Номер провадження: 33/785/1/17
Номер справи місцевого суду: 493/1275/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 01.11.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275, 60 грн.

Відповідно до постанови суду, 18.08.2016 року, об 21:55 годині в с. Піщана Балтського району Одеської області по вул. Лесі Українки, інспектором Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4, був зупинений мотоцикл ІЖ «Планета», б/н, під керуванням ОСОБА_2, який перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд допустив неповноту і однобічність розгляду справи, не встановив усіх обставин правопорушення та не допитав свідків;

- суд 1-ої інстанції не прийняв до уваги його пояснення та фактичні обставини справи, а саме те, що він не перебував у стані алкогольного спяніння під час зупинки працівниками поліції, пройти огляд у медичному закладі йому не пропонували, від проходження медичного огляду на стан спяніння він не відмовлявся, пояснивши інспектору, що він не керував мотоциклом, оскільки той був зламаний, а котив його на ремонт до товариша, отже не був учасником дорожнього руху;

- письмові пояснення на місці зупинки в нього не відбирались, протокол не складався та не вручався.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та доводи захисника ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до наступного.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 1.11.2016 р. приблизно о 18 год., у звязку з тим, що його мотоцикл «ІЖ» знаходився у несправному стані, він вирішив відтовкти його до знайомого для ремонту. Коли він котив мотоцикл по с. Піщане, то йому на зустріч їхали працівники поліції, які зупинились та запитали, кому належить даний транспортний засіб, на що він відповів, що мотоцикл він зібрав самостійно, тому він не зареєстрований. Після того, як співробітники поліції дізнались, що на мотоцикл немає реєстраційних документів, то вирішили забрати його на штраф майданчик за порушення ПДР, а на заперечення ОСОБА_2, що він не керував мотоциклом та не був учасником дорожнього руху, відповіли, що складуть на нього протокол за керування транспортним засобом у нетверезому стані та він отримає повістку із викликом до суду, після чого він зрозумів, що заперечувати їм буде безрезультатно та пішов додому. При ньому ніяких документів працівники поліції не складали та пройти медичний огляд на стан спяніння не пропонували, свідків на місці події взагалі не було.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про те, що суд 1-ої інстанції допустив неповноту та однобічність судового розгляду, не встановив усіх обставин справи, обмежився дослідженням матеріалів справи та прийняв передчасне рішення про винуватість ОСОБА_2.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься лише протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 157044 від 18.08.2016 р., складений за ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 1), письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3,4).

Натомість, зазначені пояснення складені інспектором Балтського ВП Кичановим Р.В. від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бланках із надрукованими свідченнями про керування особою транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмову проходження з дописаними даними ОСОБА_2.

З метою перевірки обставин справи, суд апеляційної інстанції через керівництво Балського ВП неодноразово викликав для допиту у якості свідків інспектора Балтського ВП Кичанова Р.В. та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Проте, зазначені особи в судове засідання не зявилися.

Більш того, відповідно до довідки Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області вих. № 02-19/20 від 26.01.2017 року, наданою захисником, гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на території села не зареєстровані та не проживають (а.с. 49).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....

Отже, апеляційний суд вважає, що пояснення громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які містяться в матеріалах справи, являються сумнівними, та не може прийняти їх в якості допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Натомість, в матеріалах справи єдиним можливим доказом вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні ч. 2 ст. 251 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 157044 від 18.08.2016 р.

Разом з тим, зазначений протокол складений зацікавленою особою, а саме інспектором Балтського ВП Кичанова Р.В. та підписаний свідками ОСОБА_5 і ОСОБА_6, допитати яких в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не надалося можливим по вищезазначеним причинам.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи фактично відсутні докази, які підтверджують обєктивну та субєктивну строну складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що свідчить про відсутність в його діях складу зазначенного правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 280, 294 ч. 4, КУпАП, ст. 62 Конституції України, апеляційний суд-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 01.11.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу зазначенного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца