АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/242/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Міненкова Н.О, за участю секретаря Лашакової Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнунуто судовий збор у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.11.2016 року о 9 - 40 год. ОСОБА_3 рухався по АШ 19 км Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Водій в присутності двох свідків від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду в наркоцентрі на стан сп'яніння, відмовився.

Не погодившись із рішенням судді, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, та провадження у справі про визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на те, що були відсутні будь-які ознаки сп'яніння ОСОБА_3, він не вживав алкоголь напередодні, запаху алкоголю не могло бути, координація рухів була нормальна і на місці зупинки поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, а також сама по собі відмова водія від проходження огляду на місці зупинки автомобіля не означає те, що він керував транспортним засобом у стані сп'яніння.

Крім того, апелянт заперечує інкримінування йому саме порушення п. 2 ПДР України, оскільки у протоколі вказано, що він саме керував автомобілем із ознаками алкогольного сп'яніння, але при цьому зазначено, що він порушив п. 2.5 ПДР, а не п.п. а) 2.9 ПДР України (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин), тобто поліцейські неправильно визначили те, який же саме пункт ПДР України порушив ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4 перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин, посилання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про те, що поліцейськими у протоколі повинно було бути зазначено на порушення ОСОБА_3 п.п. а) п. 2.9 ПДР України є безпідставними, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у його відмові від огляду на стан сп'яніння, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 №442984, складений саме за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Дані обставини про порушення водієм ОСОБА_3 наведених вимог п.2.5 ПДР України, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

Крім того вина ОСОБА_3. підтверджується його поясненням у протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 442984 від 6.11.2016 року де він зазначав що: «випив учора пиво, їхав на базар, алкотестер продувати непотрібно, в наркоцентр їхати не буду, зобов'язуюсь автомобілем не керувати протягом 24 годин.» (а.с.1), а також поясненнями свідків (а.с. 2-3).

Що стосується посилання апелянта на невстановлення його вини та накладення на нього адміністративного стягнення за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП від 18.07.2016 року, то апеляційний суд ставиться до них критично, оскільки жодних доказів на підтвердження його слів до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст. 295 КУпАП копія постанови надсилається особі щодо якої іі винесено, іншим особам за заявою.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова