П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Черкаси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 02 жовтня 2016 року по вул. В.Кільцева дорога, буд. 1 в м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він порушив ПДР України 02 вересня 2016 року, проте суд зазначив 02 жовтня 2016 року, що не відповідає дійсності, а тому суд не міг накласти на нього адміністративне стягнення.

ОСОБА_2 зазначає, що інспектором патрульної поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за управління автомобілем без посвідчення водія і одночасно йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Він стверджує, що лише 12 грудня 2016 року в суді першої інстанції дізнався, що також був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що долучені до протоколу пояснення свідків не містять даних щодо нього, дати та часу їх запрошення як свідків.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом не в повній мірі дотримані вимоги вказаної норми закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння були присутні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Проте в долучених до протоколу поясненнях, окрім дати, даних про особу, яка їх відібрала, анкетних даних свідків, самі пояснення цих осіб фактично відсутні, оскільки у виготовлених типографським способом поясненнях не заповнені графи щодо дати, місця, коли ці особи були запрошені співробітниками патрульної поліції. Також відсутнє прізвище водія, який відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Тобто вказані особи не засвідчили, коли і який як водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, в тексті рапорту інспектора патрульної поліції ОСОБА_6 відсутня інформація про дату зупинення водія ОСОБА_2 екіпажем патрульної поліції.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи його апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

На неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з'явилися.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що жодний доказ, досліджений судом не підтверджує порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, а тому провадження підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун