Провадження №3/428/65/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145314 від 05 листопада 2016 року вбачається, що 05 листопада 2016 року о 02-55 год. ОСОБА_1 по вул.Центральній, 48 в м.Сєвєродонецьку, керував транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера на місці, або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно він є власником автомобіля, однак того дня за кермом не перебував. Відмовився від проходження медичного обстеження, а також від проходження огляду на місці за допомогою алкотестера, оскільки почував себе погано, неодноразово просив викликати йому швидку допомогу, а також з тих підстав, що за кермом не перебував.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня він був разом з ОСОБА_1 Вони їхали по вул.Федоренко. Автомобілем керував він, ОСОБА_1 стало погано і вони заїхали на стоянку біля авто мийки ТЦ «Джаз». Підїхали поліцейські, ОСОБА_1 з ними розмовляв на вулиці, він сидів за кермом у автомобілі.

В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом зі службових нагрудних камер поліцейських під час припинення правопорушення з боку ОСОБА_1 05.11.2016 року, де видно, що працівники поліції розмовляють біля автомобіля НОМЕР_1, що стоїть з увімкненим двигуном, з ОСОБА_1 У звязку з наявними ознаками алкогольного спяніння пропонують йому пройти тест за допомогою алкотеста «Драгер», або у медичній установі, на що ОСОБА_1 відмовляється, пояснюючи, що він дійсно є власником автомобіля, однак самим автомобілем не керував. За кермом автомобіля була інша особа.

Вислухавши ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145314, 05 листопада 2016 року о 02-55 год. ОСОБА_1 по вул.Центральній, 48 в м.Сєвєродонецьку, керував транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера на місці, або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Також до протоколу долучено пояснення свідків, в яких зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера та у закладі охорони здоровя. При цьому, письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Суд зауважує, що відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

З наданого відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських не вбачається, щоб ОСОБА_1 здійснював дії повязані з керуванням/управлінням транспортним засобом, що також заперечувалося ним, як і під час складання протоколу, так і у судовому засіданні.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений і наведене спростовується наступним.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на ознаки алкогольного спяніння ОСОБА_1, не заперечується і ним самим. Також, той факт, що ОСОБА_1 не керував і не міг керувати автомобілем за обставин вказаних у протоколі підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, пояснення якого узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 та його позицією згідно до наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

В обґрунтування вини ОСОБА_1, в тому що 05.11.2016 року він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суду надано відео, зняте працівниками поліції. Проте з даного відео не вбачається, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом, повідомляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керує транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, а тому відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння вважається законною.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ним керувала інша особа ОСОБА_2, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник