Справа № 740/2750/17
Провадження № 3/740/889/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 вересня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,-ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого охоронцем готелю «Хрещатик, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 07 липня 2017 року в 04-20 год. на вул. Набережна, 18, м.Ніжина Чернігівської області, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21099, державний номерний СВ8392АН, перебував в стані алкогольного сп'яніння, запах алкоголю, не чітка мова, почервоніння обличчя, в порушення вимог п.2.5. ПДР відмовився від проходження огляду на стан спяніння, підпису протоколу та надання пояснень до нього.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що автомобілем, який залишив на вул. Піонерська, не керував, він сам знаходився біля парку на вул. Шевченка, чекав маршрутку, де і виник конфлікт з працівниками поліції, які під»їхали до нього близько 04-30 год, та почали казати, що він п»яний і не зупинився на їх вимогу, поїхали у відділ поліції, протокол в його присутності не складали, після цього були свідки, автомобіль у нього не вилучали.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп»яніння та відмовися від проходження огляду на стан сп"яннія, до протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння, надання пояснень до протоколу і його підпису. Згідно пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначає про відсутність керування автомобілем в стані алкогольного сп»яніння, дані пояснення в порядку ст.251 КУпАП не спростовані, свідки у протоколі, чи інші докази, на підтвердження факту керування, не зазначені і не додані, також не надані докази на підтвердження відсторонення водія у встановленому порядку від керування транспортним засобом. Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення поліцейській Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 та свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики в судове засідання на 08 вересня 2017 року, 22 вересня 2017 року не з"явилися та не підтвердили обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Звернення суду до начальника Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про забезпечення участі в судовому засіданні, особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, та свідків згідно протоколу, були залишені поза увагою. За змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов"язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо відсутності пояснень ОСОБА_1до протоколу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник .