АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні адмінністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді 03 березня 2016 року приблизно о 20 год. 45 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1, рухався проїзною частиною просп. Бажана в м. Києві, перестроївшись з другої смуги в третю, ОСОБА_3 проявив неуважність та при виникненні перешкоди, створеної зупинкою автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду перешкоди і здійснив зіткнення з вищесказаним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що постанова судді була винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально дійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт звертає увагу, що 03 березня 2016 року він рухався на автомобілі марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бажана, для об'їзду великогабаритного автомобіля, який рухався та почав гальмувати попереду, ним було здійснено маневр на вільну третю смугу руху, перестроївшись у третю смугу руху, близько за 20 метрів помітив, що на даній смузі автодороги стоїть транспортний засіб без увімкненої аварійної світлової сигналізації та без знаку аварійної зупинки, в той час в четвертій смузі з лівої сторони рухався інший транспортний засіб, тобто об'їхати перешкоду у апелянта не було можливості, а тому він застосував екстрене гальмування, при цьому освітленість автодороги була досить поганою.

ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано наявність свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, якими було складено письмові пояснення та які могли повідомити факт відсутності увімкненої аварійної світлової сигналізації та знаку аварійної зупинки в автомобілі марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Крім того, апелянт вказує на те, що протокол складений лейтенантом поліції Будовиком Д.А. з порушенням ст. 256 КУпАП, уповноваженою особою не було встановлено та не зазначено в протоколі коли виникла небезпека для руху автомобіля і відповідно коли ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України та не зазначено про наявність відео реєстратора в автомобілі марки «Volkswagen Passat»,д.н.з. НОМЕР_2.

Також апелянт звертає увагу, що відео з відео реєстратора автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2, яке було надано в суді першої інстанції представником потерпілого на гаджеті (планшеті), а не на самому відео реєстраторі та з даного відео, яке тривалістю 20 секунд, не можливо встановити дату зйомки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а постанову судді слід скасувати та прийняти нову постанову, виходячи з таких підстав.

Визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду вийшов за межі суті адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, направленого на розгляд суду, а також зазначив, що ОСОБА_3 порушив вимоги пункту Правил дорожнього руху, який не ставився у вину особі згідно з протоколом про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2, № 334865 від 03 березня 2016 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat»,д.н.з. НОМЕР_2, чим спричинив технічні пошкодження обом автомобілям.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 порушив п. 13.1 ПДР України.

Як убачається з постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а за інших обставин. При цьому суддя дійшов до висновку, що за обставин, викладених ним у постанові, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, хоча згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 суддя районного суду вийшов за межі суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, та визнав особу винною у порушенні вимог ПДР України, які не ставились у вину цій особі згідно з протоколом.

При цьому у постанові судді районного суду не вказані підстави для зміни як фактичних обставин справи, так і кваліфікації дій особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, а висновки щодо порушень ОСОБА_3 вимог п. 13.1 ПДР України при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у постанові судді відсутні.

За таких обставин постанова судді районного суду щодо ОСОБА_3 не може вважатись законною і обґрунтованою, а тому таку постанову слід скасувати.

Згідно з ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляції суддя апеляційного суду після скасування постанови судді районного суду може закрити провадження у справі або прийняти нову постанову.

Апелянт прохає після скасування постанови судді районного суду закрити провадження у справі, проте наразі суддя апеляційної інстанції не може прийняти таке рішення, оскільки, як було зазначено в цій постанові, суддя районного суду не розглядав обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, у постанові судді відсутні відповідні висновки, а тому суддя апеляційного суду позбавлений можливості перевірити доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог ПДР України та відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин після скасування постанови судді районного суду суддя апеляційного суду має прийняти рішення про повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки згідно зі ст. 221 КУпАП особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, є суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Отже, після скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року щодо ОСОБА_3 суддя апеляційного суду має ухвалити нову постанову, якою повернути справу на новий розгляд до районного суду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3скасувати та прийняти нову постанову, якою призначити розгляд справи в суді першої інстанції.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/1097/2016 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Шевчук О.П.

Доповідач Ковальська В.В.