Головуючий: Бєдєлєв С.І.
Суддя 1-ої інстанції:Мохов Є.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області Бєдєлєв С.І., розглянувши адміністративне провадження за апеляційною скаргою прокурора Волноваської місцевої прокуратури Кулижкіна А. на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 1727 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

згідно протоколів про адміністративне правопорушення№ 45 та № 51 від 14 вересня 2016 року ОСОБА_2, будучи депутатом Волноваської районної ради 7 скликання та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»- суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 23 грудня 2015 року приблизно о 10:00 годині на 2 сесії Волноваської районної ради 7 скликання у приміщенні Волноваської районної ради Донецької області за адресою: м. Волноваха, вул. 1 Травня, 1, порушуючи вимоги ст. 28 вказаного Закону та ст. 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», при розгляді питання про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки його земельної ділянки для сінокосіння, публічно не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган - Волноваську районну раду та взяв участь у прийнятті рішення з цього приводу, проголосувавши «за» шляхом підняття руки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, 2 ст. 1727 КУпАП.

Постановою судді Волноваського районного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року провадження по справі щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 1727 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На зазначену постанову прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати її та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 1727 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суддя мотивував своє рішення лише показаннями самого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, які стверджують, що ОСОБА_2 не голосував під час розгляду питання про затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надавалась йому для сінокосіння. При цьому суддею залишено поза увагою пояснення депутатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які навпаки вказували, що ОСОБА_2 голосував під час розгляду вказаного питання. Зазначене також підтверджується письмовими матеріалами справи.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 публічно не оголошував про наявний конфлікт інтересів при розгляді вказаного питання. В підтвердження цих обставин прокурор звертає увагу на покази самого ОСОБА_2, покази того ж свідка ОСОБА_3 та відсутність письмового занесення будь яких даних щодо заяви ОСОБА_2 або будь якого іншого члена колегіального органу до протоколу засідання про наявний конфлікт інтересів під час розгляду вказаного питання, чим порушені положення ст. 121 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 3, 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». При цьому, згідно цього ж протоколу ОСОБА_2 був присутнім на сесії та усі присутні, у тому числі і він, проголосували «за» при прийнятті вказаного питання.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Виправданий ОСОБА_2 та його захисник участь в апеляційному розгляді не приймали, хоча про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги КУпАП суддею районного суду не дотримані.

Так, приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, суддя виходив з того, що у матеріалах справи наявні суперечливі докази, які з одного боку показами самого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 свідчать про дотримання ОСОБА_2 Законів при вирішенні його питання, з іншого боку - спростовують докази його невинуватості в порушенні вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

З таким висновком судді погодитись не можна оскільки вони не відповідають вимогам ст. 121 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2 ст. 35, ст. 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно яких депутат районної ради бере участь у розгляді та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про наявний конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання та не має права брати участь у прийнятті рішення з цього питання цим органом.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про дотримання ОСОБА_2 вказаних вимог вказаних Законів, що не враховано суддею. З цих підстав постанова судді є незаконною і підлягає скасуванню.

Розглядаючи адміністративну справу по суті суддя апеляційного суду дійшов наступного.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону особи, зазначені у п.п. 1,2 ч. 1 ст. 3 ( у тому числі депутати місцевих рад) зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів-колективний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 59,591 Закону України «Про місцеве самоврядування»: Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос за умови самостійного публічного оголошення про наявний конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

В протоколі 2-ї сесії Волноваської районної ради 7-го скликання від 23.12.2015 року не містяться відомості щодо самостійного публічного оголошення ОСОБА_2 про наявний конфлікт інтересів під час засідання ради. Між тим містяться відомості, що він разом зі всіма депутатами прийняв участь у голосуванні при вирішенні його питання та проголосував «за».

Факт неповідомлення ОСОБА_2 про наявний конфлікт інтересів та його участь у голосуванні з підтримкою рішення щодо його питання, в ході апеляційного розгляду підтвердили свідки - депутати того ж скликання ОСОБА_5, ОСОБА_6, який затвердив протокол, та ОСОБА_4, яка його склала.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Саме вищенаведене і визначає у ОСОБА_2 наявність реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування: посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому ОСОБА_2 був зобов'язаний повідомити про це своєму керівникові, однак не зробив цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оскільки ОСОБА_2 порушив наведені вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», при вирішені питання про затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надавалась йому для сінокосіння, на якому він був присутнім, як депутат і член колегіального органу, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, під час прийняття рішення щодо нього, у якому виник конфлікт інтересів, прийняв рішення з цього питання, проголосувавши на свою користь, тобто скоїв діяння, пов'язане з корупцією, в його діях є склад адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Між тим, згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом 3-х місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2-х років з дня його вчинення.

Закриття справи за перебігом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Разом з тим, з дня виявлення адміністративного правопорушення минуло більш 3-х місяців, тому справа підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про запобігання корупції", ЗУ «Про місцеве самоврядування», 294, 38 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу прокурора Костюченка М.В. задовольнити.

Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 цього Кодексу

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Донецької області С.І. Бєдєлєв