П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2017 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В. О. з участю прокурора Лужецької Т.І.,

особи, щодо якої складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2

розглянувши справу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, яка надійшла з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався

на підставі ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02.11.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду від 08.12.2016 року матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП обєднано в одне провадження з матеріалами про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП

Відповідно до протоколу від 25.10.2016 року про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП: « ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення, не повідомив у період часу з 01.10.2015 р. по 31.12.2015р. Білоцерківську міську раду, в особі міського голови, в установленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив визначену Законом відповідну вимогу.

Згідно з укладеним 30.12.2014р. між Білоцерківською міською радою та ОСОБА_1 контрактом, ОСОБА_1 призначено на посаду директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3» на термін 1(один) рік з 02.01.2015р. по 01.01.2016р. (розпорядження міського голови № 195-к від 30.12.2014р).

Відповідно до розпорядження міського голови № 238-к від 31.12.2015, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 01.01.2016 року у звязку із закінченням терміну дії контракту № 13 від 30.12.2014р.

Виходячи із статуту комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3» (надалі комунальне підприємство), затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради № 753 від 24.04.2008р., підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м. Біла Церква і підпорядковане Білоцерківській міській раді, яка є його засновником, у звязку з чим, відповідно до вимог ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 являвся посадовою особою юридичної особи публічного права, у звязку із чим відносився до субєктів відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення відповідно до пункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1, 01.11.2015 року перебуваючи на посаді директора Комунального підприємства уклав сам з собою, а саме: між фізичною особою ОСОБА_1 (Позикодавець) та КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», в особі директора ОСОБА_1 (Позичальник) договір позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги), тобто, у порушення п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Білоцерківську міську раду в особі міського голови у період часу з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., про наявність в нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення , повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особа зобовязана вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, вжиття заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Також, згідно Статуту комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», відповідно до ст. 4 (Майно підприємства) п. 4.2 зазначено, що майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Біла Церква і закріплюється за Підприємством на праві господарського відання. Органом управління майном Підприємства є Засновник Білоцерківська міська рада. Будь-які дії щодо майна підприємства (відчуження, передача в оренду, списання і т.д.). в тому числі укладення будь-яких правочинів щодо майна Підприємства (інвестиційний договір, іпотечний договір, договір застави і т.д.), на підставі яких виникають права та обовязки. Підприємство здійснює відповідно до рішень Органу управління майном.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1, будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення, достеменно знаючи, що існує суперечність між його приватним інтересом, як фізичної особи та службовими повноваженнями як директора Комунального підприємства, що впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішення, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону уклав в умовах реального конфлікту інтересів договір позики між фізичною особою ОСОБА_1 (Позикодавцем) та КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», і при цьому, всупереч п.2 ч.1 ст. 28 Закону, не повідомив у період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника голову Білоцерківської міської ради.».

Крім того, відповідно до протоколу від 25.10.2016 року про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП: «ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення, не повідомив у період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015р. Білоцерківську міську раду, в особі міського голови, в установленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив визначену Законом відповідну вимогу.

Згідно з укладеним 30.12.2014р. між Білоцерківською міською радою та ОСОБА_1 контрактом, ОСОБА_1 призначено на посаду директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3» на термін 1(один) рік з 02.01.2015р. по 01.01.2016р. (розпорядження міського голови № 195-к від 30.12.2014р).

Відповідно до розпорядження міського голови № 238-к від 31.12.2015, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 01.01.2016 року у звязку із закінченням терміну дії контракту № 13 від 30.12.2014р.

Виходячи із статуту комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3» (надалі комунальне підприємство), затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради № 753 від 24.04.2008р., підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м. Біла Церква і підпорядковане Білоцерківській міській раді, яка є його засновником, у звязку з чим, відповідно до вимог ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 являвся посадовою особою юридичної особи публічного права, у звязку із чим відносився до субєктів відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення відповідно до пункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1, 01.11.2015 року перебуваючи на посаді директора Комунального підприємства уклав сам з собою, а саме: між фізичною особою ОСОБА_1 (Позикодавець) та КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», в особі директора ОСОБА_1 (Позичальник) договір позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги), тобто, у порушення п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дію та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення , повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до п. п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особа зобовязана вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, вжиття заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Також, згідно із Статутом комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», відповідно до ст. 4 (Майно підприємства) п. 4.2 зазначено, що майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Біла Церква і закріплюється за Підприємством на праві господарського відання. Органом управління майном Підприємства є Засновник Білоцерківська міська рада. Будь-які дії щодо майна підприємства (відчуження, передача в оренду, списання і т.д.). в тому числі укладення будь-яких правочинів щодо майна Підприємства (інвестиційний договір, іпотечний договір, договір застави і т.д.), на підставі яких виникають права та обовязки. Підприємство здійснює відповідно до рішень Органу управління майном.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1, будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення, достеменно знаючи, що існує суперечність між його приватним інтересом, як фізичної особи та службовими повноваженнями як директора Комунального підприємства, що впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішення, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону уклав в умовах реального конфлікту інтересів договір позики між фізичною особою ОСОБА_1 (Позикодавцем) та КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3», і при цьому, всупереч п.2 ч.1 ст. 28 Закону, не повідомив у період часу з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника голову Білоцерківської міської ради.».

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2ого ст. 172-7 КУпАП не визнав посилаючись, на те, що під час перебування на посаді директора КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_3» діяв виключно в інтересах підприємства, а не власних інтересах, оскільки надав власні кошти в позику підприємству для забезпечення його розвитку в умовах недостатнього фінансування з боку органу місцевого самоврядування. Щодо обставин складання. Крім того, посилається на грубе порушення його прав з боку особи яка здійснювала адміністративне провадження. При цьому зазначив, що йому зателефонував працівник поліції та повідомив, що їм потрібно зустрітись у звязку з вирішенням питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та запропонував зустрітись в ресторані кафе. Вони домовились зустрітись в кафе на вулиці Я.Мудрого, 2 Працівник поліції надав ОСОБА_1 проект протоколу та запропонував подумати як бути в даній ситуації. Оскільки ОСОБА_1 не орієнтується в законодавстві він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4, який має юридичну освіту і попросив приїхати до ресторану. Коли той приїхав та ознайомився з документами то запропонував, щоб працівник поліції діяв у рамках закону, тобто викликав ОСОБА_1 офіційно до установи, розяснив права, надав, можливість надати пояснення і скористатись правовою допомогою. На це поліцейський і повідомив, що якщо вони хочуть щоб відповідно до Закону то він його викличе Після чого ОСОБА_1 залишив ресторан. Але у подальшому його ніхто нікуди не викликав, про те, що стосовно нього складено протокол йому стало відомо після виклику до суду.

Допитаний в суді як сідок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, у повному обсязі підтвердив показання ОСОБА_1 та зазначив, що у жовтні 2016 року приблизно о 19 годині, йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що спілкується з в ресторані з поліцейським і попросив приїхати надати консультацію з юридичних питань. Приїхавши в ресторан побачив, що ОСОБА_1 спілкується з чоловіком в цивільному і пояснив, що його намагаються звинуватити у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення. Оскільки свідок не має права займатись адвокатською діяльністю то порадив ОСОБА_1 звернутись за допомогою до адвоката та розяснив як повинен діяти працівник поліції у разі здійснення адміністративного провадження, на що поліцейський повідомив, що якщо вони хочуть щоб усе було у відповідності до Закону то він так і зробить. Після цього вони залишили ресторан.

З метою перевірки дотримання особою, що здійснювала адміністративне провадження, вимог Закону при складанні проколу суд викликав у судове засідання вказаних у протоколі як понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, які будучи належним чином повідомлені (що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення) в судове засідання не зявились, показань не дали.

З досліджених в суді протоколів про адміністративне правопорушення видно, що їх складено 25.10.2016 року оперуповноваженим управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_7 у приміщенні Управління захисту економіки, що розташоване по вул. Межигірській, 8 в м. Києві щодо ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП. При цьому у останнього пояснення не взято, права не розяснено. У протоколі зроблено запис: «від підписання протоколу та наданні пояснень відмовився» та вказано як понятих ОСОБА_5 ОСОБА_6 жителів м. Біда Церква. (а.с. 1-5, 59-63).

З письмових пояснень ,складених від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6, видно що їх складено оперуповноваженим УЗЕ в Київській області ДЗЕНП в Київській області без зазначення прізвища, імені, по батькові про те що 25.10.2016 року в м. Білій Церкві за адресою ОСОБА_8, 2, працівник поліції в цивільному одязі запросив ОСОБА_5, ОСОБА_6 бути понятими та у їх присутності чоловік, який представився ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол, та під час зачитування йому прав почав вести себе неадекватно та почав тікати (а.с. 47,48).

З наданої стороною захисту копії тексту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, яка була вручена працівником поліції видно, що за формою та текстом це є друкована копія протоколу, який надійшов до суду, але без дати, не підписана службовою особою (а.с. 143-147).

Проаналізувавши вищевказані досліджені докази суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 дав у суді правдиві показання щодо обставин складання протоколу, оскільки вони підтверджуються вищенаведеними доказами.

При цьому суд звертає увагу, що місцем складання протоколу вказане місто ОСОБА_2, тоді як понятими є особи, що є мешканцями м. Білої Церкви, що викликає у суду сумнів, що поліцейський складав протокол та намагався його вручити в м. Києві та запросив як понятих мешканців м. Білої Церкви, підтверджує показання ОСОБА_1, що зустріч з працівником поліції була в м. Білій Церкві.

Оскільки матеріали не містять даних щодо часу складання протоколу і доводи ОСОБА_1, що зустріч відбувалася о 19 годині в ресторані, що розташований напроти Білоцерківської районної державної адміністрації є не спростованим. За таких обставин у суду викликає сумнів, що понятих о 19 год. було запрошено до приміщення районної державної адміністрації, яка розташована за адресою ОСОБА_8, 2, де ОСОБА_1 ніби то намагались вручити копію протоколу та розяснити його права. Про те, що зустріч ОСОБА_1 з працівником поліції проходила у приватному порядку свідчить надана ОСОБА_1 копія тексту протоколу без дати та будь яких записів у ній.

Оскільки письмові пояснення від імені понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, складені невідомим працівником поліції, та поняті на виклик до суду не зявились вказані документи не можуть бути визнані допустимими доказами вчинення правопорушення ОСОБА_1

Таким чином суд приходить до висновку, що при здійсненні адміністративного провадження та складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення посадовою особою, яка здійснювала провадження, були грубо порушені вимоги ст. 256, 268 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 не було розяснено права особи, яка притягується до адміністративно відповідальності, не вручено копії проколів, не надано можливості дати пояснення з приводу правопорушень, у яких він обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст.172-7 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів-, що тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст.172-7 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів -, що тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин протоколи, а як наслідок усі додані до них документи не можуть братись до уваги як доказ вини ОСОБА_1

З огляду на усі вищевказані обставини, виходячи з положень ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, юридична відповідальність має індивідуальний характер, керуючись верховенством права та презумпцією невинуватості, закріпленої в положеннях ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що в матеріалах відсутні докази складу правопорушень, передбачених ч.ч. 1.,2 ст. 172-7 КУпАП.

За таких обставин, справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61,62 Конституції України, ст. ст. 221, 245, п.1 ст. 247, 254, 256, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Справу про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрити за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_9