Справа № 163/2827/16-п Провадження № 33/773/73/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, не працює, на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6891 (шість тисяч вісімсот дев'яносто одна) гривня 35 коп. з конфіскацією в дохід держави 1041,40 польських злотих, що згідно курсу НБУ становили 6891,35 гривні, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 визнано винним за те, що 17 жовтня 2016 року він, слідуючи з України в Республіку Польща через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148 норму 1041,40 польських злотих, що згідно курсу НБУ становили 6891,35 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Він же при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказані валютні цінності, які згідно з вказаною постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148 підлягали обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст. 257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

На вищевказану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Вказує на те, що отримав постанову 16 грудня 2016 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду. Вину у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МКУ, визнає повністю. Стверджує, що вилучену іноземну валюту від митного контролю не приховував, а особисто пред'явив її працівникам митниці. Посилається на те, що судом першої інстанції не доведено наявності у його діях складу порушення митних правил, передбачених ст. 472 МКУ. З огляду на наведене просить постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення було прийнято за відсутності апелянта. Постанову ОСОБА_3 отримав 16 грудня 2016 року, тому строк на оскарження рішення суду слід поновити, так як він був пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який заперечив проти задоволення апеляції, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Суддя у постанові не проаналізував докази і не дав кожному з них належної оцінки, не вказавши, які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_3 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, який ніким з учасників судового процесу не оспорюється.

На думку апеляційного суду, у протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Оскільки ОСОБА_3 не перетинав митний кордон України зоною митного контролю «червоний коридор», де письмове декларування є обов'язковим, тому кваліфікація його дій за ст. 472 МК України є безпідставною.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, не з'ясувавши усі обставини справи та не дослідивши наявні у ній докази, дійшов неправильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити ОСОБА_3 стягнення у межах санкції ст. 471 МК України у виді штрафу з конфіскацією валютних цінностей, що склали понад допустиму до вивезення за межі України норму, як такі, що є обмеженими до переміщення через митний кордон України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 528, 530, 531 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 531 МК України за відсутністю у діях ОСОБА_3 ознак порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Зменшити ОСОБА_3 за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, адміністративне стягнення до 1700 (однієї тисячі семиста) гривень з конфіскацією в дохід держави 1041,40 польських злотих, що згідно курсу НБУ становили 6891 гривню 35 коп.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук