поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови суду.

Крім того зазначив, що викладені інспектором ДАІ в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, оскільки він алкогольні напої не вживав, так як у нього боліло серце у зв'язку з чим він вживав ліки. Протокол вважає сфальсифікованим так як протокол при ньому не складався, йому не пропонувалось дати свої письмові пояснення, не роз'яснено його права відповідно до вимог КУпАП та сторонніх осіб під час написання пояснення біля нього та працівників поліції не було. Також зазначає, що пояснення в протоколі від його імені написано сторонньою особою, а те пояснення, яке надавав працівникам поліції в матеріалах справи відсутнє. Також вважає пояснення свідків про його відмову від продуву алкотестера та проходження медичного огляду неправдивими.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та вимоги поданої апеляції підтримав в повному обсязі. При дачі пояснень зазначив про свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення за обставин, викладених в поданій апеляції.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду об'єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 266668 від 27.10.2016 року та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно яких ОСОБА_3 відмовився від продуву алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння, - письмовим поясненням самого ОСОБА_3 про те, що він вживав ліки від серця та відмовляється в присутності свідків від продуву алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння, вину визнає на місці та просить суд його суворо не карати.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3 щодо скасування постанови суду та закриття провадження у справі за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими.

Так, доводи ОСОБА_3 про фальсифікацію працівниками поліції протоколу щодо нього, що працівниками поліції було порушено порядок його огляду на стан алкогольного сп'яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, з причин, викладених в апеляційній скарзі, спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, даними, зазначеними в самому протоколі про відмову ОСОБА_3 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння. Також вказані доводи ОСОБА_3 спростовуються наданими ним поясненнями в протоколі, який завірений його підписами в тому числі і про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом Серія ТД № 377242, що в свою чергу також спростовує і доводи правопорушника про те, що пояснення в протоколі від його імені написано сторонньою особою (а.с. 1-4).

За вказаних обставин посилання ОСОБА_3 на свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення є його способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги зазначене вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, задоволенню не підлягає.

Враховуючи доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду то вони заслуговують на увагу і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2016 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Гончар