Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/656/17 Головуючий в 1 інст. Петренко Л.В.
Провадження №33/778/427/17 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю захисника-адвоката Паскала П.М., який діє в інтересах ОСОБА_3,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Паскала П.М. на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 13 травня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень, зі стягненням судового збору у розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 лютого 2017 року об 11 годині 13 хвилин в м.Токмак по вул.Нансена керував автомобілем Фольксваген, д/н НОМЕР_1, не вибрав безпечний інтервал-дистанцію, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль Міцубісі, д/н НОМЕР_2, який отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Паскал П.М. просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд, розглядаючи справу, в порушення вимог ст.ст.245, 268, 280 КУпАП, не дослідив всебічно, повно та об'єктивно всі обставини справи та прийшов до помилкового висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення. Крім того зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки він важко читається, а деякі речення у ньому перекреслені. В схемі ДТП не зазначено місце його вчинення. Також апелянт вказує на те, що з відеозапису, який був наданий суду, не вбачається, що саме водій автомобіля Фольксваген скоїв зіткнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати та провадження в справі закрити, у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване визнання його винним. Крім того зазначає, що він умисно не ухилявся від явки до суду, оскільки всі його клопотання про перенесення розгляду справи підтверджені доказами. На думку апелянта, розгляд справи у його відсутність свідчить про незаконність винесеної постанови.

Окрім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції він участі не брав, а копію постанови суду отримав лише 26 травня 2017 року.

На думку апеляційного суду, заявлене ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

Вислухавши захисника-адвоката Паскала П.М., який підтримав апеляційні скарги і просив їх задовольнити; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №172447 від 21 лютого 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_3 ознайомився, його копію отримав, та йому були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с.6); а також схемою місця ДТП від 21 лютого 2017 року та фотознімками до неї, на яких зафіксоване розташування транспортних засобів та відображені пошкодження автомобілю Міцубісі, д/н НОМЕР_2, тощо (а.с.7, 10); письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8-9).

У своїх письмових поясненнях та при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_4 зазначив, що під час руху по вул.Нансена в м.Токмак його автомобіль Мітсубісі Лансер заглух та він викликав допомогу, щоб відбуксирувати автомобіль. Через декілька хвилин позаду нього з місця стоянки виїжджав автомобіль Фольксваген Туарег, який зачепив його автомобіль. Проїхавши три метри, автомобіль Фольксваген Туарег зупинився, водій вийшов та почав виражатися нецензурною лайкою на його адресу, а потім сів у свою машину та поїхав, залишивши місце ДТП (а.с.8).

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 21 лютого 2017 року приблизно об 11-00 годин він підійшов до свого автомобіля Фольксваген Туарег, який був припаркований на узбіччі по вул.Нансена в м.Токмак, та побачив, що поруч знаходиться автомобіль Мітсубісі Лансер, який заважав руху іншим автомобілям. Після цього він зробив зауваження водію вказаного автомобіля і поїхав. При цьому зіткнень автомобілів не було. (а.с.9).

Пояснення водія ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, об'єктивно підтверджуються відомостями, які містяться в схемі місця ДТП та фототаблиці до неї, а також відеозаписом цієї події, на які суд послався у постанові (а.с.12).

Зазначені докази, в свою чергу спростовують вищевказані доводи ОСОБА_3

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені ОСОБА_3 та його захисником-адвокатом Паскалом П.М. в апеляційних скаргах, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними та вони повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

В тому числі, не спростовують висновків суду і посилання апелянтів на те, що на автомобілі Фольксваген, д/н НОМЕР_1 не встановлено пошкоджень, оскільки, згідно з доказами, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 після зіткнення залишив місце ДТП.

Твердження апелянтів про неповноту судового розгляду, суперечать матеріалам справи, з яких вбачається, що під час розгляду справи суд заслухав доводи захисника - адвоката Паскала П.М. з приводу вказаної події; іншого учасника ДТП ОСОБА_4; вирішив всі клопотання учасників провадження; дослідив всі наявні у справі докази, в тому числі, і відеозапис вказаної події, та надав цим доказам належну правову оцінку.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про невідповідність складеного відносно ОСОБА_3 протоколу вимогам ст.256 КУпАП, спростовується самим протоколом, в якому містяться всі відомості, передбачені законом. Виправлення у протоколі, на які посилається захисник, застережені підписом особи, що його склала.

При складенні протоколу ОСОБА_3 роз'ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що при розгляді справи судом першої інстанції були порушені його права, оскільки справу розглянуто без його участі, є безпідставними, оскільки суд вжив всіх можливих заходів для виклику ОСОБА_3 у судові засідання. Через неявку останнього розгляд справи неодноразово відкладався.

Разом з цим, при розгляді справи брав участь адвокат Паскал П.М., який здійснював захист ОСОБА_3

Порушення права останнього на захист не вбачається.

Що стосується клопотання захисника - адвоката Паскала П.М. про призначення у справі транспортно-трасологічної експертизи, апеляційний суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки у ньому не наведено переконливих доводів того, що призначення і проведення даної експертизи є необхідним заходом для правильного вирішення справи, та без думки спеціаліста у даній справі неможливо дійти однозначного висновку про винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 у вищевказаному правопорушенні. Також у клопотанні не наведено всіх необхідних вихідних даних.

На думку суду апеляційної інстанції, для з'ясування обставин, що мають значення для даної справи, спеціальні знання не потрібні.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Паскала П.М. не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 13 травня 2017 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Паскала П.М. залишити без задоволення, а постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 13 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева