Справа № 463/5320/16-п Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/783/178/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 11.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 11.11.2016 року о 00 год. 10 хв. на вул. Івана Франка, 1 у м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що в той день не вживав алкогольні напої, виявлення факту алкогольного спяніння з допомогою алкотесту «Драгер» відбувся з порушенням вимог законодавства, апелянт при свідках вимагав проведення тесту в спеціалізованій медичній установі, на що йому працівники поліції відмовили.

Розглянувши матеріали справи № 463/5320/16-п, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

При апеляційному розгляду справи стороною захисту апеляційному суду було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №391741 від 11.11.2016 року складеного відносно ОСОБА_2 та наданого працівниками поліції ОСОБА_2, з якого вбачається, що під час його складення не зазначено прізвища інспектора поліції, який його склав. Разом з тим, в матеріалах справи міститься оригінал цього ж протоколу, в якому ручкою іншого кольору дописано прізвище працівника поліції, який можливо заповнював бланк протоколу. Зазначене є неприпустимим при складенні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення АП2 №391741 від 11.11.2016 року складено не належним чином та сумнівним на думку апеляційного суду його складення працівником поліції ОСОБА_4.

За таких обставин суд першої інстанції зобовязаний був повернути матеріали щодо ОСОБА_2 органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, для належного оформлення.

Проте, згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинено 11.11.2016 року, тобто стягнення у справі може бути накладено не пізніше 11.02.2017 року.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про закриття провадження у цій справі у звязку зі закінченням строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1