Справа № 163/3116/16-п
Провадження № 3/163/34/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши, направлені Луцьким прикордонним загоном Північного регіонального управління ДПС України, матеріали справи за протоколом № 175 від 02.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-18 КУпАП

ОСОБА_1, 01.11.1981 року

народження, громадянина України, що проживає по вул.

Квітнева, 53, в смт. Ратне Волинської області, інспектора прикордонної служби 3-ї категорії впс «Рівне» І категорії

Луцького прикордонного загону, РНОКПП невідомий, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, виконуючи наказ на охорону державного кордону України з 21:00 год. 17.11.2016 року до 09:00 год. 18.11.2016 року, в пункті пропуску для залізничного сполучення «Ягодин» на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону, в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів», належним чином не виконав, покладені на нього службові обовязки, що виразилось у самовільному залишенні місця несення служби, що було встановлено 18.11.2016 року приблизно о 04 год. 45 хв. під час здійснення перевірки несення служби співробітником відділення внутрішньої безпеки по Луцькому прикордонному загону ОСОБА_2, яким було виявлено останнього в службовому приміщенні митниці, чим порушив вимоги пункту 11 гл.2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.172-18 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді факт залишення ним місця несення служби визнав та пояснив, що під час огляду транспортного засобу він відчув різку біль в спині, а оскільки за призначенням лікаря носив зігріваючий пояс, який «зрушився» з місця, тому пішов у службове приміщення митниці для того, щоб його поправити та прийняти ліки і таким чином вгамувати біль. Про те, що він відлучиться з місця несення служби, повідомив ОСОБА_3, з яким спільно здійснював огляд транспортних засобів. Зайшовши в приміщення митниці, зняв верхній одяг для того, щоб поправити пояс, а оскільки біль була дуже гостра, тому вимушений був лягти на рівну поверхню стола. Після цього він побачив, як в приміщення митниці зайшов співробітник внутрішньої безпеки разом з заступником начальника ВПС «Рівне» ОСОБА_4, які виявили його в лежачому положенні на столі. Вказав, що місце несення служби він залишив з незалежних від нього причин, у звязку із чим вважає, що його вина має місце лише у не доповіді старшому прикордонного наряду про необхідність залишення ним місця несення служби. У вчиненому щиро розкаявся та вказав, що дане правопорушення він допустив виключно через незадовільний стан свого здоров'я, у зв'язку із чим просив суд врахувати дану обставину та до відповідальності його не притягувати, а провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП. Разом з тим, зобов'язався в подальшому не допускати подібних дій та свої обов'язки виконувати на належному рівні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, показання свідка, та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП.

Згідно диспозиції ст.172-18 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає у випадку допущення порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

З матеріалів справи, а саме, копії рапорту про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів ВПС «Рівне» за час несення служби зміною: з 21:01 год. 17.11.2016 року до 09:00 год. 18.11.2016 року, та копії іменного списку персоналу 2 зміни прикордонних нарядів впс «Рівне» «17/18» листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_1 з 21:01 17.11.2016 року до 09:00 18.11.2016 року виконував наказ на охорону державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне», в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для залізничного сполучення «Ягодин», в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів».

Пунктом 11 гл. 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015 року, регламентовано, що «Прикордонним нарядам забороняється: заходити без службової потреби в службові та інші приміщення, які знаходяться на ділянці, що охороняється, відвідувати транспортні засоби закордонного прямування й заходити в місця проведення контролю осіб транспортних засобів та вантажів з неслужбовою метою; залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху».

Та обставина, що ОСОБА_1 під час несення служби в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів», самовільно залишив місце несення служби, доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 175 від 02.12.2016 року (а.с.1); копією висновку службового розслідування з метою встановлення причин та обставин можливих порушень порядку організації та несення прикордонної служби з боку окремих військовослужбовців відділу прикордонної служби «Рівне» 18.11.2016 року (а.с.3-6); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.11.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що останній давав в суді (а.с.7); копіями письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 19.11.2016 року, які підтвердили факт залишення 18.11.2016 року ОСОБА_1 місця несення служби (а.с.12;16).

Крім цього, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_3 суду показав, що з 21:00 год. 17.11.2016 року до 09:00 год. 18.11.2016 року він разом з ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів» та вночі останній йому повідомив про необхідність відлучення з місця несення служби для того, щоб поправити зігріваючий пояс, який, з його слів, «зповз» зі спини, на що свідок вказав ОСОБА_1 про необхідність повідомити про дану обставину старшого прикордонного наряду. Через деякий час у пункт пропуску приїхали співробітники відділення внутрішньої безпеки по Луцькому прикордонному загону і виявили відсутність на місці несення служби ОСОБА_1

Таким чином, наведеними доказами в повному обсязі доводиться наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ст.172-18 КУпАП, та розглядаючи клопотання останнього про звільнення його від відповідальності за малозначимістю вчиненого, слід врахувати наступне.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності та у вчиненому щиро розкаявся, при цьому будь-яких обставин, що обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Як вбачається зі службової характеристики від 19.11.2016 року, ОСОБА_1 за час проходження військової служби зарекомендував себе посередньо, однак, відповідно до копії службової картки, останній неодноразово заохочувався за сумлінне виконання службових обовязків.

Також суд враховує причини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зокрема, з копії довідки від 18.11.2016 року за № 274, виданої КЗ «Ратнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», встановлено, що ОСОБА_1 17.11.2016 року знаходився на прийомі у сімейного лікаря та, за результатами його звернення, останньому поставлено діагноз: Г.пієлоцистіт. Поперековий остеохондроз.

Отже, у суду не виникає сумніву у правдивості пояснень ОСОБА_1 та наведених останнім причин вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, залишення ОСОБА_1 місця несення служби не спричинило істотної шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Зазначені обставини в своїй сукупності суд розцінює як такі, що значно пом'якшують відповідальність правопорушника, а будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останнього, в судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ст.172-18 КУпАП передбачає виключно арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

З врахуванням необережної форми вини ОСОБА_1 та інших вищенаведених обставин, вважаю, що застосування безальтернативного стягнення, передбаченого ст.172-18 КУпАП, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, суспільній шкідливості вчиненого та особі порушника, а також буде явно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення і відповідальності».

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Оскільки стягнення на правопорушника не накладається, тому й відсутні підстави для стягнення з нього судового збору згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 22, 221, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП, та обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі за ст.172-18 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5