Справа № 525/838/17
Провадження №3/525/300/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області про притягнення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

06 серпня 2017 року о 12 год. 20 хв. в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Гагаріна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння за згодою водія було проведено у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ (висновок щодо результатів медичного огляду від 06.08.2017 року), тобто, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав повністю і суду пояснив, що близько 11 години 06.08.2017 року він посварився зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_2 і оскільки йому необхідно було поїхати до Великобагачанської ЦРЛ, він сам за кермо свого автомобіля ВАЗ-2106 не сідав, так як був випивший і тому попросив свого сусіда ОСОБА_3 звозити його до лікарні. ОСОБА_4 сів за кермо його автомобіля і вони поїхали в ЦРЛ. Коли вони зїздили в лікарню і приїхали додому на вулицю Гагаріна, він побачив, що біля його двору стояв патрульний автомобіль поліції і в дворі працівники поліції спілкувалися з його цивільною дружиною ОСОБА_2 Сусід ОСОБА_4 зупинив автомобіль і пішов до себе додому, а він пішов у двір, де були працівники поліції та ОСОБА_2 Працівники поліції запитали його про те, чи вживав він спиртне, на що він підтвердив, що зранку 06.08.2017 року вживав спиртне, але заперечив, що він керував автомобілем. Потім вони поїхали до Великобагачанської ЦРЛ, де він пройшов медичний огляд. Вказав, що він відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він автомобілем в цей день не керував, так як зранку вживав спиртне. Працівники поліції запросили двох свідків біля автостанції, які розписувалися у протоколі. Просив закрити адміністративну справу щодо нього за відсутністю в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Не дивлячись на невизнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2017 року серія БР №040619, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 06 серпня 2017 року о 12 год. 20 хв. в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративного правопорушення, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння за згодою водія було проведено у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ; при цьому, ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу серії БР №040619, що є його процесуальним правом; вбачається, що вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (поліцейським СРПП №1 ОСОБА_5, а також свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1);

-письмовим висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння від 06.08.2017 року про те, що станом на 13 годину 05 хвилин 06.08.2017 року гр-н ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.2); вбачається, що даний медичний висновок підписаний відповідним лікарем Великобагачанської ЦРЛ, який проводив даний огляд та самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2, що датовані 06.08.2017 року (тобто були відібрані у неї одразу після приїзду наряду працівників поліції за місцем її проживання) про те, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з гр. ОСОБА_1 06.08.2017 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 почав кричати на неї та хотів затіяти з нею сварку. Потім ОСОБА_1 вийшов з будинку та сів за кермо свого автомобіля НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння та поїхав в невідомому напрямку (а.с.3); з даного письмового пояснення ОСОБА_2 вбачається, що це пояснення нею підписано особисто, що не заперечувалося нею і в ході судового розгляду справи;

-змістом письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.08.2017 року про те, що він станом на час отримання від нього пояснень працівниками поліції підтверджував той факт, що цього числа, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, щоб уникнути сімейного конфлікту зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_2, він сів за кермо свого автомобіля ВАЗ-2106 і поїхав за сигаретами, а коли повернувся додому, то біля двору він побачив працівників поліції, які прибули на виклик ОСОБА_2 з приводу сімейної сварки (а.с.4); вбачається, що письмове пояснення особисто підписане ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень; в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував, що дане пояснення ним підписано особисто;

-письмовими поясненнями ОСОБА_7, що датовані 06.08.2017 року про те, що 06.08.2017 року він був запрошений працівниками поліції як свідок того, що гр. ОСОБА_1, житель сел. ОСОБА_8 мав ознаки алкогольного спяніння та відмовився від підпису в адміністративному протоколі серії БР №040619. При цьому, як вбачається з даного письмового пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_1 повідомив, що цього 06.08.2017 року він перебував в стані алкогольного спяніння та керував транспортним засобом марки ВАЗ-2106; вбачається, що гр-н ОСОБА_7 у письмовому поясненні 06.08.2017 року власноручно здійснив написи про те, що письмове пояснення працівником поліції записано вірно, ним прочитано і зауважень до даного пояснення у нього не має (а.с.5).

-письмовими поясненнями ОСОБА_6, що датовані 06.08.2017 року про те, що 06.08.2017 року він був запрошений працівниками поліції як свідок того, що гр. ОСОБА_1, житель сел. ОСОБА_8 відмовився від підпису в адміністративному протоколі (а.с.6).

-показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідків інспектора поліції ОСОБА_5, який, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, підтвердив відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.08.2017 року відносно ОСОБА_1; також вказав, що під час спілкування зі ОСОБА_2, на виклик якої він прибув спільно з інспектором поліції ОСОБА_9, остання повідомила, що її цивільний чоловік ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння і щойно сів за кермо свого автомобіля ВАЗ-2106 і кудись поїхав, ймовірно в с. Бутова Долина Великобагачанського району. Через деякий час, коли він стояв біля паркану домоволодіння, де проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1, побачив, що на швидкості в прибудову даного домоволодіння заїхав автомобіль ВАЗ-2106 і із-за керма вийшов гр-н ОСОБА_1, який мав виражені ознаки алкогольного спяніння, при цьому, почав погрожувати інспектору поліції ОСОБА_9 Після цього вони поїхали до Великобагачанської ЦРЛ, де ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, стан спяніння його підтвердився і він сам не заперечував обставин керування автомобілем в стані спяніння, однак коли почали складати протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився його підписувати, що було посвідчено в присутності двох свідків. Також вказав, що ОСОБА_1 особисто підписав своє письмове пояснення про те, що він керував автомобілем 06.08.2017 року в стані алкогольного спяніння;

-показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідків інспектора поліції ОСОБА_9, який, будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, також підтвердив відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.08.2017 року відносно ОСОБА_1 і вказав про те, що він чув, перебуваючи на вулиці біля домоволодіння, де проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і відбираючи пояснення у заявниці, яка викликала працівників поліції з приводу сімейної сварки, що підїхав автомобіль, двері якого відчинилися, а потім зачинилися. Він одразу підійшов до місця, де зупинився транспортний засіб і побачив, що це був автомобіль ВАЗ-2106, біля якого стояв гр-н ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, так як було чути запах спиртного ротової порожними та почервоніння обличчя. Біля даного автомобіля будь-яких інших осіб, крім ОСОБА_1, не було. Спочатку ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем в стані спяніння, підписав відповідне письмове пояснення і згодився пройти медичний огляд у Великобагачанській ЦРЛ, однак коли почали складати протокол про адміністративне правопорушення, то останній відмовився від його підписання та пояснень у ньому, що було зафіксовано з участю двох запрошених свідків.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння. Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Отже, аналіз положень п.2.9 а Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 06.08.2017 року в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Гагаріна з участю водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку поліцейський СРПП №1 Великобагачанського ВП поліції ОСОБА_10В.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 запропонувати йому пройти медичний огляд. Огляд на стан спяніння за згодою водія ОСОБА_11 було проведено у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 06.08.2017 року о 13 год. 05 хв. перебував у стані спяніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.2).

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, показань допитаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9, які були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце 06.08.2017 року, зокрема про те, що він в цей день 06.08.2017 року не керував своїм автомобілем ВАЗ-2106, суд змушений оцінити як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. З такої ж позиції оцінюються і пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він згодився підписати свої письмові пояснення від 06.08.2017 року про керування ним автомобілем в стані спяніння, оскільки не розібрався в ситуації і так йому нібито сказали зробити працівники поліції.

Також, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол відносно нього від 06.08.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 06.08.2017 року (саме щодо порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.08.2017 року, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Аналізуючи безпосередньо, у тісному взаємозвязку з письмовими документами по даній адміністративній справі показання свідків працівників Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 та ОСОБА_9 суд приходить до висновку, що показання даних свідків щодо керування водієм ОСОБА_1 06.08.2017 року в сел. Велика Багачка Полтавської області по вулиці Гагаріна автомобілем марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного спяніння, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП узгоджуються в повному обсязі між собою, відповідають даним медичного висновку про підтвердження стану спяніння ОСОБА_1 та не суперечать встановленим часу, даті та місцю вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та часу виявлення автомобіля НОМЕР_4, який приїхав до домоволодіння по вулиці Гагаріна, 54 в сел. Велика Багачка Полтавської області під керуванням саме ОСОБА_1 (в той час, коли працівники поліції перебували біля вищевказаного домоволодіння з приводу сімейної сварки за викликом ОСОБА_2 (цивільної дружини ОСОБА_1М.).

При цьому, хоч працівники Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області є особами, які були в складі патрульного поліцейського екіпажу 06.08.2017 року, які прибули за викликом ОСОБА_2, однак суд приймає до уваги їх показання, оскільки один з членів екіпажу-інспектор поліції ОСОБА_9 безпосередньо не складав адміністративний протокол 06.08.2017 року відносно водія ОСОБА_1, а лише відбирав письмові пояснення, при цьому, в судовому засіданні свідки-працівники поліції були допитані в якості свідків і належним чином попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань як свідки, а їх показання щодо обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП узгоджуються в своїй сукупності з дослідженими письмовими матеріалами справи в їх сукупності та взаємозвязку.

З огляду на вищевказані висновки, до яких дійшов суд при аналізі доказів у даній адміністративній справі, суд не приймає до уваги показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 про те, що нібито 06.08.2017 року близько 12 год.-12 год. 30 хв. він перебував за кермом автомобіля НОМЕР_4 на прохання ОСОБА_1, оскільки ці показання даного свідка суперечать показанням, які надали під присягою свідки-працівники Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 та ОСОБА_9, а також суперечать первинним письмовим поясненням як самого ОСОБА_1, так і його цивільної дружини ОСОБА_2, які підтверджували 06.08.2017 року під час відібрання в даних осіб пояснень той факт, що саме ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння у час, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення (після 11 години) сідав за кермо свого автомобіля і керував ним; ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях одразу після прибуття працівників поліції не посилалися на те, що за кермом автомобіля НОМЕР_4 нібито перебував їх сусід ОСОБА_4

Також, суд не може прийняти показання свідка ОСОБА_2, оскільки вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1, відповідно, є особою, яка прямо зацікавлена в результатах розгляду даної адміністративної справи.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, отримав у встановленому порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.8), відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, наявність такої помякшуючої відповідальність обставини як вчинення правопорушення вперше, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 в установленому порядку отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а позбавити такого право можливо лише особу, яка набула таке право, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. належить стягнути з ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець