Справа № 523/350/17
Номер провадження 3/523/596/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М.,

при секретарі судового засідання Челобітченко М.В.,

за участю прокурора Книжника В.О.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, які надійшли з Управління внутрішньої безпеки в Одеській області ДВБ НП України, щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого,зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

Старшим оперуповноваженим управління внутрішньої безпеки в Одеській області ДВБ НП України ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 254-256 КУпАП, складений протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2

У протоколі №1/2016 від 28.12.2016р. зазначено, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, та будучи відповідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону, маючи спеціальне звання капітана поліції, здійснював іншу оплачувану діяльність в інтересах ТОВ «СПМК-17», а саме у період з 26.09.2016р. по 11.10.2016р. представляв інтереси ТОВ «СПМК-17» як юрист вказаного підприємства, у звязку з чим від імені ТОВ «СПМК-17» особисто заповнював та надавав офіційні документи до інших підприємств, установ, та організацій, у тому числі до страхової компанії та ПП «КарексГрупп» («Перша страхова компанія») і отримував від зазначених підприємств, установ і організацій відповідні документи та відомості на адресу ТОВ «СПМК-17», тобто здійснював оплачувану діяльність в інтересах вказаного Товариства, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 проти вчинення ним адміністративного правопорушення заперечував, посилався на те, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, відтак просив провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що дійсно він маючи намір на звільнення з поліції, з метою особистого навчання, за довіреністю допомагав ТОВ «СПМК-17» у заповненні документів з метою отримання вказаним товариством страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мале місце між т/з марки Мерседес, р/н НОМЕР_1 , належного на праві власності ТОВ «СПМК-17» та т/з ДАФ 95, р/н НОМЕР_2. Здійснюючи вказані дії він не отримував будь-якої оплати від товариства, так як не перебував у трудових відносинах, а такі послуги надавав на безоплатній основі, оскільки засновники вказаного товариства є його родичами.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-4 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту).

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, яке проявилося в порушенні останнім обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю.

Суб'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління а також у сфері запобігання та протидії корупції.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні особою встановлених ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності при використанні службових повноважень та повязаних з цим можливостей одержання за це оплати за надані послуги, виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом корупційного правопорушення, оскільки до 16 листопада 2016р. перебував на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Хаджибеївського ВП Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, з якій був звільнений на підставі наказу начальника ГУНП в Одеській області №1241 о/с від 07.11.2016р. за скорочення штатів за п. 4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Слід зазначити, що матеріли адміністративної справи не містять доказів прийняття на вказану вище посаду ОСОБА_2, проте останнім у судовому засіданні такий факт не заперечувався. Не містять матеріали справи і попередження ОСОБА_2 про обмеження, встановлені Законом України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції».

Проте, статтею 66 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський не може під час проходження служби займатися іншою оплачуваною діяльністю, крім науково-педагогічної, наукової або творчої.

З представленої копії довіреності №170816/6 від 17.08.2016р., убачається, що ТОВ «СПМК-17» в особі директора ОСОБА_4 уповноважило ОСОБА_2 представляти інтереси Товариства в органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, органах, підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, тощо. Слід зазначити, що вказаною довіреністю не передбачено отримання ОСОБА_2 будь-якої оплати та/або винагороди за представлення інтересів Товариства. Будь-які інші документи, які б містили інформацію про укладання трудових договорів між ОСОБА_2А, та ТОВ «СПМК-17» суду не представлено.

Представляючи інтереси за вказаною довіреністю, діючи в інтересах Товариства, ОСОБА_2 30.09.2016р. особисто заповнив та подав до ПрАТ «Перша страхова компанія» повідомлення про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності та заяву про виплату страхового відшкодування, які були підписані директором ТОВ «СПМК-17». Вказані звернення були обумовлені ДТП, яке мале місце 02.06.2016р. на а/д «Житомир-Могилів-Подільський» між т/з марки Мерседес, р/н НОМЕР_1, належного на праві власності ТОВ «СПМК-17» та т/з ДАФ 95, р/н НОМЕР_2, належного ТзОВ ТД «Софі». При цьому, дії останнього водія були визнані винними згідно постанови Калинівського районного суду Винницької області від 07.07.2016р. Страховиком, ПрАТ «Перша страхова компанія», на виконання вимог договору обовязкового страхування серії АІ №9101157, була виплачена на користь ТОВ «СПМК-17» сума страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн. Про заповнення зазначених документів та їх внесення до страхової компанії не заперечував в судовому засіданні ОСОБА_2

Згідно представленої довідки з ТОВ «СПМК-17», ОСОБА_2 у трудових відносинах з Товариством не перебував і не перебуває в даний час. Будь-яких грошових оплат ТОВ «СПМК-17» на його користь не проводило.

Крім того, факт того, що ОСОБА_5 не отримав від ТОВ «СПМК-17» оплату за надані послуги за довіреністю, фактично підтверджено в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, при викладенні обставин ймовірно вчиненого правопорушення та відсутності відомостей про доходи отримані ОСОБА_6 у ТОВ «СПМК-17» у період з 26.09.2016р. по 11.10.2016р.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття корупційного правопорушення, як діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупцію законодавець визначає як використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ним можливостей.

Виходячи з аналізу зазначених понять корупції та корупційного правопорушення, слід зробити висновок про те, що вчинення корупційного правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення корупційний дій, і відповідальність за них настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг. При цьому, на законодавчому рівні встановлено саме три види відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, серед яких адміністративна відповідальність не передбачена.

Законом України «Про запобігання корупції» внесені зміни до Глави 13-АКУпАП «Адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією», відповідно до якої диспозиція ст. 172-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю. Законодавство про адміністративні правопорушення за своєю суттю та диспозиція ст. 172-4 КУпАП не передбачають настання відповідальності за вчинення незакінченого адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, у вигляді порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності настає при одержанні особою неправомірної вигоди, а саме, грошових коштів або іншого майна, переваг, пільг, послуг, нематеріальних активів, будь-яких інших вигод нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Вимогами ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, зокрема заборона займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України. За порушення зазначених обмежень і передбачена відповідальність за ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні доказів про те, що ОСОБА_6 здійснював представництво інтересів ТОВ «СПМК-17» при заповненні і подані документів, повязаних з страховим випадком, на умовах роботи за сумісництвом також не представлено, оскільки виконання певних дій щодо представництва інтересів юридичної особи не передбачає собою виконання працівником (в даному випадку поліцейським), крім основної, ще й іншої оплачуваної роботи незалежно від укладення трудового договору.

Одночасно виконані дії ОСОБА_2 по представництву інтересів Товариства за довіреністю не підпадають під ознаки виконання робіт за суміщенням, порядок виконання яких передбачений ст. 105 КЗпПУ, а також з огляду на вимоги ст. 1 Закону України «Про підприємництво», не є підприємницькою діяльністю.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких доказів та документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 займався іншою оплачуваною роботою, при цьому отримав оплату за надані ним послуги або як поліцейський, не надано та не зазначено жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність в його діянні, як об'єктивної так і суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

Не встановлені такі відомості судом і під час розгляду справи.

Посилання прокурора на отримання Товариствам суми страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн., як на доказ отримання ОСОБА_6 певної вигоди, є хибними та судом відхиляються в силу ст. 239 ЦК України, якою передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов'язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4КУпАП є не доведеним.

Разом з тим, встановлені судом обставини, з урахуванням займаної посади ОСОБА_2, під час здійснення ним представництва інтересів організації, можуть бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності в порядку, спосіб та на умовах визначених Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_6 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 245, 247, 265, 283, 284, 287 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Суддя -