Справа № 183/6102/16
№ 3/183/8/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 лютого 2017 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю ОСОБА_1, прокурора Серченка С.А., захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, з вищою освітою, директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідно до яких ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - з 05.01.2016 року виконуючою обов'язки директора та згодом з 01.08.2016 року директором Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська (надалі - Центр), тобто суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи в приміщенні Центру, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Паланочна (Комсомольська), 29, під час розгляду проектів наказів №23 від 18.02.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за лютий місяць 2016 року», №29-а від 17.03.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за березень місяць 2016 року», №31 від 15.04.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за квітень місяць 2016 року», №33-в від 24.05.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за травень місяць 2016 року», №40-в від 15.06.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за червень місяць 2016 року», №46 від 15.08.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за серпень місяць 2016 року», №48 від 15.09.2016 року «Про преміювання працівників терцентра по підсумкам роботи за вересень місяць 2016 року», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, не повідомила свого безпосереднього керівника - міського голову м. Новомосковська та начальника управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська про наявний у неї реальний конфлікт інтересів під час розгляду питання віднесеного до її компетенції, щодо преміювання працівників Центру, в тому числі відносно своєї близької родички - дочки ОСОБА_4 Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Також, ОСОБА_1, за вказаних обставин, усвідомлюючи суперечність між її приватним інтересом відносно близької їй особи - доньки та її службовими повноваженнями в частині преміювання працівників Центру, прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала вищезазначені накази про преміювання працівників Центра за підсумками роботи за відповідні місяці 2016 року, в тому числі і відносно своєї близької особи - доньки ОСОБА_4 Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП як прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У зв'язку із цим, вважаю за доцільне матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (провадження № 3/183/8/17, № 3/183/9/17), розглядати одночасно, об'єднавши їх в одне провадження та присвоївши єдиний номер провадження - 3/183/8/17.

Прокурор Серченко С.А. в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколах про адміністративні правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП. ОСОБА_1 письмово не повідомляла свого керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час призначення премій своїй дочці ОСОБА_4, яка теж працює у Центрі, а також підписала накази про таке преміювання. Тому вона повинна бути притягнута до адміністративної відповідальності, підстав для закриття провадження у справі він не вбачає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила наступне. Згідно розпорядження виконуючого обов'язки міського голови м. Новомосковська ОСОБА_5 з 05 січня 2016 року на неї було покладено виконання обов'язків директора Центру, а в подальшому 01.08.2016 року її було призначено на посаду директора Центру. При призначенні її на вказані посади вона в усній формі повідомляла свого безпосереднього керівника - начальника управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська - ОСОБА_6 про те, що в неї в підпорядкуванні працює близька їй особа, а саме її донька ОСОБА_4 До призначення її на відповідні посади вони з донькою пропрацювали у вказаній установі близько 12 років, її дочка працює в Центрі з 2004 року коли вона ще працювала заступником завідуючого відділом. Також пояснила, що рішення про призначення премій працівникам Центру приймає колегіальний орган - комісія з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій на підставі Положення про преміювання працівників Центру. На засіданнях зазначеної комісії керівники відділень доповідали про результати роботи працівників та необхідність виплати премій. На підставі протоколів цієї комісії нею видавався наказ про преміювання працівників за підсумками роботи за відповідний місяць. Премії нараховувались усім працівникам без виключення. Особисто премії вона не призначала і не розподіляла. Членом комісії з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій вона не була, на прийняті вказаною комісією рішення впливати не могла.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська вона працює з 1998 року. ОСОБА_1 вона знає приблизно з 2002 року. Також вона знала, що у ОСОБА_1 є донька ОСОБА_4, яка також вже багато років працює разом з нею в Центрі. Їй це відомо ще до призначення ОСОБА_1 керівником Центру. На посаду директора Центру ОСОБА_1 була призначена влітку 2016 року за розпорядженням виконуючого обов'язки голови Новомосковської міської ради ОСОБА_5 Вона неодноразово доповідними записками повідомляла виконуючого обов'язки міського голови про те, що у ОСОБА_1 в підпорядкуванні працює донька і в разі її призначення на посаду директора Центру виникне конфлікт інтересів. З міської ради їй надійшла відповідь про те, що в даній ситуації не вбачається конфлікту інтересів. Преміювання працівників Центру здійснюється на підставі наказу його директора, тобто ОСОБА_1 Контроль за перевіркою нарахування премій та заробітної плати особисто в її посадові обов'язки не входить, хто здійснює вказаний контроль їй не відомо. Після призначення ОСОБА_1 на посаду директора Центру вона написала ще одну доповідну записку на ім'я виконуючого обов'язки міського голови ОСОБА_5, оскільки в її підпорядкуванні перебуває близька особа - донька. Це була її особиста ініціатива. ОСОБА_1 як директор Центру має право одноособово призначати та позбавляти премій своїх працівників, але вона не пам'ятає прикладів щоб ОСОБА_1 це робила. В жовтні 2016 року ще до складання щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення, остання особисто принесла їй письмове повідомлення про те, що в її підпорядкуванні працює донька. До цього ОСОБА_1 офіційно, письмово не повідомляла про це.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що він працює начальником юридичного відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. Знає ОСОБА_1 декілька років як працівника Центру. В 2016 році вона спочатку була виконуючою обов'язки директора Центру, а згодом призначена директором за розпорядженням виконуючого обов'язки міського голови ОСОБА_5 ОСОБА_1 є керівником юридичної особи, створеної органом місцевого самоврядування - Новомосковською міською радою, на посаду її призначає та звільняє з посади голова міської ради або виконуючий обов'язки голови міської ради. Про те, що в підпорядкуванні ОСОБА_1 працює її донька йому стало відомо в липні 2016 року коли надійшло повідомлення про наявність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів. Від кого надійшло повідомлення він не пам'ятає. За вказаним фактом він підготував доповідну про те, що згідно зі ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» у ОСОБА_1 відсутній конфлікт інтересів. Потенційний конфлікт інтересів був урегульований створенням комісії, яка і приймала рішення про преміювання працівників Центру, ОСОБА_1 лише формально видавала накази на підставі протоколів цієї комісії. ОСОБА_1 теоретично могла не підписувати ці накази, однак це було б порушенням права працівників на оплату праці.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що він є заступником голови Новомосковської міської ради з питань соціального захисту населення і працює на цій посаді з 17.11.2015 року. До кола його обов'язків входить також координація роботи Центру. Щодо обставин справи йому відомо, що ОСОБА_1 була призначена на посаду виконуючого обов'язки директора Центру в січні 2016 року. Влітку 2016 року надійшла доповідна від начальника управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська ОСОБА_6 про те, що у ОСОБА_1 наявний конфлікт інтересів, оскільки в її підпорядкуванні перебуває близька особа - її донька. З цього приводу він звертався до юридичного управління за роз'ясненнями і було з'ясовано, що на ОСОБА_1 не поширюються обмеження щодо спільної роботи близьких осіб згідно Закону України «Про запобігання корупції». Стосовно виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, то до неї претензій не було. Особисто ОСОБА_1 не приймала рішень про виплату премій працівникам Центру, вона лише підписувала накази про преміювання на підставі рішень, протоколів створеної для вирішення цих питань комісії. Особисто його ОСОБА_1 не повідомляла про наявність якого-небудь конфлікту інтересів.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що вона є соціальним працівником Центру і секретарем комісії з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій. До складу комісії входить п'ять чоловік. На засіданнях комісії, які відбуваються щомісячно, керівники відділень доповідають про результати роботи працівників, вносять пропозиції до комісії про преміювання, а комісія приймає рішення щодо виплати премій працівникам. ОСОБА_1 не є членом комісії і не може впливати на її рішення. Особисто ОСОБА_1 не зверталась до неї з проханням посприяти в прийнятті рішення про призначення премій її дочці ОСОБА_4, остання преміювалась так само як і всі працівники Центру. ОСОБА_4 працює в Центрі тривалий час, задовго до призначення ОСОБА_1 його керівником.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що є головним бухгалтером Центру та фактично підтвердила пояснення ОСОБА_9

Захисники ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожен окремо, в судових засіданнях висловились про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, оскільки остання не впливала на прийняття рішень комісією з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій, а обмеження щодо роботи близьких осіб на неї не поширюються. Більш того, про роботу в Центрі дочки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 було достовірно відомо її керівництву.

Суд, вислухавши прокурора Серченка С.А., пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_3, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Під реальним конфліктом інтересів відповідно до ст. 172-7 КУпАП слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закон) особи, зазначені у підпунктах "а", "в" - "з" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Відповідно до ст. 1 Закону близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Судом встановлено, що розпорядженням виконуючого обов'язки міського голови м. Новомосковськ №7-к від 12.01.2016 року на заступника директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська ОСОБА_1 було покладено виконання обов'язків директора вказаного територіального центру з 05.01.2016 року. Розпорядженням виконуючого обов'язки міського голови м. Новомосковськ №341-к від 01.08.2016 року та наказом начальника управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська №254 від 01.08.2016 року ОСОБА_1 було призначено директором територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська. Таким чином, на підставі п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону, ОСОБА_1, як посадова особа юридичної особи публічного права є суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

01.07.2004 року наказом директора Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, інвалідів №57-к ОСОБА_11 було прийнято на роботу. Згодом, згідно рішення сесії Новомосковської міської ради №959 від 21.05.2010 року «Про організацію роботи Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська», Територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, інвалідів в м. Новомосковську було перейменовано на Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська. З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_11. є дочкою ОСОБА_1 Таким чином, згідно положень ст. 1 Закону ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є близькими особами.

З протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП суд вбачає, що у вину ОСОБА_1 фактично ставиться неповідомлення свого безпосереднього керівника - міського голову м. Новомосковська та начальника управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська про наявний у неї реальний конфлікт інтересів під час розгляду питання щодо преміювання своєї дочки ОСОБА_4 Однак, з матеріалів справи та пояснень як самої ОСОБА_1, так і свідка ОСОБА_6, яка є її безпосереднім керівником, суд вбачає, що остання ще до призначення ОСОБА_1 керівником Центру знала про те, що в Центрі працює її дочка.

Щодо того, що ОСОБА_1 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересу, а саме одноособово підписала відповідні накази про преміювання працівників Центра, в тому числі і відносно своєї близької особи - доньки ОСОБА_4, то підставою для висновку про наявність реального конфлікту інтересів, на думку прокурора, є лише сам факт спільної роботи вказаних осіб в одній установі. Однак, обмеження спільної роботи близьких осіб, визначене абз. 1 ч. 1 ст. 27 Закону, не поширюється на посадових осіб юридичних осіб публічного права. Отже, в даному випадку на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не поширюються обмеження щодо їх спільної роботи в одній установі.

Також, з досліджених матеріалів та з показань свідків суд вбачає, що преміювання працівників Центру у 2016 році здійснювалось на підставі Положення про преміювання працівників територіального центра соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, затвердженого спочатку виконуючим обов'язки директора вказаного територіального центру, а потім його директором ОСОБА_1, та узгодженого начальником управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_6 Відповідно до п. 3.1 цього Положення преміювання працівників Центру здійснюється у межах коштів на оплату праці, затверджених кошторисом доходів і видатків установи на поточний рік та за рахунок економії фонду заробітної плати, як в процентному так і в сумарному відношенні. Відповідно до п. 3.2 цього Положення розмір премії встановлюється комісією з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій. Згідно протоколу засідання загальних зборів Центру №1 від 04.01.2016 року було ухвалено рішення затвердити комісію з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій. На підставі наказу виконуючої обов'язки директора Центру ОСОБА_1 №5-А від 05.01.2016 року було створено постійно діючу комісію з питань контролю дисципліни та розподілу премій при територіальному центрі, яка, згідно пояснень як самої ОСОБА_1, так і свідків приймала рішення про преміювання працівників за поданням керівників відділів більшістю голосів. ОСОБА_1 до складу комісії не входила і самостійно (одноособово) ніяких дій щодо преміювання своєї доньки ОСОБА_4 не вчиняла. Вона лише видавала і підписувала накази про преміювання працівників Центру на підставі рішень вказаної комісії.

Крім того, приймаючи рішення у справі суд враховує також наступне. Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані, зокрема, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону та примітки до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (ст. 1 Закону).

Так, зі змісту списків працівників Центру на преміювання за відповідні місяці 2016 року та з відповідних наказів суд вбачає, що грошові премії нараховувались і виплачувались багатьом працівникам вказаного Центру, а не лише ОСОБА_4

В той же час, у згаданих вище протоколах про адміністративне правопорушення як за ч. 1 ст. 172-7, так і за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не зазначено та не конкретизовано, в чому саме полягає реальний конфлікт інтересів, як саме він вплинув на об'єктивність або неупередженість прийняття ОСОБА_1 рішень, а також на вчинення чи невчинення нею дій під час виконання своїх повноважень. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 на час прийняття нею рішень, які ставляться їй у вину, перебувала в умовах реального конфлікту інтересів. Не надано таких доказів і прокурором в судовому засіданні.

Тобто в даному випадку матеріали справи не містять належних і переконливих доказів того, що ОСОБА_1 прямо чи опосередковано, тим чи іншим шляхом впливала на прийняття рішень комісією з питань контролю дисципліни та розподілу грошових премій, вчинення дій на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів близьких їй осіб. Жодних доказів на підтвердження того, що робота дочки у Центрі директором якого є ОСОБА_1, будь-яким чином вплинуло на об'єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення нею дій під час виконання своїх повноважень, суду не надано.

На думку суду, факт спільної роботи ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_4 в одній установі, без надання інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, сам по собі не може переконливо свідчити про наявність в останньої реального конфлікту інтересів. Такий підхід до вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є суто формальним, і, на переконання суду, є невиправданим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал, тобто органи прокуратури. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Співставивши доводи прокурора із наявними матеріалами справи, поясненнями ОСОБА_1 та свідків, суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Оскільки складом правопорушення є об'єктивні та суб'єктивні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП слід закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Мельник