Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/261/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л., за участю ОСОБА_3, провадження стосовно якого закрито, його захисника - адвоката ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2017 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, 31 березня 1959 року

народження, громадянина України, працюючого директором

ПП «КАН2000», проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 07 березня 2017 року приблизно 12.15 год., під час керування автомобілем НОМЕР_1 по вул. Є.Чикаленка, що в м. Кропивницькому, в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При таких обставинах, постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із закриттям провадження в справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суд, з посиланням на дані протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснень учасників цієї пригоди, показання свідка ОСОБА_7, під час розгляду справи, а також постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2017 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_5, дійшов висновку про те, що саме дії ОСОБА_3, який порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, в даній дорожній ситуації, знаходяться у прямому причинному звязку з наслідками, у виді пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді районного суду, вказуючи на незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необєктивність суду у дослідженні доказів та порушення права на захист.

Зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, його захисника - адвоката ОСОБА_4, іншого учасника ДТП ОСОБА_5, дослідивши наявні в справі письмові докази, представлений ОСОБА_5 відеозапис обставин пригоди, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП винесена суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда 03 липня 2017 року, однак її копію ОСОБА_3 отримав лише 12 липня 2017 року, після чого 13 липня 2017 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Для забезпечення процесуальних та конституційних гарантій ОСОБА_3 на оскарження рішення суду, а також принципів повноти та обєктивності при зясуванні обставин кожної справи (ст. 245 КУпАП), апеляційний суд вважає можливим та необхідним поновити ОСОБА_3 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Кіровограда.

За змістом п.п. 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху , дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

Маневрування (маневр)- початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, зїзд з проїзної частини, рух заднім ходом;прилеглої території.

За змістом п.п.10.1 та 10.2 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху, регламентовано, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, оформленого 07 березня 20107 року інспектором 1 роти батальйону управління патрульної поліції в м. Кропивницькому ОСОБА_8 та пояснень учасників пригоди, ОСОБА_3 поставлено за провину порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що він рухаючись заднім ходом по вул. Є. Чикаленка допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5, який виїжджав з прилеглої території (стоянки) розташованої неподалік « Бізнес Центру Ельворті».

При цьому, з витребуваних апеляційним судом матеріалів іншої адміністративної справи вбачається, що протокол за ст. 124 КУпАП по даній ДТП, оформлений інспектором патрульної поліції також і на ОСОБА_5, який при виїзді зі стоянки «Бізнес Центру Ельворті», в порушення п. 10.1 ПДР, не переконався у безпечності маневру та допустив наїзд на автомобіль «Мазда» під керуванням ОСОБА_3, який в цей час відїжджав заднім ходом з парковки на вул. ОСОБА_9.

Наведені обставини потребували детального зясування, чіткої фіксації та обєктивної оцінки інспекторами поліції на місці пригоди та після цього, доводи кожного з учасників пригоди потребували перевірки, в основу обвинувачення ОСОБА_3 у порушенні ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів покладені суперечливі, а по суті взаємовиключні факти, момент виникнення небезпеки чи перешкоди для руху і ким саме з учасників ДТП вона була створена не зясовано.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, фотознімки, які містяться в матеріалах справи, пояснення учасників цієї пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_5, під час апеляційного розгляду, а також характер механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті ДТП, свідчать про те, що відбулось зіткнення автомобіля «Тайота Кемрі» під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем ОСОБА_3, який рухаючись заднім ходом по головній дорозі та виїжджаючи з парковки, зупинився, пропускаючи транспортний потік з інтенсивним рухом.

Очевидно, що у даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Тайота Кемрі» ОСОБА_5, виїжджаючи з прилеглої території (стоянки ) на головну дорогу, при інтенсивності руху транспортних засобів на даній ділянці дороги, незалежно від напрямку руху автомобіля «Мазда», під керуванням ОСОБА_3, повинен був слідкувати за дорожньою обстановкою, утриматись від виїзду і дати можливість ОСОБА_3 завершити маневр, після чого переконавшись у безпечності свого маневру, з дотриманням безпечної дистанції та інтервалу продовжити рух і, в такий спосіб запобігти зіткненню.

Не дотримання елементарних правил безпеки дорожнього руху і призвело до зіткнення з автомобілем ОСОБА_3, тобто дії ОСОБА_5 безпосередньо знаходяться у прямому причинному звязку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень.

Як пояснив сам ОСОБА_5, під час перегляду справи, він факт зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 не оспорює, свої дії виправдовує тим, що ОСОБА_3, рухаючись заднім ходом, раптово створив йому перешкоду для руху, а тому уникнути зіткнення йому не вдалося.

Наведені обставини потребували детального зясування, обєктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанову судді районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Крім неправильного та необєктивного висновку, суддя районного суду, під час розгляду цієї справи допустив й істотні порушення вимог процесуального закону, не зважаючи на суперечності в деталях, причини та механізм зіткнення транспортних засобів залишився не зясованими, присяга свідка ОСОБА_7, а також протокол судового засідання в матеріалах справи відсутній, перевірити зміст показань учасників судового розгляду та їх правдивість неможливо.

Апеляційний суд, під час перегляду справи, в повній мірі надав всім учасникам судового розгляду, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог, на підставі повного, всебічного та обєктивного зясування обставин цієї справи дійшов до висновку про закриття справи, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а не закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, як зазначено в оскаржуваному ОСОБА_3 рішенні районного суду.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2