АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7676/16-п Номер провадження 33/786/33/17Головуючий у 1-й інстанції Антонов С. В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

при секретарі Григоровій М.В.,

за участю:

потерпілої - ОСОБА_2,

представника потерпілої - адвоката Шидловської Н.М.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 08 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 10.09.2016 року, близько 19.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, вчинив сварку із матір'ю своєї дружини, ОСОБА_2, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров'ю ОСОБА_2 та вчинив насильство в сім'ї. Своїми умисними діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки притягнення його до відповідальності за скоєння зазначеного адміністративного правопорушення є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя не взяв до уваги весь обсяг фактичних обставин справи.

Вказує, що ОСОБА_2 не являється членом сім'ї, спільно не проживає з ним та його дружиною, а надані нею пояснення є необґрунтованими та неправдивими, процесуальне походження яких є невідомим.

Сам факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння не є підтвердженням вчинення ним адміністративного правопорушення.

Водночас, пояснення свідка ОСОБА_5 судом безпідставно взято до уваги, оскільки остання не являється очевидцем подій.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, зокрема, не зазначено ідентифікаційний код, виконаний незрозумілим почерком та оформлений неохайно.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника щодо законності постанови суду, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.09.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.173-2 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 дійсно, вчинив сварку із матір'ю своєї дружини, чим вчинив насильство в сім'ї, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно висновку від 10.09.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, заявою ОСОБА_2 про подію та її поясненнями, в яких остання просить притягнути до відповідальності свого зятя, оскільки останній, постійно перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вживає нецензурну лайку та погрожує їй фізичною розправою.

Вказані докази узгоджуються між собою, є послідовними та такими, що повністю відповідають обставинам справи, що спростовує твердження апелянта щодо їх неправдивості та сумнівності.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_2 являється членом сім'ї особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки протягом останнього часу спільно проживає з ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, пов'язана з ними спільним побутом, та здійснює догляд за малолітньою онукою ОСОБА_7, про що вірно зазначив у своєму рішенні суд першої інстанції.

Посилання апелянта щодо відсутності в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є безпідставними, оскільки вчинення ОСОБА_4 вказаного правопорушення, мало місце, що чітко визначено в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах доданих до нього.

Водночас, мотивуючи подану апеляційну скаргу ОСОБА_4 постійно посилається на норми КАС України, які в свою чергу, регулюють правовідносини щодо захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства України та ніяким чином не регулюють правовідносини у сфері адміністративних правопорушень.

Однак, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд виходить з положень КпАП України, дія якого поширюється на адміністративні правопорушення відповідальність за вчинення яких передбачена цим Кодексом.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення складений вірно, зрозумілим та розбірливим почерком, оформлений охайно, виконаний із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими в судовому засіданні, що ставить під сумнів твердження апелянта в цій частині, а незазначення працівником поліції ідентифікаційного коду під час складання ним протоколу, в порушення положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2016 року №1376, на подальшу правову кваліфікацію вчиненого правопорушення не впливає та не є підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 08 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай