Справа №755/476/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., при секретарі Євсєй Ю.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника Колокольнікова В.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вишгород, Київської області, громадянина України, зі слів працюючого на посаді головного спеціаліста в Державній екологічній інспекції у Полтавській обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 грудня 2016 року о 00 год. 35 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по пр. П.Тичини, 2 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину свою в порушенні Правил дорожнього руху не визнав та показав, що він дійсно керував автомобілем НОМЕР_2, однак від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся. Зазначив, що протокол відносно нього працівниками поліції був складений без участі свідків.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння. Відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, унесені про мене дані правильні» ОСОБА_1 поставив свій підпис, а отже був належним чином проінформований про характер і причини притягнення його до відповідальності, оскільки суть правопорушення викладена конкретно з ідентифікацією ключових деталей ймовірного діяння.

Суд критично відноситься до показів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, з наступних підстав.

Так, на запит суду Управлінням патрульної поліції у м. Києві було направлено відеозаписи із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що оформлювали адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №326815.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Так, відповідно до п.п. 3, 4 даного Порядку, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається з досліджених відеозаписів із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, посилаючись на те, що огляд на стан сп'яніння він буде проходити тільки у закладі охорони здоров'я.

Згідно п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Як вбачається з відеозаписів із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, проте він вказав, що «здасть кров для перевірки його стану сп'яніння тільки після того, як кров здасть інспектор поліції». Вийти з автомобіля ОСОБА_1 також відмовився.

Дане зневажливе ставлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до працівників поліції не може стверджувати про те, що він не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, в той час як відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції (поліції) пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується тверджень ОСОБА_1, що під час складання відносно нього протоколу не були присутні свідки, то суд ставиться до них критично, оскільки з відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції також вбачається, що ОСОБА_1 говорив, що чому до нього не підходять поняті і йому невідомо, що то саме поняті. Те, що понятих не видно на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції не може стверджувати про те, що понятих на місці складання протоколу не було, оскільки інспектор патрульної поліції не зобов'язаний їх знімати.

Свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак не з'явилися, проте в матеріалах справи наявні їх письмові пояснення, які суд під сумнів не ставить, і з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога, оскільки вони цілком кореспондуються із дослідженими вище доказами.

Що стосується доводів представника - адвоката Колокольнікова В.А. щодо стану здоров'я ОСОБА_1 на підтвердження чого у судовому засіданні були досліджені медичні документи, які на думку представника дають підстави вважати, що ОСОБА_1 через стан здоров'я заборонено вживати алкогольні напої, то вони не є обґрунтованими.

Оскільки, як вбачається з протоколу, в ньому в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп'яніння в установленому законом порядку, що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 (триста двадцять) грн.

Роз'яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: М.Г.Сазонова