Справа № 163/3130/16-п Провадження №33/773/203/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П. з участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. на постанову судді Любомльського районного суду від 26 січня 2017 року щодо ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України і на підставі ст.22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вилучені за протоколом Волинської митниці ДФС № 2648/20502/2016 сигарети в кількості 60 пачок постановлено знищити, автомобіль марки ГАЗ «ГАЗ 330210» н.з.НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_2.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить постанову судді Любомльського суду від 26.01.2017 скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення в межах санкцій цієї статті. Посилається на те, що ОСОБА_1 вчинив умисне протиправне діяння, а тому рішення про звільнення його від адміністративної відповідальності прийнято не об'єктивно.

Представник митниці в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який заперечив апеляцію і просив постанову судді залишити без змін, думку заінтересованої особи, який також заперечив апеляційну скаргу і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та об'єктивно, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджена його особистим зізнанням в суді, протоколом про порушення митних правил та фото таблицями до нього, копією контрольного талону, актом огляду транспортного засобу та службовою запискою.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд належним чином оцінив усі обставини справи, ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому прийняте рішення є вмотивоване.

Розглядаючи справу, місцевий суд з'ясував всі обставини, які надавали підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

В матеріалах справи містяться дані, на підставі яких суд першої інстанції закрив провадження по справі.

Зокрема, суд врахував, те що ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, а також відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність та те, що його дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам..

Як пояснив ОСОБА_1 в суді першої інстанції, причиною вчинення правопорушення є необхідність проведення операції та лікування після ДТП, а сам він проживає у багатодітній та малозабезпеченій сім'ї.

Дані обставини стверджуються дослідженими місцевим судом доказами, зокрема довідок Миляновичівської сілької ради №13/3.13, 14/3.13 від 11.01.2017, виписки з медичної картки хворого на ім'я ОСОБА_1, виданої Турійською ЦРЛ 17.01.2017.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні правильно вказав, що вартість переміщуваних 60 пачок цигарок (864 грн.) є явно неспіврозмірною із вартістю автомобіля марки «ГАЗ 330210» н.з.НОМЕР_1 (34379 грн.).

Врахувавши наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що збіг важких особистих сімейних та матеріальних обставин стали причиною вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться йому у провину.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що мотивом переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у ОСОБА_1 було лише отримання коштів для лікування та проведення операції після ДТП. А накладення безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України з конфіскацією транспортного засобу поставить правопорушника в ще біль тяжке матеріальне становище та безвихідну ситуацію.

Наслідки від вчиненого не завдали і не могли значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що в місцевому суді представником митного органу виступали ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі довіреностей (а.с.62, 73), а апеляційна скарга подана заступником начальника Волинської митниці ДФС, повноваження якого не підтверджені відповідно до вимог ст.501 МК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 26 січня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов