Справа № 462/3707/16-п Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М,
Провадження № 33/783/27/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката Гобечія І.Т., прокурорів Пандяка М.І. та Рибачука В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Львів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, голови Рудненьскої селищної ради Залізничного району м.Львів, на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнутои з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275грн. 60коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він, будучи головою сьомого демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, який відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, 25.12.2015 під час проведення другого пленарного засідання 1-ї сесії 7-го демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 18 «Про встановлення чисельності працівників апарату управління Рудненської селищної ради та видатків на оплату праці працівників на 2016 рік», яким встановлено преміювання в тому числі селищного голови у розмірі 200 % посадових річних окладів згідно помісячних розпоряджень селищного голови відповідного до особистого вкладу керівника селищної ради (селищного голови) в загальні результати роботи в межах коштів, передбачених на преміювання та економії коштів фонду оплати праці.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи головою сьомого демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, який відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади смт. Рудне Залізничного району м. Львова, в особистих інтересах, порушив вимоги щодо повідомлення про конфлікт інтересів, що виразився в неподанні (ні усно, ні письмово) ним заяви про реальний конфлікт інтересів перед прийняттям рішення № 18 «Про встановлення чисельності працівників апарату управління Рудненської селищної ради та видатків на оплату праці працівників на 2016 рік», під час проведення сесії Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова 25.12.2015, чим порушив вимоги пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому згідно вказаного рішення було винесено розпорядження (№ 03 від 27.01.2016, № 05 від 23.02.2016, № 08 від 24.03.2016, № 23 від 25.05.2016, № 18 від 21.04.2016) та ОСОБА_2 отримав премії:в січні 2016 року - 200% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 6 254,00 грн., в лютому 2016 року - 170% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 4 050,22 грн.,в березні 2016 року - 200% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 6 254,00 грн.,в квітні 2016 року - 200% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 5 956,20 грн., в травні 2016 року - 180% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 3 258,66 грн. Загальна сума отриманих головою Рудненської селищної ради ОСОБА_2 премій за період з січня по травень 2016 року становить 25 773,08 грн.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність постанови, просить її скасувати та прийняти нову, якою справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що розгляд даної справи було проведено однобічно, неповно та без об'єктивного з'ясування обставин вищезгаданого правопорушення, всупереч вимогам ст.245 КУпАП, а також із грубим порушенням вимог ст.ст. 256, 278 КУпАП, тобто без будь-якої перевірки правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Як зазначає апелянт, при розгляді справи у суді першої інстанції його право на захист було істотно порушено, а в судовому засіданні він відмовився від дачі будь-яких пояснень на підставі ст.63 Конституції України, однак суддею протиправно та неправдиво зазначено в постанові про те, що він нібито він визнав свою вину та не заперечував проти окремих обставин справи, що не відповідає дійсності.

Окрім цього, ОСОБА_2 вказує й на те, що в даній справі має місце закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки 25.12.2015 року на пленарному засіданні сесії Рудненської селищної ради був присутній прокурор Залізничного району Галич Б., який є суб'єктом складання протоколу про корупційне діяння в силу п.11 ч.1 ст.255 КУпАП, а отже, на його думку, строк притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, закінчився ще 25.03.2016 року.

На переконання ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення від 05.07.2016 року було складено всупереч вимогам закону та не уповноваженим на те суб'єктом, зокрема в такому не вказано місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а військовий прокурор не є суб'єктом складання протоколу за ст.172-7 КУпАП.

Також особа, яка подала апеляційну скаргу, звертає увагу й на те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Окрім цього, як в самій апеляційній скарзі, так і в клопотанні, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови з огляду на те, що вперше подану ним апеляційну скаргу, яку, на його думку, він подав своєчасно 23.09.2016 року, постановою Апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року, в порушення вимог законодавства, було йому повернуто.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурорів, які вважають оскаржуване рішення законним, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, то таке, на думку апеляційного суду, підлягає до задоволення, а строк - поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свої апеляційні вимоги та не заперечив факту отримання ним премій й присутності на пленарному засіданні Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова 25.12.2015 року, поряд з тим не пригадує, як голосував за поставлені на порядок денний питання.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу норми статті 172-7 КУпАП вбачається, що за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів передбачена адміністративна відповідальність.

Зокрема, ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП передбачають відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках й порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів

Згідно з Приміткою до даної статті, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста, на якого в силу п.п. «б» п. 1) ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII поширюється дія даного Закону.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» встановлює, що преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Згідно зі ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно з рішенням 1-ого пленарного засідання 1- ої сесії 7- ого демократичного скликання від 20 листопада 2015 року № 02 визнано повноваження селищного голови ОСОБА_2 Рудненської селищної ради з 20 листопада 2015 року (а.с.22).

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_2 відноситься до числа осіб, на яких поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Дослідивши усі наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок суду про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 05 липня 2016 року № 8 (а.с.1-7), копією протоколу засідання сесії Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова 25.12.2015 року (а.с.26-31), розпорядженнями № 03 від 27.01.2016 року (а.с.32), № 05 від 23.02.2016 року (а.с.33), № 08 від 24.03.2016 року (а.с.34), № 23 від 25.05.2016 року (а.с.36), № 18 від 21.04.2016 року (а.с.35) про преміювання з фонду економії заробітної плати працівників апарату управління селищної ради.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах доказами. Зокрема, такими стверджуюється, що ОСОБА_2, будучи головою сьомого демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, завідомо знаючи про порядок денний питань, що були поставлені на розгляд сесії та результати голосування, як в суб'єкта, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» з моменту внесення даного питання на голосування, виник реальний конфлікт інтересів, зокрема, існувала суперечність між його приватним інтересом - можливістю, за наявності відповідних умов, отримувати кошти із бюджету у формі премій, та його представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Однак, в порушення вимог ч.2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_2 прийняв участь у голосуванні в умовах реального конфлікту інтересів, публічно не оголосив про це під час засідання ради, на якому розглядалось відповідне питання, та не вжив заходів щодо урегулювання реального конфлікту інтересів, що стверджується відсутністю будь-яких відомостей про вживання таких заходів.

Щодо доводів апелянта про порушення його права на захист, то такі не вплинули на правильність висновків суду про наявність в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та було усунене в суді апеляційної інстанції шляхом реалізації права особи, відносно якої складено протокол, надавати пояснення, брати участь у судовому засіданні та забезпечення участі у справі його адвоката.

Щодо тверджень апелянта про складання протоколу неуповноваженим суб'єктом, то такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно з п.п.б) пункту 6 частини 1 розділу І Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції» від 12.02.2015 № 198-VIII прокурор втрачає повноваження щодо складання адміністративних протоколів за ст. 172-7 КУпАП, які переходять до Національного агентства з питань запобігання корупції. Відповідно до Розділу II цього закону вказані зміни в частині повноважень складання адміністративних протоколів за ст. 172-7 КУпАП набирає чинності після початку діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, до початку діяльності Національного агентства повноваження щодо складання протоколів у справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, покладаються на прокурора (пункт 11 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції» від 12 лютого 2015 року № 198-VIII).

Згідно з п. 13 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. N 1074) акт Кабінету Міністрів України про можливість забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється, видається після здійснення заходів, пов'язаних з державною реєстрацією утвореного органу виконавчої влади як юридичної особи публічного права, затвердженням положення про нього, структури та штатного розпису його апарату, кошторису та заповненням 30 відсотків вакансій.

Так, відповідно до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1, початком діяльності агентства визнано 15 серпня 2016 року.

Наведене свідчить про наявність законних підстав у прокурора для складання адміністративного протоколу за вчинення корупційного правопорушення відносно ОСОБА_2 станом на 05 липня 2016 року.

Поряд з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, обчислюється з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення, однак такий не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, що охоплюються диспозиціями ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, мало місце 25.12.2015, 27.01.2016, 23.02.2016, 24.03.2016, 25.05.2016, 21.04.2016, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього 05 липня 2016 року, а оскаржувана постанова судді, якою визнано ОСОБА_2 винним та накладено адміністративне стягнення, прийнята 13 вересня 2016 року.

В матеріалах справи міститься звернення голови фракції політичної партії «Об'єднання «Самопоміч» від 14.04.2016 року вих.№04-04/05-90 (91033), яке надійшло на адресу прокуратури Львівської області згідно з штампом вхідної кореспонденції 18.04.2016 року, та в такому міститься інформація про наявність ознак корупційних дій в роботі посадових осіб, в тому числі голови, Рудненської селищної ради, що мали місце на засіданні сесії від 25.12.2015 року (а.с.9-14).

Окрім цього, згідно з протоколом сесії Рудненської селищної ради від 25.12.2015 року на засіданні також був присутній прокурор Залізничного району м.Львова Галич Б. (а.с.26-31).

З огляду на те, що на сесії ради 25.12.2015 року був присутній прокурор Залізничного району м.Львова, прокуратурою Львівської області отримано депутатське звернення про можливу наявність в діяннях голови та депутатів Рудненської селищної ради ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, 18.04.2016 року, тобто остання в повній мірі володіла даними про факт і обставини прийняття рішення від 25.12.2015 року №18, достатніми для того, щоб встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

З огляду на те, що чинним законодавством не передбачено вимог щодо строку, протягом якого після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб'єкт повинен скласти відповідний протокол, з урахуванням вимог ч.3 ст.38 КУпАП, такий, на переконання апеляційного суду, повинен бути складений невідкладно після встановлення достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент розгляду матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення № 8 від 05.07.2016 року відносно ОСОБА_2 та прийняття рішення відносно нього закінчився передбачений законом трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, а відтак суддя районного суду в порушення вимог ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП визнав винним та безпідставно наклав адміністративне стягнення на останнього за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд робить висновок про те, що оскаржувана постанова в повній мірі не відповідає вимогам чинного законодавства, відтак така підлягає до скасування, а провадження у справі - закриттю у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч.3 ст.38, ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково, постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, скасувати та закрити провадження в справі у зв'язку із закінченням строків, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк