Справа № 375/1432/16-п Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 33/780/81/17 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
Категорія 147 07.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 07 листопада 2016 року, близько 21 години 30 хвилин, керував в м. Тараща по вул. Героїв Небесної Сотні автомобілем ЗАЗ «Таврія» 1102 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного освідування на стан сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить визнати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року не чинною і закрити провадження в справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в судовому засіданні 25 листопада 2016 року пояснював, що за кермом автомобіля був не він, а його знайомий ОСОБА_3, оскільки просив останнього сісти за кермо його автомобіля, бо знав, що з братом вип'ють трохи горілки. Коли вони поверталися додому, побачили працівників поліції, автомобіль котрих стояв поперек дороги. Він вийшов з автомобіля та підійшов до працівників поліції, щоб запитати як їм проїхати на що, працівники поліції запросили його до свого автомобіля та відвезли до лікарні на освідування, при цьому апелянт їм повідомляв, що за кермом свого автомобіля був інший водій. Не будучи за кермом свого автомобіля, апелянт відмовився пройти освідування та підписувати протокол. Понятими в протоколі вписані працівники медичного закладу, в неупередженості яких він сумнівається, відповідно до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року зі змінами та доповненнями, оскільки працівники медичного закладу були знайомі з працівниками поліції та постійно з ними співпрацюють. На місці пройти медичне освідування працівники поліції йому не пропонували, оскільки він заперечував факт керування автомобілем.

Крім того, апелянт вказав, що відповідно до п. 13 вищезазначеного порядку, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою ,яка затверджується МОЗ, однак в порушення даної норми, жодного висновку немає. Дане положення міститься і в інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП судом першої інстанції опитування працівників поліції проведено у його відсутності та відсутності його захисника, поняті судом взагалі не опитані, чим порушено його право на захист, не надано йому та його захиснику можливості поставити питання працівникам поліції.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Заліського Б.С., котрі підтримали апеляційну скаргу та просили закрити провадження по справі, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із вимогами ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в основу свого висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя поклав пояснення працівників поліції Дмитренка М.С. та Франчука В.В., свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та протокол про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 року.

Проте, як пояснив ОСОБА_2 в судовому засіданні, що 07 листопада 2016 року близько 21 години 30 хвилин він їхав в автомобілі ЗАЗ «Таврія», але за кермом був ОСОБА_3, котрого він попросив його відвезти до брата в м. Тараща і коли поверталися від брата то на одній із вулиць поперек дороги стояв автомобіль працівників поліції. Він вийшов з автомобіля і підійшов до працівників поліції запитати, як їх об'їхати, працівники поліції його не зупиняли. Оскільки він перебував у стані алкогольного сп'яніння, то вони попросили його документи, після того як він дав документи вони посадили його в свій автомобіль та повезли його у лікарню де запропонували пройти освідування на стан сп'яніння і хоча він їм говорив, що за кермом його автомобіля знаходиться інша особа, вони на це уваги не звертали і склали протокол, що він відмовився проходити освідування. Після того вони відвезли його до автомобіля і він з ОСОБА_3 поїхав додому.

Однак, суддя пояснення ОСОБА_2 визнав неправдивими пославшись на пояснення працівників поліції Дмитренка М.С. та Франчука В.В.

Проте, ці працівники поліції в судовому засіданні були допитані без присутності ОСОБА_2 та його захисника, чим було порушено його право на захист, не був допитаний в судовому засіданні і свідок ОСОБА_3 хоча про це просив ОСОБА_2

В судове засідання апеляційного суду працівники поліції Дмитренко М.С. та Франчук В.В. на неодноразові виклики не з'явилися і перевірити правдивість їх письмових пояснень не виявилось можливим, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що за кермом автомобіля ОСОБА_2 07.11.2016 року близько 21 години 30 хвилин в м. Тараща був він, працівники поліції до автомобіля не підходили. Окрім того викликає сумнів, що за кермом автомобіля був ОСОБА_2 і та обставина, що повернувшись з лікарні до місця де залишався автомобіль ОСОБА_2 працівники поліції дозволили йому, котрий перебував в стані алкогольного сп'яніння керувати автомобілем, що заборонено ст. 266 ч. 1 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що постанова суду ухвалена на не перевірених належним чином доказах, а тому постанова залишатися в силі не може.

Апеляційним судом не встановлено належних доказів, котрі підтверджували б, що ОСОБА_2 керував автомобілем 7.11.2016 року близько 21 години 30 хвилин в м. Тараща.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року, стосовно ОСОБА_2 скасувати, провадження закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Р.М. Гайдай