Номер провадження 33/788/57/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю захисника ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 16 січня 2017 року, відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 16 січня 2017 року, ОСОБА_4 підданий адміністративному стягненню за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік, у звязку з тим, що він 7 грудня 2016 року, близько 4 год. 15 хв., керував автомобілем марки «BMW X6», реєстраційний № НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Баранівська, маючи ознаки алкогольного спяніння. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову судді від захисника ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування постанови судді та закриття провадження в справі.

Апеляційні вимоги захисник ОСОБА_3 мотивує тим, що суддя, ухвалюючи рішення, не врахував, що ОСОБА_4 не керував автомобілем, оскільки керування автомобілем здійснював ОСОБА_5, а ОСОБА_4 знаходився в автомобілі в якості пасажира, що підтверджується матеріалами справи, зокрема й відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_4 7 грудня 2016 року близько 4 год. 15 хв. керував автомобілем марки «BMW X6», реєстраційний № НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Баранівська, маючи ознаки алкогольного спяніння і від проходження у встановленому порядку огляду для встановлення стану спяніння відмовився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 2 3), відеозаписом з нагрудної камери інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Суми ОСОБА_8 (а. с. 17) та поясненнями інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Суми ОСОБА_8 наданими останнім в судовому засіданні суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 підчас звернення до нього працівників поліції, він взагалі не керував автомобілем, а перебував у автомобілі як пасажир, не заслуговують на увагу.

У відповідності з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, в тому числі і відеозапис фото і кінозйомки, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи, зокрема із відеозапису наданого працівниками поліції, вбачається, що в момент звернення працівників поліції до ОСОБА_4, останній в автомобілі перебував сам, а особа яка підійшла до автомобіля та вказувала, що є водієм автомобіля і здійснювала керування ним до зупинення, не змогла достовірно пояснити маршрут свого руху під час керування автомобілем до моменту його зупинення працівниками поліції.

В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що цією особою є ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції вважає, що до пояснень ОСОБА_5, які зафіксовані в ході відеозапису обставин зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_4 та здійснення вимоги до ОСОБА_4 пройти обстеження на стан спяніння, та пояснень даних ОСОБА_5 в ході апеляційного розгляду, необхідно відноситись критично.

Так, є підстави вважати, що ОСОБА_5 є особою, що сприяє ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинене, оскільки ОСОБА_5 під час опитування його працівником поліції щодо обставин здійснення ним керування транспортним засобом, який належить ОСОБА_4, та в ході апеляційного розгляду, не зміг дати таких пояснень.

Така обставина свідчить про те, що ОСОБА_5 не керував транспортним засобом під час його руху 7 грудня 2016 року, близько 4 год. 15 хв., в м. Суми по вул. Баранівська, що в свою чергу спростовує мотиви апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 в указаний час не керував транспортним засобом, а тому він не є субєктом правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За таких обставин, мотиви апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 підчас звернення до нього працівників поліції, він взагалі не керував автомобілем, а перебував у автомобілі як пасажир, необхідно розцінювати як обраний ним захист від його обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_4, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_4, у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.