Номер провадження: 33/785/158/17
Номер справи місцевого суду: 497/2185/16-п
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Болградського районного суду Одеської області від 16.12.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 07.11.2016 року, о 01:30 годині, ОСОБА_2, по пр.Миру, № 9 в м.Ізмаїл Одеської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах спиртного з порожнини рота. В присутності двох свідків від проходження медогляду відмовився.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч 2 КпАП України.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення у Болградському районному суді Одеської області, постановою від 16.12.2016 р., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, справу закрити. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Він судової повістки не отримував, повістку отримала його мати, він в цей час був в м. Одесі, провину визнає, але вважає, що справи проти нього сфабрикована.

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова судді залишенню без змін з наступних підстав.

ОСОБА_2 до суду не прибув, про час та місце розгляду протоколу був сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування вищевикладеного до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 . вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами - водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Винність ОСОБА_2 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 157379 від 07.11.2016 року та іншими матеріалами справи.

Згідно довідки інспектора Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_2 згідно облікових даних має повторне порушення на протязі астрономічного року за ч.1 ст.130 КУпАП від 05.02.2016 року, накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строк один рік.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суддя районного суду прийшов до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Перевіривши обґрунтованість призначеного стягнення приходжу до висновку, що воно не відповідає нормі діючого законодавства, так як згідно санкції ст..130 ч.2 КУпАП передбачається обов'язкове позбавлення права на керування транспортними засобами, що суддею не було призначено.

В той же час, апеляції на дану обставину не надходило , а суддя апеляційної інстанції не вправі винести нову постанову і погіршити становище правопорушника.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення після затримання правопорушника робітниками ДАЇ він не визнав свою вину, в протоколі від підпису відмовився. Крім того, в протоколі найшло відображення, того, що йому були роз'яснені його права і він була сповіщена про місце і час розгляд справи. Неявка на розгляд справи не може бути поважною причиною для прийняття рішення по справі, тим більше що правопорушник знав коли і де справа буде розглядатись.

Доводи правопорушника викладені в апеляційній скарзі були перевірені і в ході апеляційного розгляду справи в повному обсязі знайшли підтвердження того, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп'яніння. Також згідно довідки інспектора Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_2 згідно облікових даних має повторне порушення на протязі астрономічного року за ч.1 ст.130 КУпАП від 05.02.2016 року, накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строк один рік

Враховуючи викладене вважаю, що не має підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 293, 294 КУпАП суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Болградського районного суду Одеської області від 16.12.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін