Справа № 168/425/16-п Провадження №33/773/748/17 Суддя в 1 інстанції: Кошелюк Л. О.
Категорія:ст.124 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, іншого учасника ДТП та його адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 14 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді головного спеціаліста ДІСГ, до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Старовижівського районного суду Волинської області від 14 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження в даній справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вказаною постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 09 липня 2016 року близько 12 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Дубечне Старовижівського району, всупереч вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, не надав переваги в русі автомобілю марки «Сузукі ОСОБА_5», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення цих транспортних засобів у звязку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_4, які просили оскаржувану постанову залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №995184 від 14.07.2016 року, ОСОБА_2 ставиться у провину порушення п.п.10.1, 10.3 ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП ОСОБА_2 не визнає, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Проте, його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_2 у звязку з недотриманням п.п.10.1, 10.3 ПДР України.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №995184 від 14.07.2016 вбачається, що ОСОБА_2 09 липня 2016 року близько 12 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Дубечне Старовижівського району, всупереч вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, не надав переваги в русі автомобілю марки «Сузукі ОСОБА_5», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, у звязку з сим відбулось зіткнення цих транспортних засобів внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ДТП мало місце фактично за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.4, 9).

Крім того, висновок комісійної судової автотехнічної експертизи №2521/25222 від 17.07.2017 року (а.с.125-127) також підтверджує обставину порушення ОСОБА_2 п.10.1 ПДР України, що відповідно перебуває в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з приводу якої розглядається справа про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в цьому висновку експертом зазначено про те, що, якщо швидкість автомобіля марки «Сузукі ОСОБА_5», номерний знак НОМЕР_2 складала 50-55 км./год., то водій ОСОБА_6, який ним керував, не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування транспортного засобу.

У висновку судової автотехнічної експертизи №7824 від 07.12.2016 року (а.с.28-34) зазначено, що дії водія автомобіля марки «Сузукі ОСОБА_5», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 не знаходяться в причинному звязку з виникненням ДТП.

Будь-яких належних і допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП того, що водій ОСОБА_6 рухався зі швидкістю понад дозволену в населеному пункті матеріали справи не містять, а тому доводи ОСОБА_2 про значне перевищення першим швидкості руху в межах населеного пункту, що на його думку є в причинному звязку з виникненням ДТП, не заслуговують на увагу суду.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому проступку підтверджується також і поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в суді першої інстанції пояснили, що безпосередньо перед зіткненням за 20-25 метрів, автомобіль марки «Сітроен Джампер», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився на лівій смузі руху і без жодних увімкнених світлових покажчиків здійснював розворот через суцільну лінію розмітки з лівої на праву смуху руху у звязку із чим водій автомобіля марки «Сузукі ОСОБА_5» ОСОБА_6, який рухався в напрямку цього автомобіля, почав гальмувати та скеровувати свій автомобіль вправо аби уникнути зіткнення.

Ставити під сумнів надані цими свідками пояснення в апеляційного суду немає підстав, так як вони не спростовуються ніякими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Зазначені докази в сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вірно судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_6 не гальмував, так як на дорожньому покритті відсутній гальмівний шлях, оскільки вони спростовані розясненням експерта щодо принципу роботи антиблокувальної системи гальмування автомобіля марки «Сузукі ОСОБА_5».

Немає також підстав ставити під сумніви висновок експертизи, оскільки він проведений кваліфікованими експертами, які діють на підставі свідоцтв, виданих ЕКК Львівського НДІСЕ.

А тому, усі доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення його він адміністративної відповідальності шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, висновок суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є вірним, оскільки його вина доводиться належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

Правильно також було закрито провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 цього Кодексу.

Постанова судді Старовижівського районного суду від 14 серпня 2017 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А тому, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без зміни відповідно до ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 14 серпня 2017 року в даній справі без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_1