Справа № 428/814/17
Провадження №3/428/395/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Гетьманцевої Ю.Ю., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, прокурора Каліберди К.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Луганській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2, ст.172-7 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої: Борівський селищний голова, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, с.м.т.Борівське, вул.Свердлова, 21, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2017 року УЗЕ в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України було виявлене адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відповідно до якого ОСОБА_1, перебуваючи на посаді Борівського селищного голови, згідно п. п «в» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила Борівську селищну раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів та вчинила дії, передбачені ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно рішення першої сесії сьомого скликання Борівської селищної ради № 1 від 17.11.2015 року визнано повноваження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді Борівського селищного голови.

Рішенням першої сесії сьомого скликання Борівської селищної ради № 9 від 17.11.2015 року селищному голові ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування й того ж дня нею складено присягу та попередження.

Згідно ч. 2 п. 1 постанови Кабінету міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» № 268 від 09.03.2006 року, «умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування», рішення про преміювання сільських, селищних, міських голів приймається відповідною радою.

02.12.2015 року відбулася 3 сесія Борівської селищної ради сьомого скликання, на яку з 22 обраних депутатів прибули 19 депутатів і голова відповідної ради ОСОБА_1

На зазначеній сесії, яка відбувалася в приміщенні Борівської селищної ради, розташованої у м.Сєвєродонецьк, с.м.т.Борівське, вул. Червоних партизан, буд. 7, серед інших питань розглядалися питання № 7 «Про виплату премії селищному голові та секретарю селищної ради» та № 9 «Про виплату премії селищному голові ОСОБА_2 та секретарю селищної ради ОСОБА_3 до дня самоврядування». Згідно стенограми і протоколу 3 сесії Борівської селищної ради сьомого скликання від 02.12.2015 року рішення прийнято одноголосно «за», тобто усіма присутніми 19 депутатами та Борівським селищним головою ОСОБА_2 відповідно.

Так 02.12.2015 року Борівським селищним головою ОСОБА_2 підписано рішення другої сесії № 16 Борівської селищної ради сьомого скликання «Про виплату премій селищному голові та секретарю селищної ради» та рішення № 18 «Про виплату премій селищному голові, секретарю селищної ради», на підставі яких першій було нараховане та виплачено премія у розмірі 100 відсотків середньомісячної зарплати та премія до дня місцевого самоврядування.

Аналогічні порушення ОСОБА_2 були допущені при проведенні третьої сесії Борівської селищної ради сьомого скликання від 25.12.2015 року, на якій серед інших вирішувалося питання № 5 «Про виплату премій селищному голові, секретарю селищної ради», яке одноголосно було проголосоване «за» 13 присутніми депутатами та головою ради ОСОБА_2

Разом з тим ОСОБА_2 не повідомляла письмово чи у інший спосіб Борівську селищну раду та депутатський корпус про виникнення реального конфлікту інтересів в ході підписання рішень № 16, 18 від 02.12.2015 року та № 26 від 25.12.2015 року.

Також, голова міської (селищної) ради відповідно до своїх службових повноважень є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою, а також видає розпорядження у межах своїх повноважень (п.13 та п.20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Згідно отриманої інформації з Борівської селищної ради м.Сєвєродонецька Луганської області Борівський селищний голова ОСОБА_1 не повідомляла виконавчий комітет Борівської селищної ради та депутатський корпус цієї ж ради щодо наявності у неї реального конфлікту інтересів під час виконання повноважень.

Таким чином у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між її особистим майновим інтересом - бажанням поліпшити своє матеріальне становище шляхом збільшення кінцевого розміру отриманого доходу та її службовими повноваженнями, Борівського селищного голови, що вплинуло на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання своїх службових повноважень.

Тобто реальний конфлікт інтересів в даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище, реально зіткнувся з її службовими повноваженнями в ході підписання вищезазначених рішень з питання преміювання себе як голови селищної ради.

У даному випадку ОСОБА_2 повинна була утриматися від підписання вищезазначених рішень з питання преміювання себе та невідкладно повідомити виконавчий комітет Борівської селищної ради та депутатський корпус цієї ж ради щодо наявності у неї реального конфлікту інтересів під час виконання повноважень, чого не було здійснено ОСОБА_2

Відповідно до п.1 ст.28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п. п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи місцевого самоврядування є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Таким чином Борівський селищний голова ОСОБА_2 підписала вищезазначені рішення з питання преміювання себе та не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомила виконавчий комітет Борівської селищної ради та депутатський корпус цієї ж ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що передбачено ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не вжила заходів щодо недопущення, запобігання і врегулювання конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів. Адміністративна відповідальність за вказані адміністративні правопорушення, повязані з корупцією передбачена ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП визнала, розкаялася, надала пояснення аналогічні тим, що містяться в письмових поясненнях. Зобовязалася в майбутньому не допускати порушень законодавства.

Прокурор Каліберда К.С. в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення. Вважав доведеним скоєння ОСОБА_1 правопорушень передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, тобто неповідомлення у встановлену законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, прийняття рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Вислухавши правопорушника, прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Так відповідальність за ч.1 ст. 172-7 КУпАП настає за: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідальність за ч.2 ст. 172-7 КУпАП настає за: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Субєктом правопорушень є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані в тому числі: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду Голови Борівської селищної ради, будучи посадовою особою публічного права, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, який керуючись приватними інтересами з метою приховування суперечностей між особистим приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, наявність яких впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, невідкладно не повідомила Борівську селищну раду про наявність реального конфлікту інтересів і вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто не вжила заходів щодо недопущення, запобігання і врегулювання конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що передбачені п. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, вказаними діями Голова Борівської селищної ради ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1. адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, а також вимоги ст. 33-35 КУоАП, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне з числа вчинених, суд вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП, яка передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При визначені виду і розміру стягнення ОСОБА_1, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка раніше корупційні правопорушення не вчиняла, ступінь вини, визнання провини, розкаяння, відсутність по справі обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст.36 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі передбаченому ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 33, 36, ч.1, ч.2 ст. 172-7, ст. 221, 276, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення за скоєння адміністративних правопорушень передбачених:

- ч.1 ст.172-7 КУпАП - у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн;

- ч.2 ст.172-7 КУпАП - у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3200 грн.

На підставі ст.36 КУпАП накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.2 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник