АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/2462/16-п Суддя першої інстанції: Гуренко М.О.
Провадження №33/790/9/17
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року суддя апеляційного суду Харківської області Сащенко І.С., при секретарі Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому зсіданні в залі суду в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року, -

п о с т а н о в и в :

Постановою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як зазначено в постанові суду, 10 вересня 2016 року о 10 годині 10 хвилин в м.Ізюм Харківської області по вул.Гагаріна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп'яніння (млява мова, почервоніння очей, запах з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

При розгляді справи суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року , а справу направити на новий розгляд до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області. Зазначає, що він не був учасником дорожнього руху, оскільки знаходився на пасажирському сидінні у припаркованому автомобілі.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на подання апеляційної скарги. При цьому посилається на те, що зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 07 листопада 2016 року.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст.268 КУпАП, поновляє апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріли справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зазначеним вимогам постанова суду не відповідає.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №120690 від 10.09.2016 року ОСОБА_1 10 вересня 2016 року о 10 годині 10 хвилин в м.Ізюм Харківської області по вул.Гагаріна керував транспортним засобом Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп'яніння (млява мова, почервоніння очей, запах з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9А ПДР України.(а.с.2)

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів,тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому в постанові зазначив, що наявні у справі докази підтверджують вину ОСОБА_1 лише за порушення п.2.5 ПДР України. Порушення ним п.2.9 ПДР України вважав недоведеним та дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, проте свій висновок не обґрунтував, провадження у цій частині у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не закрив.

Крім того, при розгляді справи, суддя не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено одразу за двома пунктами ПДР України- 2.5 та 2.9 А, що є неприпустимим.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим. Висновки, викладені у постанові, є передчасними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року - скасуванню, а матеріали справи - поверненню начальнику Ізюмського ВП ГУНП України в Харківській області для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

В даному судовому засіданні обмежитись складанням та проголошенням резолютивної частини постанови наступного змісту :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, у відношенні ОСОБА_1 - скасувати.

Матеріали справи повернути начальнику Ізюмського ВП ГУНП України в Харківській області для належного оформлення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області І.С.Сащенко