Провадження № 33/772/131/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 р. м. Вінниця
Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В., за участю прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України Парфьонова І.В., особи , яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2017 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіцера відділення організації охорони, патрульно постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-15 КУпАП ,-

В с т а н о в и в :
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 2 (дві) доби.

Стягнуто з ОСОБА_1 320 (триста двадцять) гривень 00 судового збору в дохід держави..
Згідно постанови Вінницького міського суду від 05.01.2017 року молодший лейтенант ОСОБА_1 відповідно до наказу першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ № 144 від 06.05.2016 року проходить військову службу на посаді офіцера відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку з 06.05.2016 року.

Молодший лейтенант ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, вимог Посадової інструкції офіцера відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженої 09.12.2015 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , зобов`язаний організовувати розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби), або переховуються від органів досудового слідства та суду, знати дійсний стан справ у відділенні та хід виконання поставлених перед ним завдань, постійно працювати над підвищенням свого фахового та спеціального рівня, особисто приймати участь у розшукових заходах, робити аналіз організаційно-розшукових заходів.

Згідно протоколу вбачається, що на території діяльності Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку станом на 14.11.2016 року перебувають у розшуку 212 осіб, які самовільно залишили військові частини, з яких 35 осіб, які самовільно залишили військові частини або місце служби дислоковані в межах Вінницької області. Так, в порушення п. 8.5. Інструкції «Про організацію взаємодії Збройних Сил України та інших, відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів з питань розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину або місце служби чи вчинили дезертирство», затвердженої спільним наказом МВС, Міністра оборони України, Міністра України з питань надзвичайних ситуацій, Голови СБУ, Голови державного комітету у справах охорони державного кордону № 022/023/4т/0162/096 від 03.09.2000 року, п. 19.10 Методичного посібника «Провадження дізнання та проведення розшукової роботи органами управління Військової служби правопорядку у ЗСУ», затвердженої наказом начальника Головного управління Військової служби правопорядку у ЗСУ № 99 від 03.10.2003 року молодшим лейтенантом ОСОБА_1 заведення усіх пошукових справ для накопичення інформації про хід та результати розшуку, аналізу, систематизації, планування роботи, а також контролю за її законністю та ефективністю станом на 23.11.2016 року не забезпечено.

Незважаючи на досить велику кількість осіб, які самовільно залишили військові частини або місце служби, молодшим лейтенантом ОСОБА_1 заведено лише 6 пошукових справ, ведення яких здійснюється формально, в самих справах містяться лише доручення від прокурора на заведення розшукової справи, ухвала суду на затримання особи та підозра, а необхідні документи, а саме: статистична та розшукова картки, сторожовий аркуш, плани розшукових заходів та плани окремих тактичних дій не відпрацьовані взагалі. Отримання фотографій та інших відомостей, які дають змогу впізнати та встановити місце знаходження розшукуваних осіб, фактично проігноровано. Внаслідок цього має місце низька ефективність розшуку, а молодший лейтенант ОСОБА_1 не володіє точною інформацією щодо кількості кримінальних проваджень, у яких оголошено розшук підозрюваних (кількість осіб, військові формування).

Окрім того, сторожові аркуші, будь-яку інформацію чи орієнтування щодо розшукуваних осіб до Державної міграційної служби та відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не надіслано, внаслідок чого неможливо відстежити випадки звернення осіб, які перебувають у розшуку з проханням про зміну імені, прізвища та по батькові, скасування громадянства, реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання (перебування), реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу тощо та вчасно зреагувати на вказані вище випадки, що в свою чергу спричинює затягування розшуку та в подальшому унеможливлює притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. В порушення ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про військову службу правопорядку у ЗСУ» молодшим лейтенантом ОСОБА_1 взаємодія під час розшуку осіб, які самовільно залишили місце служби між Вінницьким зональним відділом Військової служби правопорядку та Державною прикордонною службою України не організована та не здійснюється, жодного інформування та доручення щодо попередження фактів перетину особами зазначеної категорії державного кордону України до вказаного військового формування не надіслано.

Молодшим лейтенантом ОСОБА_1 відповідно нормативно правових актів заходи щодо розшуку осіб, які ухиляються від військової служби, за місцем їх постійного проживання не вживаються, відомості про вжиті заходи щодо розшуку військовослужбовців, в тому числі у лікувальних закладах за місцем проживання, не отримуються, що в свою чергу сприяє подальшому вчиненню подібних правопорушень, підриву бойової готовності підрозділів ЗСУ та може призвести до масового самовільного залишення військових частин іншими військовослужбовцями, та викликає почуття безкарності у інших військовослужбовців. Крім того, на органи військової служби правопорядку відповідно до п. 11 ст. 8 ЗУ «Про військову службу правопорядку у ЗСУ» покладено обов`язок здійснення розшуку зброї та боєприпасів, що були втрачені у військових частинах.

Так, 19 травня 2015 року на адресу військової прокуратури

Вінницького гарнізону надійшло повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 про факт втрати двох одиниць стрілецької зброї у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , а саме АКМ-7,62 № НОМЕР_2 та ПМ № ПХ4313/1978, однак план розшуку вказаної вище стрілецької зброї заведено лише 27.11.2016 року, після початку проведення відповідної перевірки у Вінницькому зональному відділу ВСП та вказівки працівників прокуратури на необхідність заведення такого плану, розшукова справа по факту розшуку вказаної вище зброї взагалі відсутня. Вказані вище факти свідчать про неналежну організацію, формалізм та низьку ефективність розшуку осіб зазначеної категорії офіцером відділення організації охорони патрульно постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах Вінницького зонального відділу військової служби правопорядку молодшим лейтенантом ОСОБА_1 , тобто про недбале ставлення останнього до військової служби та виконання своїх посадових обов`язків.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив постанову скасувати, справу закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом не перевірено належним чином наявність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, не враховано порушення ст.256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема те, що в протоколі не зазначено час та місце вчинення адміністративного правопорушення, з рішення суду не зрозуміло, які конкретно порушення були допущені ОСОБА_1 , поставлено в вину навіть порушення, які були допущені іншими офіцерами відділення.

З пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби .

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні ( бездіяльність) або у неналежному виконанні ( дія) .

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з 19.05.2016 року по 15 серпня 2016 року перебував на посаді офіцера відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку згідно наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 95 від 19.05.2016 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.12.2016 року встановлено, що на території діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 14.11.2016 року перебувають у розшуку 212 осіб, які самовільно залишили військові частини, з яких 35 осіб, які самовільно залишили військові частини або місце служби дислокації в межах Вінницької області.

Яка кількість з зазначених осіб, з якого часу рахувалась за ОСОБА_1 у протоколі не вказано.

При цьому ОСОБА_1 визнано винним судом першої інстанції в порушенні п.8,5 « Інструкції про організацію взаємодії Збройних Сил України та інших, відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів з питань розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину або місце служби чи вчинили дезертирство» затвердженої спільним наказом МВС, Міністра оборони України, Міністра України з питань надзвичайних ситуацій, Голови Служби Безпеки України , Голови державного комітету у справах охорони державного кордону № 022/023/4т/0162/096 від 03.09.2000 року , п.19.10 Методичного посібника « Провадження дізнання та проведення розшукової роботи органами управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України» затвердженого наказом начальника Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України № 99 від 03.10.2003 року .

Однак, вирішуючи питання, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП , суд в порушення вимог ст.ст.251, 252 КУпАП належним чином не перевірив та не оцінив сукупність наявних доказів, об`єктивно не дослідив всіх обставин справи.

Так, не враховано те, що посадовою інструкцією офіцера відділення організації охорони, патрульно- постової служби розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах не визначено обов`язок заведення та ведення пошукових справ у підрозділах Військової служби правопорядку.

Не прийнято судом до уваги , що Інструкцією про організацію взаємодії Збройних Сил України та інших, відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів з питань розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину або місце служби чи вчинили дезертирство» затвердженої спільним наказом МВС, Міністра оборони України , Міністра України з питань надзвичайних ситуацій, Голови Служби Безпеки України , Голови державного комітету у справах охорони державного кордону № 022/023/4т/0162/096 від 03.09.2000 року визначено вичерпне коло суб`єктів, які мають вести передбачену нею документацію.

До визначених суб`єктів підрозділи Військової служби правопорядку не входять.

Відповідно до п.8,5 Інструкції у штабах військових частин , військових комендатур гарнізонів ведуться пошукові справи, у яких вказуються : військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, військова частина, її місце дислокації: коли і яким військовим комісаром призваний ; адреса проживання батьків; до справи заносяться дані про проведені заходи щодо розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності порушень ОСОБА_1 п.19.10 Методичного посібника є безпідставними.

Згідно Методичного посібника п.19.10. визначались питання організації розшуку Військовою службою правопорядку в рамках кримінальних справ, коли була вона органом дізнання і здійснювала досудове розслідування у кримінальних справах згідно вимог КПК України в редакції 1960 року .

Відповідно до ст. 281 КПК України 2012 року розшук здійснюється, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

З матеріалів справи убачається, що у 2016 році було заведено 6 розшукових справ по дорученнях, які надійшли до Вінницького зонального відділу ВСП з постановами прокурора ( слідчого) про проведення розшуку та ухвалами суду про затримання, про що міститься вказівка і у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

За відсутності інформації про внесення відомостей до ЄРДР, доручень прокурора ( слідчого) підстави заводити розшукові справи були відсутні.

Також, встановлено, що 16.05.2016 року на ОСОБА_1 наказом начальника ВВ ВСП № 93 було покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника адміністративної групи штабу зонального відділу, за якою ОСОБА_1 виконував обов`язки до 15 серпня 2016 року , з 20.05.2016 року ОСОБА_1 приступив до тимчасового виконання обов`язків за посадою заступника начальника штабу начальника відділення персоналу штабу. Крім того, ОСОБА_1 залучався у добові наряди ( 3-4 рази на місяць), а з 18 серпня по 12 вересня 2016 року перебував у щорічній відпустці.

За час його перебування на посаді було розшукано 13 військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду пояснили, що ОСОБА_1 сумлінно відносився до своїх обов`язків, вживав всіх необхідних заходів для забезпечення виконання Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу».

За сумлінне виконання службових обов`язків ОСОБА_1 у 2016 році заохочувався грамотами, подяками, що підтверджується відповідними записами у службовій картці.

Викладене вказує, що ОСОБА_1 обов`язки виконувались на належному рівні. В той же час, враховуючи навантаження ОСОБА_1 , виконання ряду покладених на нього обов`язків, не тривалий час роботи на посаді , відсутність досвіду , ОСОБА_1 не мав реальної можливості проявити ставлення до службових обов`язків.

Розшуком осіб, зазначених у протоколі, а саме солдатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 займався офіцер відділення старший лейтенант ОСОБА_8 ..

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що повідомлення військовій прокуратурі Вінницького гарнізону про наявність підстав для оголошення зброї ( АКМ -7,62 № ЛИ 2888/1971 та ПМ № ПХ 4313/1978) в розшук в зв`язку із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000125 від 14.04.2015 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 413, ч.2 ст.425 КК України , датоване 23.09.2016 року за вих. № 9/4904 надійшло на адресу Вінницького зонального відділу ВСП лише 22.11.2016 року зареєстроване за вхідним номером № 4743.

При цьому резолюція начальника відділення організації охорони, патрульно постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку у гарнізонах підполковника ОСОБА_9 , якою визначено ОСОБА_1 виконавцем, датована 24.11.2016 року. Тобто на момент проведення перевірки військовою прокуратурою Вінницького гарнізону, яка мала місце 23.11.2016 року та за результатами якої було складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, останній не міг організувати розшук зброї, оскільки відповідне повідомлення про розшук зброї отримав лише 24.11.2016 року.

Згідно Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженим Постановою КМ України № 280 від 17.04.2013 року визначено вичерпний перелік суб`єктів , які мають право надавати відповідні доручення Державній прикордонній службі. Серед таких суб`єктів Військова служба правопорядку не визначена.

За таких обставин, висновки, що ОСОБА_1 порушив ч.9 ст.8 Закону України « Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України» є безпідставними.

Таким чином, сукупність зібраних доказів вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби.

Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, суд першої інстанції прийняв як доказ протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП від 05.12.2016 року , який всупереч ст. 256 КУпАП не містить вказівки щодо часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, інформації щодо осіб, в присутності яких складався протокол, підписи, яких містяться на аркушах протоколу.

Відповідно даний протокол не може бути прийнятий як доказ .

За таких обставин, наявні підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції та прийняття нового .

Поскільки під час апеляційного розгляду встановлено що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення , передбаченого ст.172-15 КУпАП , то відповідно вимог ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.172-15 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.172 -15 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

( підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя: