АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1990/2017 Суддя у першій інстанції: Бандура І.С.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить закрити провадження у справі у зв'язку з недоведеністю вини.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року винесена за неповного з'ясування судом всіх фактичних обставин справа, а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення від 08.05.2017 року.

Також апелянт зазначає, що про дату та час розгляду адміністративного матеріалу щодо нього на 15 червня 2017 року був повідомлений належним чином, про те, йому зателефонували та повідомили, що розгляд перенесено на 26.06.2017 року, не пояснивши причини перенесення. У зв'язку з чим на судове засідання на 15.06.2017 року не з'явився, будучи переконаним в тому, що 26.06.2017 року призначене засідання, 23.06.2017 року через канцелярію ним особисто подана заява про перенесення судового засідання у зв'язку з хворобою на іншу дату. Вважає, що рішення винесено із порушенням його прав та обов'язків. Оскільки був упевнений в тому, що судове засідання 15.06.2017 року не відбулося.

Крім того, апелянт зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 157467 від 08.05.2017 року, який йому вручили, було внесено додаткові записи, так як протокол, що у нього відрізняється від протоколу, що міститься у справі. Так у протоколі, який йому вручили відсутні записи про свідків, частина статті за якою особу притягують до адміністративної відповідальності та показники Драгера, а в протоколі який надійшов до суду містяться всі зазначені дані.

Також апелянт зазначає, що в ході судового розгляду не допитувались свідки, що вказує на неповноту проведення судового розгляду справи та не дослідження всіх доказів по справі.

Крім того, ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва, оскільки про винесену постанову дізнався 10.07.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2017 року необхідно задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3. та його захисника ОСОБА_4. які підтримав подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно постанови, ОСОБА_3, 08.05.2017 року о 02 год. 05 хв., керував автомобілем «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Калініна в с. Лутава Козелецького району Чернігівської області, з ознаками алкогольного сп'яніння. На пропозицію працівників поліції щодо огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер» погодився, в присутності свідків, результат склав 1,75 проміле.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, винність ОСОБА_3. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_3 погодився та підписав без будь-яких зауважень, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, чеком тестування результат якого становить 1,75%, письмовими поясненнями свідків та іншими матеріалами справи, у їх сукупності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суд з метою всебічного та повного дослідження всіх обставин справи вживав належних заходів для виклику ОСОБА_3 в судове засідання, однак останній не з'явився, у зв'язку з чим, суд у відповідності вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутність.

Як зазначив ОСОБА_3 в протоколі серії БР №157467 від 08 травня 2017 він в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, написав згоден.

Крім того, нормами статтей 272, 278-279 КУпАП не передбачено обов'язкової участі свідків при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а відтак доводи апеляційної скарги щодо не виклику свідків в судове засідання є не обґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівниками УПП у м. Києві були порушенні вимоги інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 06.11.2015 року, в тому, що у протоколі, який йому вручили відсутні записи про свідків, частина статті за якою особу притягують до адміністративної відповідальності та показники Драгера, а в протоколі який надійшов до суду містяться всі зазначені дані, то вони є голослівними та такими, що спростовуються дослідженими доказами, як судом першої інстанції так і апеляційної, які підтверджують факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Що стосується, доводів апеляційної скарги, в частині того, що йому зателефонували та повідомили, що розгляд перенесено на 26.06.2017 року, не пояснивши причини перенесення. У зв'язку з чим на судове засідання на 15.06.2017 року він не з'явився, будучи переконаним в тому, що на 26.06.2017 року призначене засідання, та 23.06.2017 року через канцелярію ним особисто подана заява про перенесення судового засідання у зв'язку з хворобою на іншу дату. Вважає, що рішення винесено із порушенням його прав та обов'язків. Оскільки був упевнений в тому, що судове засідання 15.06.2017 року не відбулося, та що відсутнє в матеріалах справи його клопотання, то суд не може взяти до уваги, враховуючи що ним не надано на підтвердження жодних доказів, що йому дійсно телефонували, а те, що він подав клопотання про перенесення справи з 26.06.2017 року, не може бути безумовним ствердженням того, що йому повідомляли про відкладення судового засідання з 15.06.2017 року на 26.06.2017 року, тому суд розцінює це як спосіб уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у постанові та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на допущену описку в мотивувальній частині рішення, а саме, в першому абзаці зазначено, що 08.05.2017 року приблизно о 02 год. 05 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Калініна в с. Лутава Козелецького району Чернігівської області, а відповідно до протоколу та матеріалів справи ОСОБА_3 керував автомобілем «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Рубежівська, 25/5.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2017 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич