Справа № 163/3071/16-п Провадження №33/773/158/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Клок О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Клок О.М., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, на постанову судді Любомльського районного суду від 05 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 113703 гривні 43 копійки з конфіскацією автомобіля "Volkswagen Touareg", р.н. НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, вартістю 113703 гривні 43 копійки, та ключів до нього.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 23.07.2016 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС з Республіки Польща в Україну, в якості водія автомобіля "Volkswagen Touareg", р.н. НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, намагався перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, вищевказаний автомобіль, шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення транспортного засобу документів, а саме свідоцтва про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_4, що містять неправдиві відомості та одержаних незаконним шляхом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки йому не було відомо щодо неправдивих відомостей в документах на автомобіль, окрім того, матеріалами справи не підтверджено його винуватість, наявні суперечності, які не були усунуті ані органами митниці, ані судом. Окрім того, зазначає, що судом було порушено його право на захист, оскільки справу було розглянуто за його відсутності та відсутності захисника. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а матеріали справи повернути для проведення додаткової перевірки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, думку скаржника та захисників, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили провадження закрити з підстав, передбачених п.8 ст.247 КУпАП, оскільки за цим же фактом розслідується кримінальне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Перш за все, твердження апелянта про порушення його права на захист не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав як особи, яка притягається до відповідальності, так і його захисника. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності даних осіб повністю погоджується і апеляційний суд.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_3 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, встановлено, що під час проходження митного контролю ОСОБА_3 до митного оформлення подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, видане 18.12.2009р. Камінь-Каширським МРЕВ України у Волинській області.

З відповіді в.о. директора Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області ОСОБА_6 від 25.07.2016р. вбачається, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, видавалось 17.10.2002р., а наступного дня транспортний засіб був знятий з обліку; за державним номерним знаком НОМЕР_5 зареєстровано «Mercedes-Benz 208D» власником якого є ОСОБА_7; транспортний засіб з кузовом № НОМЕР_1, станом на 25.07.2016р. на території Волинської області не зареєстровано.

Разом з тим, з відповіді територіального сервісного центру 0743 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області від 16.09.2016р. вбачається, що автомобіль "Volkswagen Touareg", номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, в Камінь-Каширському МРЕВ, правонаступником якого є територіальний сервісний центр 0743, не реєструвався; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, на автомобіль "Volkswagen Touareg", номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, не видавалось; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 видавалось Луцьким МРЕВ, 17.10.2002р. на автомобіль «Opel Vectra», державний номер НОМЕР_2, власник ОСОБА_8; реєстраційні номерні знаки НОМЕР_5 на автомобіль "Volkswagen Touareg", номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, не видавались; реєстраційні номерні знаки НОМЕР_5 видавались Ковельським МРЕВ, 13.11.2001р. на автомобіль «Mercedes-Benz 208 D», свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6, власником якого є ОСОБА_7

Висновком експертного дослідження Волинського НДЕКЦ №36 від 20.09.2016р. підтверджується та обставина, що на свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 відсутні окремі елементи захисту та наявні розбіжності характеристик елементів захисту елементам захисту бланків свідоцтв, які знаходяться в офіційному обігу. Крім того, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, на автомобіль "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, заповнений на ім'я ОСОБА_9, не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 23.07.2016 року вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки "Volkswagen Touareg", реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, 2003 року випуску, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення документа, що містить неправдиві відомості та одержаний незаконним шляхом, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4. Даний висновок є чітким та послідовним, не містить суперечностей, а тому підстав в апеляційного суду сумніватися в його достовірності немає. Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі.

Дана судом першої інстанції і належна оцінка іншим доказам, а також обґрунтовано спростовані версії сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_3 до інкримінованого правопорушення.

Відсутні в суду підстави сумніватись у правильності висновку товарознавчої експертизи, яка проведена за клопотанням сторони захисту, оскільки він є науково-обгрунтованим.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

Твердження сторони захисту про необхідність встановлення реального власника не заслуговують на увагу з огляду на положення ч.2 ст.334 МК України.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції із направленням справи для проведення додаткової перевірки, на що вказує останній в своїй апеляції, немає.

Доводи про необхідність закриття справи з підстави, передбаченої п.8 ст.247 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки даних про повідомлення про підозру ОСОБА_3 в матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 05 січня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.М.Клок