АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/1718/16-п Номер провадження 33/786/175/17Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.,

при секретарі Григоровій М.В.

за участю:

прокурора - Петренко П.С.,

адвоката - Білокінь С.В.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Вінниця, українка, громадянка України, освіта вища, працююча соціальним працівником Лохвицького територіального центру надання соціальних послуг, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді голови окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 151, являючись посадовою особою юридичної особи публічного права та, згідно п.п. «и» п.1 ч.І ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за порушення пов'язані з корупцією, порушуючи вимоги передбачені ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Центральну виборчу комісію про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник у зв'язку із підписанням нею договорів про надання послуг та актів прийняття - передачі наданих послуг зі своєю матір'ю ОСОБА_4, вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, оскільки притягнення до відповідальності є неправомірним, а при винесенні постанови, суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання провини у вчиненому.

При цьому вказує, що суддя не вірно визначив період перебування ОСОБА_3 на посаді голови окружної виборчої комісії, яка, згідно постанов ЦВК України від 27.05.2016 року №143 та 20.07.2016 року №333, займала вказану посаду з 27.05.2016 року по 20.07.2016 року.

Окрім того, суд не дав належної оцінки цивільно-правовій угоді, укладеної з ОСОБА_4 на надання послуг діловода, яка взагалі не укладалась, оскільки не підписана головою ОВК ОСОБА_3 та не посвідчена печаткою комісії.

Такий конфлікт, як спільна робота близьких осіб відсутній у зв'язку з тим, що угода цивільно-правового характеру презюмує рівність сторін договору та унеможливлює їх пряме підпорядкування одна одній.

Водночас, посада технічного працівника, не входить до переліку посад, відносно яких встановлені передбачені законом обмеження.

Укладення договору із ОСОБА_4 на виконання робіт із технічного прибирання приміщень жодним чином не вплинуло на роботу чи рішення виборчої комісії, як колегіального органу, завдання якого визначені Законом України „Про вибори народних депутатів України".

Вислухавши адвоката Білокінь С.В., особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, думку прокурора щодо законності постанови суду, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону суддею виконано не в повному обсязі.

Адміністративна відповідальність, відповідно до положень ст.172-7 КУпАП, настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки ст.172-7 КУпАП, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому відповідно до тлумачень «конфлікту інтересів» зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові складові:

- конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями;

- наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Отже, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Між тим, судом першої інстанції не взято до уваги, що дана стаття КУпАП є бланкетною, а дії ОСОБА_3 містять лише формальний склад правопорушення.

Тому, посилання ОСОБА_3 про відсутність в її діях складу корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, спростовуються наявними в справі доказами.

Відповідно до матеріалів справи, а саме, договору про надання послуг від 02.06.2016 року, ОСОБА_4 зобов'язувалась виконувати послуги з технічного прибирання приміщення окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №151, який був підписаний головою вказаної виборчої комісії ОСОБА_3, яка є її донькою.

Наявність посади технічного працівника підтверджуються поясненнями членів виборчої комісії, які вказали на регулярне підтримання чистоти приміщення, але хто саме здійснював його прибирання вони не знали.

Однак, посада технічного працівника прямо не пов'язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків. Особливо відповідального положення ОСОБА_4 не займає та не являється спеціально уповноваженою на виконання таких обов'язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

Укладення цивільного-правової угоди на виконання робіт технічного працівника жодним чином не вплинуло на роботу чи рішення виборчої комісії, як колегіального органу, завдання якого визначені Законом України „Про вибори народних депутатів України".

Водночас, твердження суду щодо виконання ОСОБА_4 функцій діловода є необґрунтованими.

Так, дійсно, відповідно до договору від 02.06.2016 року ОСОБА_4 виконувала і функції діловода виборчої комісії, однак, вказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не підписаний головою ОВК ОСОБА_3 та не посвідчений печаткою комісії, що ставить під сумнів його достовірність.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт, підписаний ОСОБА_3, ОСОБА_4 начебто отримала грошові кошти в розмірі 1 596 грн., за надання послуг діловода.

В своїй діяльності, діловод виборчої комісії повинен керуватися Порядком організації роботи та ведення діловодства у виборчих комісіях з місцевих виборів, затвердженим Постановою Центральної Виборчої Комісії від 5 вересня 2015 року № 228, відповідно до якого останній займається документальним супроводженням діяльності виборчої комісії та встановлює єдиний порядок роботи з документами, заявами, скаргами, запитами, пропозиціями, клопотаннями, зауваженнями (далі - документи, звернення) з моменту їх створення або надходження до відправлення чи передачі на зберігання до відповідної місцевої державної архівної установи. Організацію ведення діловодства виборчої комісії забезпечує секретар комісії.

Вказані посадові обов'язки діловода свідчать про його активну участь у функціонуванні виборчої комісії щодо забезпечення організації підготовки та проведення місцевих виборів, але, відповідно до наданих пояснень, члени виборчої комісії раніше з ОСОБА_4 знайомі не були та ніколи її не бачили.

Інші об'єктивні докази, які б вказували на виконання ОСОБА_4 функціональних обов'язків діловода окружної виборчої комісії, в матеріалах справи відсутні.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечила наявність акту прийому-передачі виконаних робіт щодо отримання ОСОБА_4 грошових коштів, в розмірі 1 596 грн., за надання останньою послуг діловода, який ОСОБА_3 особисто не підписувала, що вказує на його необ'єктивність.

Водночас, ОСОБА_3 також поставила під сумнів підпис ОСОБА_4 у вказаному акті, який, з її слів, був зроблений не її матір'ю.

Окрім того, апелянт зазначила про відсутність підпису та печатки окружної виборчої комісії у договорі від 02.06.2016 року щодо виконання ОСОБА_4 функцій діловода виборчої комісії.

Водночас, положення ст.22 КУпАП вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_3, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, не мала, наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, тому, вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься зокрема при оголошенні усного зауваження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-7 КУпАП, скасувати, звільнивши таку від адміністративної відповідальності за малозначністю та обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Водночас, слід звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання вимог п.2 ст.278 КУпАП при підготовці справ до розгляду та на технічну помилку щодо зазначення періоду займання ОСОБА_3 посади голови окружної виборчої комісії №151.

Так, постановами ЦВК України від 27.05.2016 року №143 та 20.07.2016 року №333, ОСОБА_3 займала вказану посаду в період з 27.05.2016 року по 20.07.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року відносно ОСОБА_3 - скасувати.

Винести нову постанову, якою звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, в порядку ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай