АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_3 18 жовтня 2016 року близько 02 год. 30 хв. рухаючись в м. Києві по вул. Трутенка, 24, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою : м. Київ, вул. Визволителів, 6. Згідно медичного висновку № 005465 громадянин ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне

Справа № 33/796/533/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Дідик М.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

оскарження постанови Голосіївського районного суду від 28 листопада 2016 року, в якій просить вищевказану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Як зазначає апелянт, ОСОБА_3 участь у судовому засіданні в першій інстанції не приймав, повідомлень про день, час і місце розгляду справи не отримував, копія постанови судді йому не надсилалась, в зв'язку з чим був позбавлений реалізувати свої права передбачені ст. 268 КУпАп України, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року пропущено ним з поважних причин, в зв'язку з чим просить його поновити.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги посилається на те, що поліцейськими УПП в м. Києві порушено процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп'яніння, оскільки огляд на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_3 поліцейськими не проводився, свідків не було, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та відсутністю пояснень свідків в матеріалах справи, питання про згоду на проходження огляду на місці водію не ставилось, а тому такий огляд є недійсним відповідно до ст. 266 КУпАП України.

Також вказує на порушення вимог відповідної Інструкції при проведенні огляду ОСОБА_3 у медичному закладі, оскільки у висновку лікарні «Соціотерапія» від 18.10.2016 року відсутнє посилання на пункт 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.6, п.3, Наказ МВС, МОЗ від 09.11.15 № 1452/735), а тому такий висновок не відповідає вимогам вищевказаної інструкції та є недійсним. Крім того судом першої інстанції не витребувано додаткових матеріалів для правильної кваліфікації адміністративного правопорушення.

Про дату та час призначеного судового засідання в суді апеляційної інстанції особу, яку притягнено до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_2 належним чином повідомлено, проте в судове засідання вони не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути подану апеляційну скаргу без ОСОБА_3 та його захисника на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, а саме супровідного листа (а.с. 9) Голосіївським районним судом міста Києві від 28 листопада 2016 року ОСОБА_3 на адресу : АДРЕСА_1, було направлено копію постанови судді суду першої інстанції, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 її отримав. Розписка ОСОБА_3 про отримання ним копії постанови не містить дати (а.с. 11).

Виходячи з викладеного, суддя суду апеляційної інстанції вважає за можливе поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Виходячи з матеріалів справи, відносно ОСОБА_3 інспектором патрульної поліції УПП в м. Києві ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 049847 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_3 18 жовтня 2016 року близько 02 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Трутенка, 24, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою : м. Київ, вул. Визволителів, 6. Висновок медичного огляду № 005465 (а.с. 1).

При складанні даного протоколу ОСОБА_3 були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також вручена копія протоколу, що підтверджується підписом ОСОБА_3.(а.с.1).

Дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджуються висновком з Київської міської наркологічної клініки «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2), .

Доводи апелянта про те, що поліцейськими УПП в м. Києві порушено процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп'яніння не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки це суперечить «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно Розділу III п. 17 якого зміст висновку медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, вищевказаною інструкцією не передбачено залучення свідків при проведенні огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Не заслуговують на увагу і інші твердження апелянта про порушення вимог законодавства України при складанні щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді даної справи в суді першої інстанції, оскільки за вказаною ОСОБА_3 адресою, як місце його проживання, судом два рази рекомендованими листами направлялись судові повістки про виклик до суду, які повертались поштовим відділенням через закінчення термінів зберігання (а.с.4,5).

Таким чином, у суду апеляційної інстанції немає підстав вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вірно оцінив наявні в матеріалах справи докази та прийняв законну і обґрунтовану постанову, а тому відсутні будь-які підстави для її зміни та закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, як про те просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко