П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.03.2017

Суддя Франківського районного суду м. Львова - Лозинський Б.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, не працюючого, пенсіонера, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

в с т а н о в и в :

Франківським відділом поліції ГУ Національної поліції у Львівській області скеровано до Франківського районного суду м.Львова матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП з підстав викладених у протоколі про адміністративне правопорушення Серія АА № 704158 від 09.12.2016. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 06 грудня 2016 року, ОСОБА_1 залишив своїх малолітніх дітей без догляду дорослих, при цьому діти потребували медичної допомоги, оскільки були хворі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляді справи про адміністративне правопорушення своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що правопорушення не вчиняв. Пояснив, що не ухилявся від виховання обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а навпаки, вчиняв всі можливі дії по їх догляду, вихованню та утриманню, та не залишав дітей без нагляду дорослих.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення були долучені копії документів, а саме: Характеристики з місця навчання дітей, довідки з ГО „Футбольний клуб „Старт Львів, Рішення Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2016 року в справі за позовом ОСОБА_1А до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Також, за клопотанням захисника ОСОБА_1 було допитано свідка ОСОБА_3

Дослідивши адміністративні матеріали та обставини справи, оцінивши докази зібрані в справі в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1, йому необхідно було 06 грудня 2016 року на один день поїхати в м.Рівне. 05 грудня він попросив свого знайомого ОСОБА_4 здійснити нагляд за своїми неповнолітніми дітьми на час його відсутності. Близько 06 години 06 грудня він поїхав у м.Рівне. Йому передзвонив ОСОБА_4 та повідомив, що старший син ОСОБА_5 поскаржився на стан здоровя, а саме, що травмувався на тренуванні. Він сказав, щоб діти залишались вдома та попросив ОСОБА_4 інформувати його про стан здоровя сина та доглядати за ними до його приїзду. Близько 15 год. йому передзвонив ОСОБА_4 та сказав, що прийшовши в черговий раз до квартири, йому ніхто не відкрив двері. ОСОБА_1 почав дзвонити на телефонні номери неповнолітніх дітей, однак вони не відповідали. Передзвонивши до старшого повнолітнього сина, останній повідомив його, що неповнолітніх братів забрала мати та викликала поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що давно знайомий з ОСОБА_1 та його дітьми. 05 грудня 2016 року до нього звернувся ОСОБА_1, який зазначив, що 06 грудня 2016 року близько 06 години повинен поїхати у в справах в м.Рівне та просив доглянути за дітьми до його повернення. 06 грудня 2016 року близько 07 години свідок ОСОБА_4 прийшов до квартири щоб провести дітей в школу. Коли він прийшов в квартиру, діти були одягнені щоб йти в школу. Старший син ОСОБА_5 поскаржився на негативне самопочуття, а саме, що травмувався на тренуванні та сказав, що у нього болить коліно. Оглянувши коліно, ОСОБА_4 засобом телефонного звязку повідомив про це ОСОБА_6 За згодою ОСОБА_1 діти не пішли до школи. Через деякий час, ОСОБА_4 навідався до квартири ОСОБА_1, діти були вдома стан здоровя був задовільний. Коли після 15 год. ОСОБА_4 в третє прийшов до квартири, двері йому не відчинили, про що він відразу повідомив ОСОБА_1

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Законом України Про охорону дитинства визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.

Згідно з Рішенням Франківського від 08.11.2016 року, з червня 2015 року неповнолітні діти проживали з ОСОБА_1, він їх доглядав, виховував та утримував, а дружина ОСОБА_2 тимчасово проживала в ОСОБА_7.

Відповідно до характеристик з місця навчання дітей, з 01.09.2015 року батько ОСОБА_1 піклувався про дітей, цікавився їх життям та навчанням. Діти були чисті, виховані та забезпечені всім необхідним для навчання, в сина ОСОБА_8 останнім часом підвищився рівень навчальних досягнень та поведінка, до 06 грудня 2016 року відвідували навчальний заклад.

Згідно з довідками ГО „Футбольний клуб „Старт Львів, з 01.02.2016 року по 05.12.2016 року, діти тренувались у футбольному клубі, ОСОБА_1 регулярно приводив та забирав їх з тренувань, сприяв їх участі у всіх навчально-тренувальних та змагальних заходах, син ОСОБА_9 був нагороджений медаллю за перемогу у турнірі.

Зазначеними доказами, спростовується ухилення ОСОБА_1 від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та залишення їх без догляду дорослих.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено події адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, відсутня подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за в ідсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

закрити провадження у справі про адміністративне в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_10