АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 25 вересня 2016 року, близько 01 год. 35 хв., рухаючись в м. Києві по вул. Зодчих, керуючи автомобілем НОМЕР_1,перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі № 759/13376/16-п про адміністративне правопорушення, передбачене

Справа № 33/796/334/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Кириленко Т.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

ст. 130 КУпАП України відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначає апелянт, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які унеможливлювали встановити фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи через порушення судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 268, 278 КУпАП України

Зокрема вказує, що отримавши повістку про виклик до суду на 10 год. 45 хв. 19.10.2016 року ОСОБА_2 з'явився до суду та заявив усне клопотання про бажання користуватися юридичною допомогою адвоката у зв'язку з цим розгляд справи було перенесено судом на 16.12.2016 року, про що ОСОБА_2 був повідомлений, 14.12.2016 року ним було укладено угоду про надання юридичної допомоги з адвокатом ОСОБА_3, в призначений судом час та місце ОСОБА_2 з адвокатом з'явився, проте секретар повідомила, що справа знімається з розгляду, оскільки суддя знаходиться на лікарняному, про дату та час наступного судового засідання буде повідомлено повісткою, проте ОСОБА_2 не отримував повістки про виклик до суду, 26.12.2016 року прийшов до суду дізнатись дату призначення справи до розгляду, але з'ясувалось, що справа розглянута 23.12.2016 року без участі ОСОБА_2, та постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності особі не вручена.

Крім цього, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений неправильно, так як ОСОБА_2 транспортним засобом не керував в стані алкогольного сп'яніння, а лише перебував в салоні свого автомобіля на сидінні водія, автомобіль при цьому не переміщався, в цей час до нього підійшли працівники поліції та попросили документи, а також запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, при цьому свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не було, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції його не ознайомлювали.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_2, котрі підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 053871 від 25 вересня 2016 року (а.с. 1), з яким, згідно особистого підпису ОСОБА_2, останній погодився та визнав себе винуватим, роздруківкою результату тестування на приладі «Драгер 6820» на стан алкогольного сп'яніння з показником 1.80 % проміле (а.с. 2), розпискою ОСОБА_5, про те, що вона підтверджує той факт, що транспортний засіб «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 залишається на зберіганні за адресою : м. Київ, вул. Зодчих, 36, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_2, проведений з участю свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, та згідно якого виявлено ознаки сп'яніння у ОСОБА_2 з результатом 1.80 % проміле, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які були присутні під час проведення огляду на стан сп'яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, а лише перебував в салоні свого автомобіля на сидінні водія, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 053871 від 25 вересня 2016 року (а.с. 1), згідно якого, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_2 пояснив, що переставляв свій транспортний засіб на місце постійної стоянки, в подальшому подібне не допускатиме, з якого зрозуміло, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом під час зупинення його працівниками поліції та фактично визнав себе винуватим та обіцяв не повторювати подібні правопорушення.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційної інстанції було досліджено акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), згідно якого при огляді ОСОБА_2 на стан сп'яніння були присутні свідки огляду : ОСОБА_6, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 та ОСОБА_7, який проживає за адресою : АДРЕСА_2, що підтверджується їх поясненнями (а.с. 5)

За таких обставин, з урахуванням того, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння відноситься до грубих порушень Правил дорожнього руху, які несуть небезпеку не лише для самого правопорушника, а і для інших осіб, як про це правильно вказує суддя суду першої інстанції, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко