РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/59/17
Провадження № 3/327/15/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2017 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П., за участю порушника ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Державтоінспекції ВДАІ (обслуговування Куйбишевського району) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

17.02.2017 року о 12 год. 30 хв. по вул. Центральній в смт. Розівка Розівського району Запорізької області, біля магазину «Наша марка», ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незрозуміла мова), керував автомобілем ІЖ-2715, державний номерний знак НОМЕР_1. Від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та проходження медичного огляду у лікарні відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, 17.02.2017 року о 12 год. 30 хв., по вул. Центральній в смт. Розівка Розівського району Запорізької області, біля магазину «Наша марка», ОСОБА_1 керуючи автомобілем ІЖ-2715, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом не переконався що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху та скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, держаний номерний знак НОМЕР_2, (водій ОСОБА_2В.) який стояв на узбіччі. Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.5, 10.9 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, та пояснив обставини за яких ним було вчинено адміністративні правопорушення. Крім того, пояснив, що шкода потерпілому ним відшкодована в повному обсязі, у скоєному він щиро розкаюється, а тому просив призначити йому мінімальне адміністративне стягнення, передбачене за скоєне ним.

Потерпілий ОСОБА_2 також підтвердив обставини події адміністративних правопорушень, що мали місце 17.02.2017 року. Окрім того, пояснив, що шкода йому у повному обсязі відшкодована, будь-яких претензій він до ОСОБА_1 немає, також просив не призначати останньому дуже суворе адміністративне стягнення.

Заслухавши порушника, потерпілого, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доказана у повному обсязі.

Так, його вина у вчиненні правопорушень підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії БР № 172783 та № 172784 від 17.02.2017 року за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, відповідно (а.с. 3, 12), поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 5, 15), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13), фототаблицею до схеми ДТП (а.с. 18, 19), та іншими матеріалами.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання, та які не заперечувались порушником.

Таким чином, діями ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність помякшуючих та обтяжуючих обставин.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення наведених вище правопорушень, при цьому вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до останнього, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному та виказав жаль з приводу вчиненого ним, повністю відшкодував шкоду потерпілому, що суд відповідно до ст. 34 КУпАП визнає обставинами, які помякшують його відповідальність. Обтяжуючих його відповідальність обставин не встановлено. Виходячи з даних про особу порушника, останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України (а.с. 6, 20 ), зокрема і за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, але відповідно до ст. 39 КУпАП, вважається особою, що не була піддана адміністративному стягненню, відповідних документів на право керування транспортним засобом немає (а.с. 7, 21 ), не працює.

З огляду на ці обставини, та враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУПАП, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією, встановленою за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ним, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, але без позбавлення права керування транспортними засобами, з наступних підстав.

Згідно до пункту 28 частини 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі призначати винній особі позбавлення права керування транспортними засобами, коли вона такого права була позбавлена або не мала взагалі.

З матеріалів справи, а саме з довідки старшого інспектору сектору Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку посвідчення водія не отримував, а за таких умов права керувати транспортним засобом не мав (а.с. 7, 21).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 124, 130, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення, із урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів: УДКСУ у Розівському районі Запорізької області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37473878; банк отримувача: УДК у Розівському районі ГУ ДКУ у Запорізькій області; код банку отримувача (МФО) 813015; рахунок отримувача №0293; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Розяснити ОСОБА_1, що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений вище строк, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження і повинна бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П. Завіновська