Справа № 456/3005/16-п Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 33/783/234/17 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 рокуапеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року, -

з участю представника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката Керницького В.М.,

правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 27 вересня 2016 року близько 23 год. 20 хв. по вул. Болехівській у м. Стрию, Львівської області, керував транспортним засобом марки "Сітроен Берлінго", н.з. " НОМЕР_1 ", в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимогу п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Крім цього,викладені в ній відомості про особу суперечать вимогам ст. 238 КУпАП, оскільки він -ОСОБА_2 є жителем Івано-Франківської області, а матеріали адміністративної справи відносно нього розглядав суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Зазначає, що суд не дослідив обставини справи, не надав належної оцінки доказам, підійшов формально до їх вивчення, не сприяв неупередженому її розгляду, що потягло за собою необґрунтоване застосування накладення стягнення.

Наголошує, що був учасником Револіції Гідності і внаслідок отриманого поранення став інвалідом та втратив зір і не в змозі керувати транспортним засобом, тим більше вночі, а тому надав свій автомобіль у користування знайомому, який 27 вересня 2016 року його підвозив.

Акцентує, що суд не допитав зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення свідків, однак задоволив клопотання про їх виклик до суду для з'ясування всіх обставин справи, оскільки такі є суперечливими та не відповідають дійсності.

Просить поновити строк оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області, скасувати таку та закрити справу.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та його представника - адвоката Керницького В.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд не вирішує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року, так як вважає, що правопорушник ОСОБА_2 цього строку не пропустив.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постанова суду була винесена за відсутності скаржника і його представника, а копію такої ОСОБА_2 отримав 24 січня 2017 року, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34), а апеляційна скарга ним подана 03 лютого 2017 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 289 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 456/3005/16-п, зокрема протоколом серії АП2 №139038 про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2016 року (а.с.2)., поясненнями ОСОБА_4 (а.с.3), ОСОБА_5 (а.с.4), ОСОБА_6 (а.с.5), ОСОБА_7 (а.с.6), ОСОБА_8 даними в місцевому суді та іншими наявними у матеріалах справи доказами, яким суддя міськрайонного суду дав належну правову оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, апеляційний суд вважає, що зазначене спростовує доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_2 щодо його невинуватості у порушенні п.2.5 ПДР України.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя міськрайонного суду підставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області