П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш О.М з участю представника Закарпатської митниці ДФС , представника - адвоката ОСОБА_1Б розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання представника про призначення експертизи у справі про порушення митних правил відносно посадової особи фірми Coloroficio Veneziano s.r.l (Via dell Artigianato, 10/12, 30030 Robegano VE-Italy) Massimo Toniolo, , адреса : Via Olmo, 7, Venezia, 30030/VE-Itali (особа відсутня)

ВСТАНОВИВ

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов протокол про порушення митних правил №1795/30500/16 відносно посадової особи Massimo Toniolo по ч.1 ст. 483 МКУ.

В процесі розгляду справи адвокатом ОСОБА_1Б суду подано клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи , яке мотивовано тим, що митний орган в порушення вимог законодавства не виносив постанову про призначення товарознавчої експертизи. Наявний у матеріалах звіт про оцінку від 28.09.2016 року виконаний внаслідок залучення суб»єкта оціночної діяльності ОСОБА_2М та ОСОБА_3О в порядку ст.. 327 МКУ , а не в порядку ст.. 516 МКУ . Відтак такий звіт про оцінку не можна використовувати як доказ у справі, яким може бути тільки висновок експерта, що складений у відповідності до вимог закону. На підставі наведеного представник просив суд доручити проведення експертизи експертам Львівського НДІСЕ та на вирішення поставити питання Яка загальна вартість, представлених на експертизу предметів , вилучених згідно протоколу про порушення митних правил № 1795/30500/16 від 28.09.2016 року.

Представник Закарпатської митниці ДФС в судовому засіданні проти клопотання заперечив, зазначив що висновок спеціаліста який міститься в матеріалах справи є повним та достатнім .

Заслухавши позицію учасників процесу , дослідивши клопотання та матеріали справи , оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 486 МКУ Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 498 МК України встановлює, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право, серед іншого, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, , давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

У відповідності до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, висновком експерта.

Згідно положень ч.ч.5, 6 ст.515 МК України висновок експерта не є обов'язковим для посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. У разі незгоди цієї особи з висновком експерта у постанові, яка виноситься у справі, повинно міститися обґрунтування такої незгоди. У разі неналежної якості або повноти висновку експерта може бути призначена повторна експертиза, проведення якої доручається іншому експерту (експертам).

Разом з тим, відповідно до статті 515 Митного кодексу України, особа, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо не згідна з висновком експертизи, проведеної експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Судом встановлено , що у справі про порушення митних правил за протоколом № 1795/30500/16 міститься довідка спеціаліста (звіт про оцінку) № 505/09/16 від 28.09.2016 року а.с 27 61 підписана суб»єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2М та експертом оцінювачем ОСОБА_4

Вивчаючи вказану довідку по якій спеціалістом було складено висновок , в такому встановлено не відповідність , а саме вказано що експерту оцінювачу 19.09.2016 року на території митного складу «ЧопТранс» м. Чоп в присутності інспектора Закарпатської митниці ДФС було пред»явлено вантаж для поглибленого огляду , однак зазначено , що лист Закарпатської митиниці ДФС №07-70-20.3-2.21/6908 згідно якого оцінювачу було поставлено питання , було датовано 20.09.2016 року.

Разом з тим, суд встановив ,що у справі відсутній висновок експерта щодо вартості предмету порушення митних правил.

Оскільки з таким висновком спеціаліста представник не погоджується, враховуючи наявність не відповідностей у ньому та відсутність експертного висновку , суд вважає , що відповідно він не може бути доказом у справі про порушення митних правил у звязку з тим, що вищезазначений висновок , тобто довідка спеціаліста була надана до складання протоколу та не є експертним висновком , що не відповідає нормам МК України та Інструкції про призначення та проведення судових та експертних досліджень,та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (Назва редакції Наказу Міністерства юстиції від26.12.2012 № 1950/5), а тому відповідно постанова суду без наявності експертного висновку не може ґрунтуватися на неналежному та недопустимому доказі.

Окрім наведеного , у відповідності до ст. 531 МК України однією з підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є, зокрема, необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Санкцією ч.1 ст.483 МК України передбачено накладення на винних осіб адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Отже, правильне визначення вартості товару - безпосереднього предмета порушення митних правил є суттєвим для правильного вирішення справ щодо порушень митних правил, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.494 МК України у протоколі про порушення митних правил обов'язково зазначаються, зокрема, відомості щодо товарів, транспортних засобів , документів, вилучених згідно із статтею 377 МК України, інші необхідні для вирішення справи відомості.

За змістом ч.4 ст.511 МК України вилучені товари, транспортні засоби та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів.

З матеріалів провадження вбачається, що вартість вилучених товарів складає 1187577,60 грн.

Як видно із вказаної вище довідки спеціаліста (звіт про оцінку) № 505/09/16 від 28.09.2016 року , такий є неспроможним і не може розцінюватись як належний та допустимий доказ на підтвердження вартості вилученого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості.

Відповідно до постанови ПВСУ від 3 червня 2005 року N 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.ст.486, 495 МК України обов'язок доказування у митній справі покладається на органи доходів і зборів (митних органів).

За положеннями п.3 ч.1 ст. 8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно санкції ч.1 ст.483 МК України точне визначення предмету порушення митних правил ( товару) є обов»язковим, оскільки товари, які являються безпосередніми предметами порушення митних правил - підлягають конфіскації, а від їх вартості залежить розмір стягнення.

Відповідно до ст..54 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів. Однак, як видно з матеріалів справи, такий здійснено без урахування вимог та положень, визначених МК України.

У справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, що встановлено ст. 508 МК України. До процесуальних дій, крім інших, належить експертиза (п. 7 ч. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 515 МК України експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Оскільки справа про порушення митних правил на даний час знаходиться в провадженні судді міськрайонного суду, посадові особи органу доходів і зборів не мають законних повноважень на призначення експертизи в цій справі, а тому наявні в справі висновки фізичної особи - підприємця суб»єкта оціночної діяльності ОСОБА_2М та ОСОБА_3О не є належними та допустимими доказами.

Слід відмітити, що таке дослідження не є судовою експертизою у розумінні Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року, і підписане спеціалістом, який не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку , тому суд критично відноситься до такого та не може покласти такий в основу свого рішення.

На підставі наведеного , керуючись вимогами ст.. 515 МКУ, суд

Постановив

Клопотання про призначення експертизи задоволити.

Призначити по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил Массімо Тоніоло за ст.. 472 МКУ , судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання

Яка загальна вартість, представлених на експертизу предметів , вилучених згідно протоколу про порушення митних правил № 1795/30500/16 від 28.09.2016 року

В розпорядження експертів надати матеріали адміністративної справи 308/100/17 (3/308/73/17) відносно Массімо Тоніоло.

Зобовязати Закарпатську митницю ДФС України в Закарпатській області надати в розпорядження експертам, для проведення дослідження, вилучені товари згідно протоколу про порушення митних правил №1795/30500/16 .

Проведення даної експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Провадження у адміністративній справі про порушення митних правил №308/100/17 зупинити до проведення експертизи.

Витрати на проведення експертизи покласти на Массімо Тоніоло.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.М Леміш