Справа № 163/2693/16-п Провадження №33/773/23/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ст.ст. 471, 472, ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Клок О.М., з участю представника митного органу Федчишина Р.А., скаржника ОСОБА_3, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 на постанову Любомльського районного суду від 03 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472, ч.1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КупАП накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 57024 гривні та конфіскації в дохід держави товару: «шкіряних черевиків, різних кольорів та розмірів, торгової марки « Letizia Borghi», кількістю 55 пар, загальною вартістю 57024 гривень, вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 28.07.2016 року близько 12.05 год., слідуючи з Республіки Польща в Україну через м/п «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля «Mersedes Vito 112 СDІ», р.н. НОМЕР_1, ввіз на митну територію України, смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» всупереч вимогам ст.366 МК України, понад неоподатковану норму товар: «шкіряні черевики, різних кольорів та розмірів, торгової марки « Letizia Borghi», кількістю 55 пар, загальною вартістю 57024 гривень, котрий був виявлений під час митного огляду транспортного засобу.

Він же, за тих же фактичних обставин, слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» та, вчинивши декларування шляхом вчинення дій, порушуючи вимоги ст.366 МК України, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно ст.374 МК України.

Крім цього, йому інкримінувалося, за тих же обставин, перевезення 55 пар взуття торгової марки « Letizia Borghi» з прихованням від митного контролю, тобто із поданням митному органу документів, що містять неправдиві дані щодо вартості та найменування товару, всупереч вимог ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині притягнення його до відповідальності за ст.472 МК України ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки дана кваліфікація, за наявності в його діях порушення ст.471 МК України, є зайвою. Просить строк поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України як незаконну та необґрунтовану, накласти стягнення в межах санкції ст. 471 МК України, вилучений товар повернути для подальшого митного оформлення.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не був присутнім під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, даних про отримання ним копії постанови від 03.11.2016 р., яка надіслана 04.11.2016 р. за вихідним №163/2693/16-п/13561/2016, в матеріалах справи немає, а про постанову, за твердженням скаржника, він дізнався 25.11.2016 року, після того, як отримав її копію, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, думку скаржника, який апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється. Також не оспорюються підстави закриття провадження за ч. 1 ст. 483 МК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст.471 МК України є вірною.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повній мірі при прийнятті рішення.

Визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу і не зазначив доказів, якими підтверджується вина останнього.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В протоколі про порушення митних правил, складеному відносно ОСОБА_3, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддя, розглядаючи справу, не звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через «зелений коридор», особа звільняється від подання письмової митної декларації, і в своїй постанові при викладенні суті вчиненого правопорушення безпідставно зазначив, що ОСОБА_3, слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», та вчинивши декларування шляхом вчинення дій, порушуючи вимоги ст.366 МК України, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно ст.374 МК України.

В ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції у відповідності до досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор» фактично провів усне декларування товару.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, суддя приходить до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Суд першої інстанції доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у своїй постанові не навів.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_3 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України необґрунтовано, а тому в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_3 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а тому на нього слід накласти стягнення у виді штрафу відповідно до санкції даної статті МК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 перевозив товар, ввезення якого через митний кордон України не заборонено і не обмежено, що і не інкримінується, вилучений у нього товар після митного оформлення підлягає поверненню.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 294, п.1 ст.247 КУпАП, ст.530 МК України,

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_3 на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 03 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду від 03 листопада 2016 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України змінити.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вилучений у ОСОБА_3 згідно протоколу про порушення митних правил №2107/20500/2016 від 04.10.2016р. товар: «шкіряні черевики, різних кольорів та розмірів, торгової марки « Letizia Borghi»», кількістю 55 пар, загальною вартістю 57024 гривень, повернути останньому після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.М.Клок