Справа № 431/93/17-п
Провадження № 33/782/20/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Савич Ю.М., за участю прокурора Маілян Г.С , секретаря Попової Д.В., апелянта ОСОБА_2, розглянувши її апеляційну скаргу на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 18 січня 2017 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, мешканки АДРЕСА_1 секретаря Шульгинської сільської ради, депутата Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області, за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 18 січня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП. та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, та стягнуто судовий збір у сумі 320 гривень.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2, будучи депутатом Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області, згідно п.п «б» п.1 ч.1 ст 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги передбачені п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

30 жовтня 2015 року згідно рішення Шульгинської сільської виборчої комісії Старобільського району Луганської області про підсумки виборів депутатів Шульгинської сільської ради ОСОБА_2 було обрано депутатом та визнано її повноваження, як депутата Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області сьомого скликання.

30 жовтня 2015 року відбулась перша сесія сьомого скликання Шульгинської сільської ради, на яку прибули і зареєструвалися 12 депутатів серед обраних 14 депутатів (а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, в тому числі ОСОБА_2.), серед яких відсутні депутати ОСОБА_14 та ОСОБА_15

На вищезазначеній сесії Шульгинської сільської ради під п.2 «Порядку денного» було винесено питання про обрання секретаря сільської ради, де кандидатом на вказану посаду була депутат ОСОБА_2

Перед таємним голосуванням всім присутнім 12 депутатам (включно депутата ОСОБА_2) та сільському голові були надані бюлетені для таємного голосування, після чого було проведено таємне голосування і депутат ОСОБА_2 приймала особисто участь у голосуванні та голосувала сама за себе.

За результатами підрахунків голосів виборів секретаря сільської ради «за» кандидатуру ОСОБА_2 проголосувало 12 депутатів та сільський голова, що становить загальну кількість 13 голосів, «проти» 0 депутатів, утрималося 0 депутатів. Рішенням № 1/03 від 30 жовтня 2015 року «Про обрання секретаря Шульгинської сільської ради 7-го скликання» ОСОБА_2 обрано секретарем Шульгінської сільської ради.

Також встановлено, що депутат сьомого скликання Шульгинської сільської ради ОСОБА_2 не повідомляла письмово або іншим способом депутатський корпус та сільського голову щодо наявності у неї реального конфлікту інтересів під час участі у голосуванні при обранні її секретарем сільської ради.

Суд прийшов до висновку, що у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між її особистим приватним інтересом - бажанням отримати оплачувану роботу та її службовим повноваженням як депутата ради, що вплинуло на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень (під час голосування при обранні секретаря сільської ради), а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання своїх службових повноважень.

Що реальній конфлікт інтересів в даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_2 у вигляді бажання отримати оплачувану роботу реально зіткнувся з її службовими повноваженнями в ході голосування на вищевказаній сесії з питання обрання секретаря сільської ради.

Суд посилається, що своїми діями, які виразилися в порушенні вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» - прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, пов'язаного з виникненням суперечностей між її особистими інтересами та службовими повноваженнями, які впливали на об'єктивність прийняття рішення. У даному випадку ОСОБА_2 повинна була утриматися від голосування на вищевказаній сесії з питання обрання секретаря сільської ради, де кандидатом на вказану посаду була безпосередньо вона, і повідомити про наявність у неї реального конфлікту інтересів депутатський корпус (сесію сільської ради), тобто була зобов'язана вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, чого не було здійснено ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що судом неправильно дана оцінка фактичним обставинам справи та зазначена постанова винесена з порушенням норм КУпАП.

Просить скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 18.01.2016 року, закрити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення , повернути їй сплачені кошти штрафу та судового збору.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається , що 30.10.2015 року відбулася перша сесія Шульгинської сільської ради сьомого скликання, на якій вона отримала повноваження депутата сільської ради по виборчому округу № 07. На порядку денному першої сесії також було винесено питання «Про утворення лічильної комісії для обрання секретаря сільської ради» та питання щодо обрання секретаря сільської ради.

Основною формою здійснення депутатом місцевої ради своїх повноважень відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про статус депутатів місцевих рад» є участь у сесіях пленарних засідань шляхом голосування. Право голосувати - це беззаперечне право депутата згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч.6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», кожен депутат має право ухвального голосу з моменту визнання його повноважень. Порушення права депутата на участь у голосуванні є прямим перешкоджанням здійснення діяльності депутата місцевої ради.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 50 та ч.3 ст. 59 закону України «Про місцеве самоврядування в України» рішення ради про обрання секретаря здійснюється за поданням сільського голови шляхом таємного голосування депутатів місцевої ради.

На першій сесії Шульгінської сільської ради були присутніми та прийняли участь у голосуванні 12 новообраних депутатів. Згідно протоколу лічильної комісії № 2 до бюлетеня для таємного голосування на посаду секретаря сільської ради було внесено одного кандидата - ОСОБА_2, за яку було проголосовано «за» дванадцятьма депутатами. Рішенням першої сесії 7-го скликання Шульгінської сільської ради № 01/03 від 30.10.2015 року «Про обрання секретаря сільської ради» було вирішено затвердити результати голосування та обрати секретарем сільської ради ОСОБА_2.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради має право обирати та бути обраним до органів відповідної ради.

ОСОБА_2 вказує, що як депутат місцевої ради вона є представником виборців свого виборчого округу та зобов'язана виражати та захищати інтереси своєї територіальної громади та її частини-своїх виборців, виконувати їх доручення у межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування, отже її прагнення стати секретарем сільської ради та голосувати за відповідну кандидатуру є реалізацією її законного права, відповідає намірам більш повно служити інтересам територіальної громади, а не складом корупційного правопорушення чи наявності конфлікту інтересів.

Посилається, що судом не зазначено в чому саме полягає невідповідність її кандидатури, як кандидата на посаду секретаря ради, інтересам територіальної громади, та в чому полягає її приватний інтерес при обранні секретарем ради, яка наділяє особу лише додатковими обов'язками і не дає будь-яких додаткових приватних благ.

Позиція місцевого суду, у відповідності до якої він вважає, що депутат не має права голосувати за призначення самого себе секретарем ради є нічим іншим, ніж обмеженням повноваження депутата на голосування з певних питань, що згідно до ст.30 ч.1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» є недопустимим.

Вважає не встановленою наявність реального конфлікту інтересів з її боку при голосуванні на 1 сесії сьомого скликання сільської ради від 30.10.2015 року та наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП., що рішення на сесії Шульгинської сільської ради від 30.10.2015 року приймалося колегіальним органом, та її голос не мав вирішального значення.

Вказує, до прийняття рішення суду вона була впевнена, що її дії не підлягають під ознаки правопорушень, вказаних в протоколах №8 та №9 від 05.01.2017 року. Свою вину вона не визнавала та не визнає, але на її думку судом не було проведено належного дослідження обставин , суд ухвалив постанову , якою її визнав винною та застосував до неї штраф в найкоротший термін, тому перебуваючи в пригніченому стані, під впливом рішення районного суду, повністю не розібравшись по суті справи, в день суду нею була сплачена сума штрафу та судового збору у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити, прокурора,який вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою, дослідивши матеріали справи ,перевіривши апеляційні доводи , апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно із ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1/ залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2/ скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3/ скасувати постанову та прийняти нову постанову ;

4/ змінити постанову.

30 жовтня 2015 року згідно рішення Шульгинської сільської виборчої комісії Старобільського району Луганської області про підсумки виборів депутатів Шульгинської сільської ради ОСОБА_2 було обрано депутатом та визнано її повноваження, як депутата вказаної ради сьомого скликання.

В цей же день, 30 жовтня 2015 року відбулась перша сесія сьомого скликання Шульгинської сільської ради, на яку прибули і зареєструвалися 12 депутатів серед обраних 14 депутатів (а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, в тому числі ОСОБА_2.), серед яких були відсутні депутати ОСОБА_14, ОСОБА_15

На вищезазначеній сесії Шульгинської сільської ради під п.2 «Порядку денного» було винесено питання про обрання секретаря сільської ради.

Голова Шульгинської сільської ради ОСОБА_16 запропонував депутатам сільської ради внести в бюлетень для таємного головування на посаду секретаря сільської ради депутата ОСОБА_2 і затвердити лічильну комісію в кількості 3-х чоловік, після чого виготовлено 15 бюлетенів для таємного голосування, в якому прийняло участь 13 депутатів, в тому числі і ОСОБА_2, яку одноголосно обрано секретарем сільської ради, оскільки після підрахунку голосів встановлено, що всі 13 депутатів проголосували за ОСОБА_2, в тому числі і вона сама. / ар.спр.46-51/ .

Рішенням сільської ради від 30.10.2015 р. № 1/03 ОСОБА_2 обрано секретарем Шульгинської сільської ради 7-го скликання, із покладанням на неї обов'язків секретаря Шульгинського виконкому. / ар.спр.72/. Вказані факти не оспорюються ні прокурором, ні самою ОСОБА_2

Висновки, зазначені в протоколах № 8 та № 9 про вчинення адміністративних правопорушень , пов'язаних з корупцією від 05 січня 2017 року стосовно ОСОБА_2 та в постанові суду першої інстанції щодо того, що вона не повідомила письмово або іншим способом депутатський корпус та сільського голову, що у неї має місце конфлікт інтересів під час участі у голосуванні про обрання її секретарем сільської ради, що вона повинна була утриматись від голосування з питання обрання її секретарем сільської ради, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки всім депутатам було відомо, що ОСОБА_2 обрано депутатом сільської ради, яку голова зазначеної ради ОСОБА_16 публічно, відкрито запропонував депутатам обрати секретарем сільської ради та внести її кандидатуру в бюлетень для таємного голосування, а сама ОСОБА_2 не заперечувала проти цього, оскільки не заявила самовідвід, тобто зазначений факт був публічно та відкрито на сесії сільської ради озвучений, загальновідомий, ніким не заперечувався та не потребував додаткового повідомлення зі сторони ОСОБА_17, що вона, як депутат, дала згоду на обрання її секретарем сільської ради.

Разом із тим,відповідно до п.1 ч.2 ст.19,ч.1 ст.50, ч.3 ст.59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні»рішення ради про обрання секретаря здійснюється за поданням сільського голови шляхом таємного голосування депутатів місцевої ради. Депутат місцевої ради має право обирати та бути обраним до органів відповідної ради.

Як в зазначеному Законі, так і в Регламенті Шульгинської сільської ради відсутня заборона депутату приймати участь в таємному голосування за свою кандидатуру на посаду секретаря сільської ради та, що він повинен утриматись від голосування , в зв'язку із чим, апеляційний суд вважає, що така заборона не ґрунтується на вимогах Закону, а тому не приймається до уваги.

Висновки суду, що реальний конфлікт інтересів в даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_2 у вигляді бажання отримати оплачувану роботу реально зіткнувся з її службовими повноваженнями в ході голосування на вищезазначеній сесії з питання обрання її секретарем сільської ради спростовуються довідкою Шульгинської сільської ради від 15.02.2017 р. № 187, із якої вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово обиралась жителями села Шульгинки депутатом сільської ради, а депутати вказаної ради неодноразово обирали та переобирали її на посаду секретаря сільської ради , починаючи з 29.06.1987 року, останній раз переобрали на посаду секретаря на першій сесії сьомого скликання від 30 жовтня 2015 року, тобто вона працювала на посаді секретаря сільської ради і її повторно переобрали на зазначену посаду, тобто її обрано в черговий раз на посаду секретаря сільської ради в законний спосіб.

Окрім того, факт, що вона голосувала сама за себе не мав ніяких правових наслідків,оскільки ніяким чином не вплинув на результати остаточного волевиявлення депутатів сільської ради, які обрали ОСОБА_2 секретарем Шульгинської сільської ради одноголосно, оскільки ніхто не голосував «проти» та ніхто із депутатів не «утримався» від голосування, а тому її дії не вплинули на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення під час голосування при обранні її секретарем сільської ради.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» « Конфлікт інтересів» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультації, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.»

Зазначена норма Закону застосовується при наявності конфлікту інтересів, разом із тим, апеляційний суд вважає що в діях ОСОБА_2 він відсутній.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов поспішного та помилкового висновку, що ОСОБА_2 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів службовій діяльності, пов'язаного з виникненням суперечностей між її особистими інтересами та службовими повноваженнями, які вплинули на об'єктивність прийняття рішення, оскільки вказаний висновок спростовується фактичними обставинами справи та не ґрунтується на Законі.

Апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції належить скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1.2 ст.172-7 КУпА , суму сплаченого нею штрафу в розмірі 3400 грн. та суму судового збору в розмірі 320 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, належить повернути їй в зв'язку з закриттям провадження з підстав, зазначених вище.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 18 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст.172 КУпАП та на яку накладено штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн., оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Суму сплаченого через АТ «Ощадбанк» в м. Старобільську Луганської області штрафу в розмірі 3400 грн. та суму судового збору в розмірі 320 грн., повернути ОСОБА_2 в зв'язку з закриттям провадження з підстав, зазначених вище.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її винесення , являється остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області Ю.М. Савич