Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/167/17 Головуючий в 1 інстанції Круглікова А.В.
Провадження №33/778/139/17 Доповідач в 2 інстанції Дадашева С.В.
Категорія ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю прокурора Євсюкова Ф.Б.,

ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Венгаренко Т.А.,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Венгаренко Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головним лікарем КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на нього накладено стягнення:

- за ч.1 ст.172-7 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн в дохід держави;

- за ч.2 ст.172-7 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн в дохід держави;

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно визначено стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.00 коп. в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 320 грн,

ВСТАНОВИВ:

згідно з постановою суду, 12 січня 2017 року на адресу Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №1 від 12 січня 2017 року, ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ЗОР порушив вимоги, передбачені ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, за наступних обставин.

Рішенням Запорізької обласної ради від 30 жовтня 2014 року №4, ОСОБА_2 призначено на посаду головного лікаря КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

Таким чином, відповідно до п.п.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія вказаного Закону.

Опрацюванням інформаційної довідки Всеукраїнського руху проти політичної корупції «Під контролем» встановлено порушення вимог антикорупційного законодавства головним лікарем КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2

Так, на підставі розпорядження голови Запорізької обласної ради від 26 грудня 2012 року №218-св 17 січня 2013 року між Запорізькою обласною радою (орендодавцем), КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» (балансоутримувачем) та ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» укладено договір №114-ор/2013 оренди нерухомого майна, відповідно до якого Запорізька обласна рада передає в оренду ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» нежитлові приміщення, що перебувають на балансі КУ «ЗОКЛ», загальною площею 59 кв.м. для розміщення торгівельних об'єктів з продажу продовольчих товарів.

Відповідно до умов п.6.2 вказаного договору орендар за письмовою згодою балансоутримувача та з дозволу орендодавця (який може видаватися у вигляді розпорядження голови Запорізької обласної ради) має право передавати у суборенду орендоване майно.

01 жовтня 2015 року головний лікар КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ОСОБА_2, представляючи в договірних відносинах інтереси балансоутримувача, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, безпосереднього керівника не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів та в подальшому вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме надав письмову згоду ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» на передачу зазначених приміщень в суборенду ТОВ «Лето», в якому засновником є його тесть - ОСОБА_4

На підставі вказаної згоди головного лікаря ОСОБА_2 та у подальшому за розпорядженням голови Запорізької обласної ради №191-св від 08 жовтня 2015 року, ТОВ «Лето» одержало в суборенду зазначені вище нежитлові приміщення для розміщення торгівельних об'єктів з продажу продовольчих товарів (за договором від 20 жовтня 2015 року).

Крім того, на підставі розпорядження голови Запорізької обласної ради від 14 липня 2015 року №133-св 18 вересня 2015 року між Запорізькою обласною радою (орендодавцем), КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» (балансоутримувачем, в особі головного лікаря ОСОБА_2) та ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» укладено договір оренди нерухомого майна №324-ор/215, і відповідно до якого обласна рада передає в оренду ТОВ «Компанія «Скіф-XXX» нежитлові приміщення, що перебувають на балансі КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», загальною площею 37,4 кв.м. для розміщення аптеки.

Відповідно до умов п.6.2 вказаного договору орендар за письмовою згодою балансоутримувача та з дозволу орендодавця (який може видаватися у вигляді розпорядження голови Запорізької обласної ради) має право передавати у суборенду орендоване майно.

22 вересня 2015 року головний лікар КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ОСОБА_2, представляючи в договірних відносинах інтереси балансоутримувача, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, безпосереднього керівника не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів та в подальшому вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме надав письмову згоду ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» на передачу зазначених нежитлових приміщень в суборенду ТОВ «Скіф-Фарм», в якому засновником є його тесть - ОСОБА_4

На підставі вказаної згоди та у подальшому за розпорядженням голови обласної ради №183-св від 25 вересня 2015 року ТОВ «Скіф-Фарм» одержало в суборенду нежитлові приміщення загальною площею 37,4 кв.м. для розміщення аптеки (договір від 30 вересня 2015 року).

Згідно з інформацією, наданою Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в області, ОСОБА_4 є батьком дружини ОСОБА_2 (тесть), а отже відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» є для нього близькою особою.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Венгаренко Т.А. просить вищевказану постанову суду щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що висновки суду про доведеність реального конфлікту інтересів у діях головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2, та про те, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, не закінчився, є такими, що суперечать обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_2, представляючи Балансоутримувача, не діяв умисно, як зазначено у протоколі, а виконував свій обов'язок, покладений на нього роботодавцем. Крім того зазначає, що надаючи згоду на суборенду, ОСОБА_2 не міг передбачити, чи надасть дозвіл власник майна (Запорізька обласна рада) чи ні, і відповідно чи буде підписаний договір суборенди між Орендарем та Суборендарем. На думку апелянта, надання згоди орендарю на передачу в суборенду орендованого майна ТОВ «Скіф Фарм» та ТОВ «Лето» не підпадає під дії, які згідно зі ст.172-7 КУпАП вважаються реальним конфліктом інтересів.

Крім того зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, вбачаються суперечності щодо дати вчинення цього правопорушення. Так, з розпорядження обласної ради про дозвіл на суборенду видані 25 вересня 2015 року та 08 жовтня 2015 року, а фактично договори суборенди укладені 30 вересня 2015 року та 20 жовтня 2015 року. Тобто до 30 вересня та 20 жовтня (відповідно) ще не наступив факт реального конфлікту інтересів, навіть якщо припустити, що головний лікар знав про такий конфлікт.

Також апелянт зазначає, що законодавством не передбачено обов'язку Балансоутримувача при наданні згоди орендарю на укладення договору суборенди витребувати та перевіряти правовстановлюючі документи підприємства - можливого суборендаря. Стороною обвинувачення не доведено факту того, що ОСОБА_2 знав чи повинен був знати про те, хто є засновником підприємств-суборендарів. У свою чергу, суд не звернув уваги на ці факти, не спростував у своєму рішенні всіх доводів сторони захисту та в порушення вимог ст.ст.252, 280, 283 КУпАП не оцінив та не піддав аналізу всіх доказів по справі.

В обґрунтування своїх доводів про порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, захисник вказує на те, що цей строк слід обчислювати з моменту отримання в серпні 2016 року спеціально уповноваженими органами в сфері протидії корупції - органами прокуратури, звернення громадської організації Всеукраїнський рух проти політичної корупції «Під контролем» про можливе порушення антикорупційного законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення було складено щодо ОСОБА_2 12 січня 2017 року, тобто з пропуском строку накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі триває, правовими наслідками пропуску строку, передбаченого ст.38 КУпАП, є закриття провадження по справі.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Венгаренко Т.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора Євсюкова Ф.Б., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався при розгляді даної справи з огляду на наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: за неповідомлення у встановленому порядку про наявність в нього реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Дії, зазначені у ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, відносяться до адміністративних правопорушень, пов'язаних із корупцією.

З об'єктивної сторони правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_2, можуть виражаються у формах: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність в неї реального конфлікту інтересів (ч.1 ст.172-7 КУпАП); вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2 ст.172-7 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), особи, зазначені у пунктах 1,2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність в неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а вразі перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно з положеннями ст.1 Закону та примітки до ст.172-7 КПК України, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За змістом вказаного Закону, різновидами реального конфлікту інтересів, про який особа зобов'язана повідомити, є:

- перебування осіб, зазначених у підп. «а», «в»-«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону, у прямому підпорядкуванні близьких осіб і підпорядкування їх близьким особам (прямо заборонено частиною першою ст.27 і потребує вжиття заходів, передбачених ч.2 ст.27 Закону);

- отримання для виконання рішень чи доручень, які особа, зазначена у п.1 підп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону, з огляду на наявний в неї реальний конфлікт інтересів вважає незаконними або такими, що становлять загрозу охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, юридичних осіб, державним або суспільним інтересам (у цих випадках особа, згідно із ч.3 ст.44 Закону повинна негайно в письмовій формі повідомити про це керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому вона працює, а виборні особи - НАЗК);

- надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, виявлення у своєму службовому приміщенні чи отримання майна, що може бути неправомірною вигодою, або подарунка (у цих випадках особа має вжити заходи, передбачені ст.24 Закону).

В протоколі про адміністративне правопорушення №1 від 12 січня 2017 року, складеному відносно ОСОБА_2, зазначено, що 22 вересня 2015 року головний лікар КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2, представляючи в договірних відносинах інтереси балансоутримувача, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, безпосереднього керівника не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів та в подальшому вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: надав письмову згоду ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» на передачу зазначених нежитлових приміщень в суборенду ТОВ «Скіф-Фарм», в якому засновником є його тесть - ОСОБА_4

На підставі вказаної згоди та у подальшому за розпорядженням голови обласної ради №183-св від 25 вересня 2015 року ТОВ «Скіф-Фарм» одержало в суборенду нежитлові приміщення загальною площею 37,4 кв.м. для розміщення аптеки (договір від 30 вересня 2015 року).

Крім того, 01 жовтня 2015 року за таких же обставин ОСОБА_2 надав письмову згоду ТОВ «Скиф-ХХХ» про передачу нежитлових приміщень в суборенду ТОВ «Лето», в якому засновником також є його тесть - ОСОБА_4

На підставі вказаної згоди та у подальшому за розпорядженням голови Запорізької обласної ради №191-св від 08 жовтня 2015 року ТОВ «Лето» одержало в суборенду зазначені вище нежитлові приміщення для розміщення торгівельних об'єктів з продажу продовольчих товарів.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено, в чому саме полягає реальний конфлікт інтересів, коли виник такий конфлікт, відповідно, не зазначено, і коли у ОСОБА_2 виник обов'язок про цей конфлікт повідомити.

Не викладена належним чином у протоколі і суть правопорушення, що інкримінується ОСОБА_2, передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор вважає, що приватним інтересом ОСОБА_2 у даному випадку є як майновий інтерес - у виді отримання прибутку на користь брата та батька дружини від ведення останніми підприємницької діяльності при використанні приміщення лікарні, а також немайновий - у виді усунення перешкод в силу займаної посади при наданні дозволу на передачу приміщень лікарні в суборенду. На думку прокурора, реальний конфлікт інтересів полягає в тому, що у головного лікаря ОСОБА_2 настає суперечність з його службовими повноваженнями, коли він вже приймає до розгляду заяву та надає письмову згоду на суборенду приміщень щодо суб'єктів господарювання, з директором та засновником яких в нього позаслужбові стосунки, що виникли внаслідок родинних відносин.

Проте, доводи прокурора про вчинення ОСОБА_2 певних дій в умовах реального конфлікту інтересів не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки, як свідчать ці матеріали, вказані обставини належним чином не з'ясовані, будь-які особи, окрім ОСОБА_2, задля з'ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, не опитані, в т.ч. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відомостей про те, що були і інші претенденти на вищевказані приміщення, у матеріалах справи відсутні, що ставить під сумнів доводи прокурора про усунення ОСОБА_2 будь-яких перешкод для вказаних осіб при вирішенні питання про передачу у суборенду нежитлових приміщень.

ОСОБА_2 заперечує той факт, що при надані згоди директору ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» ОСОБА_5 на передачу в суборенду нежитлових приміщень ТОВ «Скіф-Фарм» та ТОВ «Лето», він був обізнаний про те, що засновником останніх є його тесть - ОСОБА_4, оскільки будь-яких документів, які б це підтверджували, він у розпорядженні не мав, Перед тим, як заяви ОСОБА_5 потрапили до нього, вони були опрацьовані юридичним відділом.

Зазначені доводи ОСОБА_2 належним чином не перевірені та не спростовані.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, яким чином подавались ОСОБА_5 заяви - на особистому прийомі, направлялися поштою, тощо, та чи мали ці заяви будь-які додатки.

Крім того, у розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5, який є рідним братом дружини ОСОБА_2, не відноситься до кола близьких осіб та членів сім'ї останнього.

Інші особи можуть бути визнані близькими особами за умови наявності сукупності таких обов'язкових ознак: 1) спільне проживання; 2) пов'язаність спільним побутом і 3) наявність взаємних прав та обов'язків із особами, зазначеними у п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону.

Відомостей, які б давали підстави вважати ОСОБА_5 близькою особою по відношенню до ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, не зазначено, в чому саме полягає приватний інтерес ОСОБА_2 у вищевказаній ситуації, та чи міг цей інтерес негативно вплинути на об'єктивність прийняття рішень чи дій ОСОБА_2 за заявами про надання дозволу на передачу у суборенду нежитлових приміщень.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, судом апеляційної інстанції при апеляційному розгляді встановлено, що головний лікар КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2 не представляв будь-яку сторону при укладені договору оренди нежитлових приміщень №114-ор/2013 від 17 січня 2013 року.

Цей договір укладався між Запорізькою обласною радою (Орендодавець) в особі заступника начальника управління з питань власності територіальних громад виконавчого апарату Запорізької обласної ради ОСОБА_6 та комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (Балансоутримувач) в особі виконуючого обов'язки головного лікаря ОСОБА_7 з однієї сторони та ТОВ «Компанія Скіф -ХХХ» (Орендар) в особі директора ОСОБА_5 з другої сторони.

Відповідно до п.6.2 зазначеного договору, за письмовою згодою Балансоутримувача та з дозволу Орендодавця (який може видаватися у вигляді розпорядження голови Запорізької обласної ради) Орендар має право передавати у суборенду орендоване майно.

Згідно з матеріалами справи, згоду на передачу в суборенду нежитлових приміщень ОСОБА_2, як головний лікар КУ «ЗОКЛ», надав директору ТОВ «Скиф-ХХХ» ОСОБА_5 01 жовтня 2015 року та 22 вересня 2015 року, розпорядження голови Запорізької обласної ради про надання дозволу на передачу в суборенду вищевказаних нежитлових приміщень винесені 08 жовтня та 25 вересня 2015 року, а договори суборенди, у яких ОСОБА_2 також не представляв жодну із сторін, укладені 20 жовтня 2015 року - між ТОВ «Компанія «Скіф-ХХХ» та ТОВ «Лето», та 30 вересня 2015 року - між ТОВ «Скіф-ХХХ» та ТОВ «Скіф-ФАРМ» відповідно.

При цьому ані в протоколі ані в інших матеріалах справи немає відомостей про те, що при наданні дозволу орендарю на передачу в суборенду зазначених нежитлових приміщень головою обласної ради враховувалась письмова згода головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2

В самих розпорядженнях голови обласної ради зазначено, що при вирішенні цього питання враховувалися протоколи засідань постійної комісії обласної ради з питань управління об'єктами спільної власності територіальних громад області та житлово-комунального господарства.

Зазначених протоколів в матеріалах справи немає.

Отже, що саме стало підставою для надання головою Запорізької обласної ради дозволу на передачу в суборенду вказаних приміщень, належним чином не перевірено ані органом, яким складено протокол, ані в подальшому судом першої інстанції.

Тобто не перевірено належним чином, чи є зазначена письмова згода головною та/або вагомою підставою для винесення головою обласної ради розпорядження про надання у суборенду ТОВ «Лето» та ТОВ «Скиф - ФАРМ» нежитлових приміщень, що перебувають на балансі КУ «ЗОКЛ».

Викладене також лишилось поза увагою суду першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, висновки суду в оскаржуваній постанові про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, пов'язаного з корупцією, є передчасними.

З врахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому - підлягає скасуванню.

Скасовуючи вказану постанову суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КПК України, через наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, зазначено, що днем виявлення правопорушення є 22 грудня 2016 року, тобто день, коли управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ НПУ отримало оригінал листа про наявність родинних зв'язків головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2 зі ОСОБА_4

З цим погодився і суд першої інстанції, зазначивши у постанові, що з огляду на положення ст.38 КУпАП, днем виявлення повного складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 22 грудня 2016 року, тобто день надходження на адресу прокуратури області зазначеного листа.

З такою правовою позицією суд апеляційної інстанції погодитись не може через наступне.

Згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що у серпні 2016 року активісти Всеукраїнського руху проти політичної корупції «Під контролем» відкрито - через засоби масової інформації, звернулися до Національного агентства з питань запобігання корупції, Постійної комісії з питань регламенту, законності, прав і свобод громадян та запобігання корупції Запорізької міської ради, ГУ НПУ в Запорізькій області, прокуратури Запорізької області з інформаційним листом, в якому вказано про наявність в діях головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2 ознак правопорушення, пов'язаного з корупцією та викладено суть ймовірного правопорушення (а.с.10).

З серпня 2016 року по 16 грудня 2016 року прокуратурою Запорізької області проводилась перевірка вищевказаного факту та в подальшому матеріали перевірки були спрямовані до УЗЕ ДЗЕ НПУ в Запорізькій області для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, відносно головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ОСОБА_2 (а.с.9).

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2, спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже у серпні 2016 року.

Завдання щодо вивчення вказаної інформації з Генеральної прокуратури України до прокуратури Запорізької області надійшло у вересні 2016 року, що підтверджується в т.ч. і відповіддю заступника прокурора області на запит адвоката Венгаренко Т.А.

Отже, днем виявлення інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення є день отримання прокуратурою Запорізької області вищевказаної інформації від активістів Всеукраїнського руху проти політичної корупції «Під контролем».

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією.

Таким чином, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 (12 січня 2017 року), відповідно, і на час розгляду справи, закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, на що обґрунтовано вказала захисник - адвокат Венгаренко Т.А. в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в т.ч. через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, скасувати, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Венгаренко Т.А. задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева