Справа№464/853/17
пр.№ 3/464/374/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Рудаков І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

викладач ВЧ А4138, РНОКППФО НОМЕР_1,

за ч.3 ст.130, ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

будучи двічі притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, з накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки /постанова Сихівського районного суду м.Львова від 15.07.2016 №464/4421/16-п/ та за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки /постанова Сихівського районного суду м.Львова від 01.12.2016 №464/7438/16-п/, ОСОБА_1, 22 січня 2017 року о 11 год. 04 хв. у м.Львові на вулиці Володимира Великого,23, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Разом із тим, на адресу суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносного однієї і тої ж особи ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке мало місце 22 січня 2017 року о 11 год. 04 хв. у м.Львові на вулиці Володимира Великого,23, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «CHERY AMYLET», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження.

Враховуючи, що до суду надійшло дві справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП та по ст.124 КУпАП та такі розглядаються одним і тим же органом, (посадовою особою), а відтак, згідно з ст.36 КУпАП вважаю за необхідне обєднати справи № 464/853/17 та №464/854/17 в одне провадження та присвоюю № 464/854/17.

При розгляді справи правопорушник свою вину визнав та ствердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку та вчинив ДТП. Щиро кається та просить суворо не карати.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП стверджується зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення та визнавальними поясненнями правопорушника, даними в суді.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУАП України - як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню, стверджується належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУАП, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2017 року серії БР №262375,

- даними письмових пояснень свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «… водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння…» та іншими матеріалами, що містяться у справі.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України є доведеним, його вірно кваліфіковано за ч.3 ст.130 КУпАП як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпеку, вчинення таких умисно, керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки з ознаками алкогольного спяніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але умисно ігнорував цю заборону при чому вчинено ДТП, особу правопорушника та ступінь його вини.

З оглядну на наведене, вважаю, що оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення за ч.3 ст.130 та ст.124 КУпАП, то на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за адміністративне правопорушення. З оглядну на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що буде згідно з ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.25 КУпАП оплатне вилучення та конфіскація предметів можуть застосовуватись як основні, такі додаткові адміністративні стягнення.

Ч.1 ст.29 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вилученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмету.

Як вбачається із санкції ч.3 ст.130 КУпАП у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП на правопорушника накладається: як основне, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, так і додаткове стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого /у розумінні ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення/ або адміністративний арешт.

З правової позиції викладеної у п.28 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» платне вилучення транспортного засобу може бути і є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.3 ст.130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, суд приходить переконання, що хоч транспортний засіб належить ОСОБА_1 на праві власності, однак враховуючи особу правопорушника, його майновий стан, щире каяття, приходжу переконання, про незастосування до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно ч.3 ст.130, ст.124 КУпАП та керуючись ст.ст.25, 29, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за:

- ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 / сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 /десять/ років.

- ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 340 гривень в дохід держави.

Відповідно до ст.36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 /десять/ років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Виконання постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами доручити органу Національної поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рудаков І. П.