Номер провадження: 33/785/256/17
Номер справи місцевого суду: 505/3519/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого по найму, який мешкає за адресою: пров. Перемоги, буд. 26 в м. Подільськ Одеської області;

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275, 60 грн.

Відповідно до постанови суду, 22.09.2016 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ110247», держ. номер НОМЕР_1, в м. Подільську Одеської області по вул. Дзержинського в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №271 від 22.09.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд розглянув справу у його відсутності, у звязку з чим суд допустив неповноту і однобічність розгляду справи, не встановив усіх обставин правопорушення, а саме не звернув уваги на помилки в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому було вказано невірну адресу скоєння правопорушення - вул. Дзержинського замість «ОСОБА_3», що є порушенням чинного законодавства;

- суд належним чином не повідомив його про час та місце судового розгляду справи, судові повістки направлялися йому на невірну адресу. Крім того, суд в порушення вимог ст.. 285 КУпАП протягом трьох днів з дня ухвалення постанови не вручив та не вислав йому її копію;

- оскільки правопорушеннявчинено 22.09.2016 року, тому на момент розгляду справи в апеляційному суді сплили строки накладення адміністративного стягнення, у звязку з чим провадження по справі повинно бути закрито.

У звязку з викладеними, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_2 зазначив, що про дату та час розгляду справи він не був повідомлений належним чином та копію оскаржуваної постанови отримав лише 28.12.2016 р., тому просив поновити йому строк на оскарження постанови.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 зявився, свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення по ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав в повному обсязі та просив суд замінити стягнення та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не викликався в судове засідання належним чином, а саме судові повістки направлялись йому на іншу адресу.

Крім того, копія постанови Котовського міськрайсуду Одеської області від 09.11.2016 року у встановлений законом строк також не була відправлена апелянту у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду 1-ої інстанції та закриття провадження по справі, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_2 щодо неправильності встановлення обставин вчинення правопорушення, оскільки при апеляційному розгляді справи досліджені наступні докази, які дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №156190 від 22.09.2016 р., згідно з яким ОСОБА_2 з протоколом погодився в повному обсязі (а.с. 2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 22.09.2016 року, в яких він підтверджує факт вживання ним алкогольних напоїв (а.с. 3);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.09.2016 року, який підтверджує знаходження ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (надалі - Інструкція) огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п.п. 6, 7 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоровя).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, апеляційний суд вважає, що поліцейські, при зупинці ОСОБА_2 та пропонуванні йому пройти оглядна стан спяніння керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що на місці зупинки, а також, в подальшому, від ОСОБА_2скарг та зауважень на дії працівників поліції не поступало, його незгода із складеним відносно нього протоколом та невизнання вини у вчиненні правопорушення є намаганням уникнути відповідальності за його вчинення.

Таким чином, вина ОСОБА_2у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується перерахованими доказами, які є належними та допустимими.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що незважаючи на те, що ОСОБА_2не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді 1-ої інстанції, однак обставини вчинення ним правопорушення судом встановлені обєктивно та перевірені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про невірне встановлення місця події, апеляційний суд вважає, що зазначення у протоколі та постанові суду «вул. Дзержинського» замість «Велика Деповська» не впливає на суть вчиненого та обєктивно встановлені обставини правопорушення, оскільки така вулиця до перейменування існувала та існує в теперішній час в м. Подільську та при підписанні протоколу, ОСОБА_2 застережень щодо місця події не мав, із відповідними заявами щодо уточнення найменування вулиці не звертався.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необхідним внести зміни в мотивувальну частину постанови суду 1-ої інстанції щодо встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення в частині місця вчинення правопорушення, виклавши перший абзац мотивувальної частини наступним чином: 22.09.2016 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ110247», держ. номер НОМЕР_1, в м. Подільську Одеської області по вул. Велика Деповська в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_2 про закриття провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими оскільки постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року, в діях ОСОБА_2 встановлена наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено відповідне стягнення в межах строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Той факт, що зазначена постанова суду 1-ої інстанції до прийняття рішення судом апеляційної інстанції не набрала законної сили не дає підстави для закриття провадження по справі на підставі п.7. ч.1 ст. 247 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто за вчинення даного правопорушення відповідно до чинного законодавства не передбачається альтернативне стягнення.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що мотивувальна частина постанови суду 1-ої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Котовського міськрайсуду Одеської області від 09.11.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - змінити.

Перший абзац мотивувальної частини постанови викласти в наступній редакції:«22.09.2016 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ110247», держ. номер НОМЕР_1, в м. Подільську Одеської області по вул. Велика Деповська в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца