Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/263/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2016 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Драний В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

24.09.2016 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Пушкове - Добровеличківка 25 км, не витримав безпечної дистанції і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому своє рішення мотивував посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, пояснення свідків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції порушив його право, передбачене ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу за його відсутності незважаючи на клопотання про відкладення судового засідання.

Вважає, що постанова районного суду про його винуватість у ДТП не ґрунтується на доказах. Посилається на те, що саме водій автомобіля ВАЗ-2109 допустив порушення п. п. 9.4, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР, що підтверджується схемою ДТП, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інших. Зокрема, зазначає, що водій автомобіля НОМЕР_3 рухаючись по автомобільній дорозі Пушкове - Добровеличківка, 25 км, у зв'язку з неякісним дорожнім покриттям на дільниці дороги де сталося зіткнення, вирішив об'їхати вказані перешкоди по зустрічні смузі, але перед перестроюванням ліворуч не переконався у безпеці виконуваного маневру та відсутності інших транспортних засобів у попутному напрямку, що могли здійснювати його обгін, не подивився у ліве бокове дзеркало, і почав виконувати маневр повороту ліворуч. Здійснюючи незаборонений в даному місті обгін, він виконавши максимально всі можливі заходи передбачені ПДР, завчасно до початку маневру подав сигнал покажчиками повороту, застосовував перемикання світла фар і звуковий сигнал, але зрозумівши, що неможливо уникнути дорожньо-транспортної пригоди був змушений різко гальмувати, при цьому здійснивши перестроювання на обочину зустрічного руху де завдав переднім правим крилом автомобіля LEXUS GX470 удар в задню частину автомобіля ВАЗ-2109.

Крім того вказав, що судом не прийнято до уваги, що на місці зіткнення автомобілів будь яких знаків чи розміток, які б забороняли виїзд автомобілів на смугу зустрічного руху, не було, в зв'язку з чим він мав право здійснювати обгін (об'їзд) автомобілів, які рухалися (стояли) у попутному напрямку по зустрічній смузі руху.

Отже вважає, що порушення водієм ВАЗ-2109 вимог п. 10.4 ПДР знаходяться у прямому причинному зв'язку із ДТП. При умові виконання водієм автомобіля ВАЗ-2109 цих вимог та візуального переконання за допомогою лівого бокового дзеркала у наявності інших транспортних засобів на зустрічній смузі руху, які могли здійснювати його обгін (об'їзд), він зміг би вчасно відреагувати на це і уникнути відповідного зіткнення автомобілів.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заперечення на вказану апеляційну скаргу, в задоволенні якої просить відмовити, а постанову районного суду просить залишити без змін.

В запереченнях ОСОБА_6 зазначає, що викладена в апеляційній скарзі інформація неправдива та не підтверджуються жодними доказами. Вважає упередженими показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на які посилається ОСОБА_3, оскільки ці особи є його друзями і родичами.

Перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід зашити без змін, з таких підстав.

Так, ОСОБА_3, будучи своєчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання на виклик апеляційного суду не зявлявся, про причини неявки не повідомив.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 266511 від 24.09.2016 року, ОСОБА_3 о 15 год. 40 хв. на автодорозі Пушкове - Добровеличківка 25 км керував автомобілем НОМЕР_1, не витримав безпечної дистанції і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався по переду в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, обєктивно підтверджуються сукупністю послідовних та узгоджених між собою доказів, зокрема: схемою з графічним зображенням дорожньої обстановки та умов місця ДТП, переліком механічних пошкоджень транспортних засобів LEXUS GX470 та ВАЗ 2109 (а.с.4); поясненнями водія ОСОБА_6 про те, що 24.09.2016 року о 15 год. 40 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 2109, рухаючись по правій стороні автодороги, він відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля, від удару автомобіль декілька раз розвернуло та викинуло на праве узбіччя автодороги (а.с.12); поясненнями свідка ОСОБА_7, яка вказала що 24.09.2016 року о 15 год. 40 хв. перебуваючи в автомобілі ВАЗ 2109, на передньому пасажирському сидінні, поблизу повороту до с. Йосипівки, відчула сильний поштовх у задню частину автомобіля внаслідок чого автомобіль втратив керування та вилетів на праве узбіччя (а.с.10).

Суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 вимог п. 13.1 ПДР та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження ОСОБА_3 про те, що ДТП сталося внаслідок дій водія автомобіля ВАЗ 2109, який у зв'язку з неякісним дорожнім покриттям на дільниці дороги де сталося зіткнення вирішив об'їхати вказані перешкоди по зустрічні смузі, але перед перестроюванням ліворуч не переконався у безпеці виконуваного маневру та відсутності інших транспортних засобів у попутному напрямку, що могли здійснювати його обгін, почав виконувати маневр повороту ліворуч, є безпідставними, такими що спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до схеми місця події яка сталася 24.09.2016 року о 15 год. 40 хв., на автомобільній дорозі Пушкове - Добровеличківка 25 км, з якою ознайомлені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та підписали її без зауважень, зазначено що недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП відсутні. Таким чином, відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які могли стати супутньою причиною ДТП, беззаперечно спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про здійснення ОСОБА_6 безпосередньо перед дорожньо - транспортною пригодою раптового маневру, з метою обїзду неякісного дорожнього покриття (перешкоди) по зустрічні смузі.

Крім того, відповідно до схеми місця ДТП у якій зафіксовано напрямок руху автомобілів, ВАЗ 2109 рухався у правій смузі автодороги Пушкове Добровеличківка 25 км. За ним в попутному напрямку по цій же смузі рухався автомобіль LEXUS GX470, про що також вказує характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, оскільки удар відбувся в задню частину автомобіля ВАЗ 2109 передньою частиною автомобіля LEXUS GX470. Внаслідок зіткнення транспортний засіб ВАЗ 2109 отримав пошкодження деформацію: заднього бамперу, заднього лівого крила, задньої частини автомобіля, деформацію даху, розбите заднє ліве та заднє скло, задній лівий стоп. Автомобіль LEXUS GX470 отримав пошкодження у виді розбитого переднього бамперу з правого боку, розбитої лівої передньої фари, деформування переднього правого крила. Вказані пошкодження зафіксовані на фотознімках долучених до схеми ДТП (а.с.16-26). Схема місця ДТП, підписана учасниками ДТП без будь - яких застережень (а.с.4).

За таких підстав, порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 13.1 ПДР, якими передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, знаходяться у прямому причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, оскільки при умові дотримання вказаних вимог ПДР, ОСОБА_3 зміг би вчасно зреагувати на дорожню обстановку і уникнути зіткнення із автомобілем ВАЗ 2109.

Посилання апелянта на пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 не мав можливості уникнути ДТП, оскільки водій автомобіля ВАЗ 2109, який рухався попереду автомобіля LEXUS GX470 здійснив раптовий маневр ліворуч, внаслідок чого сталося ДТП є необгрунтованими, такими що не заслуговують на увагу, оскільки вказані свідки в момент зіткнення транспортних засобів знаходилися в автомобілі ОСОБА_3, отже є зацікавленими особами, їх пояснення є упередженими. Крім того, свідок ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначив, що очевидцем дорожньо транспортної пригоди не був, оскільки перебував в автомобілі LEXUS GX470 на задньому пасажирському сидінні і за дорожньою обстановкою не слідкував (а.с.11). Свідок ОСОБА_8 у своїх поясненнях вказав, що автомобіль ВАЗ-2109 рухався по тій же смузі що і вони, коли ОСОБА_3 включив покажчик повороту і почав обгін, водій автомобіля ВАЗ-2109 здійснив маневр праворуч, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів (а.с.15). Наведене вказує про суперечливість показань свідків на які посилається ОСОБА_3

Також, доводи ОСОБА_3 відносно порушення його права передбаченого ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи районним судом відбувся без його участі, є безпідставними, так як відповідно до матеріалів справи правопорушник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд першої інстанції обгрунтовано визнав таким, що не містить поважних причин. Крім того, апеляційний розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням правопорушника, проте ОСОБА_3 проігнорував виклик до суду та у судове засідання не зявився, що свідчить про затягування розгляду справи і небажання брати участі у судовому засіданні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки наведені вище докази свідчать, що саме ОСОБА_3 порушив п. 13.1 ПДР, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобіля LEXUS GX470 з автомобілем ВАЗ 2109, яким керував ОСОБА_6 Порушення ОСОБА_3 п. 13.1 ПДР, згідно яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, знаходиться в причинному звязку із ДТП, яка сталася 24.09.2016 року о 15 год. 40 хв. на автодорозі Пушкове - Добровеличківка 25 км. Належних доказів про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, які вказують на його невинуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, апеляційним судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та спричинені наслідки у виді пошкодження транспортних засобів, особу правопорушника, який не працює, відсутність обставини, які помякшують або обтяжують відповідальність, суд першої інстанції наклав стягнення передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

За наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року, стосовно ОСОБА_3 слід залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2