Номер провадження: 33/785/600/16
Номер справи місцевого суду: 521/9927/16-п
Головуючий у першій інстанції Передерко
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-5 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грв.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в доход держави.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 8.05.2016 року, біля 16 годин 40 хвилин, водій ОСОБА_1, перебуваючи біля будинку керуючи автомобілем НОМЕР_1 13.05.2015 року, рухаючись по вул. Люстдорфська дорога, в районі будинку №6, використав сигнальну акустичну установку С2001, яка застосовується на автотранспорті і призначена для подачі звукового сигналу сирени типу A1R-HORN. чим порушив вимоги законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних звукових сигнальних пристроїв, тобто звукового пристрою, що має змінну основну частоту та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні транспортні засоби.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-5 КУпАП.

У своїй скарзі правопорушник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована. Суд при розгляді справи не надав правової оцінки даним обставинам, невірно оцінив всі обставини по справі.

Вивчивши доводи поданої скарги, вислухавши правопорушника ОСОБА_1, який просив про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до висновку, що скарга є необґрунтованою й задоволенню не підлягає.

Як видно з матеріалів адміністративного провадження, дана справа розглянута відповідно до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУ про АП не визнав і пояснив, що встановлений на його автомобілі сигнальний пристрій, який він використав при викладених вище обставинах, не відноситься до категорії спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, з таких підстав, оскільки до спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв правомірно відносиш не будь-які сигнальні пристрої, а тільки ті які відповідають вимогам державного стандарту ДСТУ 3849-99 «Кольорографічні схеми розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали транспортних засобів оперативних і спеціальних служб». У п.6 даного Стандарту вказані конкретні технічні вимоги до світлових і звукових спеціальних сигнальних пристроїв. У спеціальному сигнальному пристрої всі ці технічні вимоги повинні бути присутніми одночасно. Будь-які інші сигнальні пристрої, яки не відповідають даним технічним вимогам, не можуть бути визнані спеціальними сигнальними пристроями.

На думку ОСОБА_1, встановлений в його автомобілі звуковий пристрій не є спеціальним, оскільки не від повідає вищевказаним технічним вимогам, встановленим державним стандартом.

Оцінюючи позицію ОСОБА_1, суддя визнає, що така позиція правопорушника є способом захисту з метою уникнення від відповідальності.

Суддя визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 8.05.2016 року, з якого вбачається що ОСОБА_1, при керуванні належним йому автомобілем використав спеціальний звуковий сигнал;

- протоколом огляду вилучених речей від 8.05.2016 року, згідно якого з автомобіля НОМЕР_1 13.05.2015 року, вилучено сигнальну акустичну установку С2001,

- рапортами співробітників національної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3. зміст яких свідчить про застосування ОСОБА_1 спецсігналу;

- копією паспорту до пристрою «Установка сигнальна акустична С2001», зміст якого свідчить про те, що призначенням вказаної установки є подача звукового сигналу сирени типу AIR-HORN. ця установка дозволяє від утворювати електронну сирену з девіацією (зміною) частоти у встановлених діапазонах:

Оцінюючи надані ОСОБА_1 доводи про те, що сигнальна акустична установка С2001. яка була використована ним. не є спеціальним звуковим приладом, в зв'язку з невідповідністю її технічних параметрів вимогам, визначеним у ДСТУ 3849-99 «Кольорографічні схеми розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали транспортних засобів оперативних і спеціальних служб», суд не погоджується з такими доводами з наступних підстав.

Як вбачається з положень вказаного стандарту:

6.4 Спеціальні звукові сигнали повинні мати змінну основну частоту. Межі зміни основної частоти повинні бути від 400 до 3500 Гц.

6.5Тривалість циклу змін основної частоти спеціального звукового сигналу повинна бути від 0,5 до 6 с.

6.6. Рівень звукового тиску під час передачи спеціального звукового сигналу, який був замірений на відстані 2 м по осі, перпендикулярної полощини вихідного отвору звукового сигнального оснащення, повинен бути не менш 120 дБ.

6.8. Вихідна міцність спеціального звукового сигнального пристрою в режимі його роботи повинна бути не менш 100 Вт.

Аналізуючи задані державним стандартом технічні параметри, яки визначають вимоги до спеціальних звукових приладів, у сукупності з технічними даними, визначеними у паспорті до акустичної установки, вилученої у ОСОБА_1, суддя обґрунтовано приходить до висновку, що основні параметри сигнальної акустичної установки С2001, приведені у паспорті, свідчать про належність цієї акустичної установки до категорії спеціальних звукових пристроїв. При цьому суддя вважає, що завданий виробником рівень звукового тиску у розмірі 119 дБ, який використовується у приладі, не може бути визначальним для висновків про невідповідність акустичної установки параметрам спеціального звукового пристрою (120 дБ).

Відповідно до примітки до статті 122-5 КУ про АП, під спеціальним звуковим сигнальним пристроєм слід розуміти звуковий пристрій, що має змінну основну частоту (за винятком охоронної сигналізації) та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні транспортні засоби.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що сигнальна акустична система яка була використована ОСОБА_1 має змінну основну частоту і може бути встановлена тільки на оперативні транспортні засоби.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв, суд вважає що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-5 КУ про АП.

Дані обставини свідчать про наявність в діях правопорушника протиправного діяння, за що він і був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Доводи правопорушника про те що органи поліції не довели його вину є голослівними і не знайшли свого підтвердження. Відмова провести експертизу на якій наполягав ОСОБА_1 свідчить про безпідставність його посилань про невинність, а приведені докази по справі переконливо свідчать про доказаність його противоправних дій.

З урахуванням наведених доказів міра відповідальності призначена правильно.

При таких обставинах підстав для скасування або зміни судового рішення не вбачається.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, п.1ч.1. ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-5 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грв.; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в доход держави - без зміни.

Прийняте рішення є кінцевим і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін