Справа № 466/8007/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 33/783/791/16 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю представника правопорушника ОСОБА_1- адвоката ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28Л0.2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, 15.03 Л 996 року

народження, громадянина України, українця, не працюючого, який

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів в сумі 10 200 гривень в дохід держави з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції та протоколу серії АП2 №057621, гр. ОСОБА_1, 04.09.2016 року близько 23.30 год. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ -11028» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Коперника, 42 у м. Львові в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Ламага В.Р. просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт покликається, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, яка не відповідає матеріалам справи та прийнята з порушеннями процесуальних норм.

Свої вимоги мотивує тим, що його на освідування на стан наркотичного чи іншого спяніння не водили, все сфальсифіковано. Наполягає, що його поліцейські повинні були провірити на місці на приладах «Алкотестер» чи «Драгер», а вже потім вести в медичний заклад. В суді першої інстанції не були допитані свідки, які свої пояснення написали під диктовку поліцейських, ні лікар, який його оглядав, ні інспектор, який складав протокол.

Апелянт вважає, що його письмові та усні зауваження про те, що він не відмовляється від проходження на визначення будь-якого спяніння чи відсутності такого було проігноровано і поліцейськими і суддею першої інстанції. Тим більше суддя першої інстанції безпідставно вказує, що він перебував в стані наркотичного спяніння, якщо є довідка з медичної установи, що відмовився від проходження освідування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 057621 від 05.09.2016 року, складений о 00:30 год. про порушення вимог п.2.5а ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) за підписом ОСОБА_1 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння № 1296 від 05.09.2016 року складений о 00:30 год. з відміткою про те, що ОСОБА_1 відмовився від здачі аналізу в присутності двох свідків (а.с.3);

- поясненням свідка ОСОБА_3 (а.с.4);

- поясненням свідка ОСОБА_4 (а.с.5).

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП.

З врахуванням конкретних обставин справи, а саме відмовою від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особи ОСОБА_1, застосоване відносно ОСОБА_1 покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік слід залишити без змін.

Разом з цим, судом першої інстанції безпідставно зазначено в мотивувальній частині постанови те, що ОСОБА_1, 04.09.2016 року близько 23.30 год., керував транспортним засобом марки «ЗАЗ -11028» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Коперника, 42 у м. Львові в стані наркотичного спяніння, а тому таке твердження підлягає виключенню.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - змінити в мотивувальній частині, а саме виключити: « гр.ОСОБА_1, 04.09.2016 року близько 23.30 год. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ -11028» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Коперника, 42 у м. Львові в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Вважати правильним мотивування : « гр. .ОСОБА_1, 04.09.2016 року близько 23.30 год. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ -11028» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Коперника, 42 у м. Львові, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_6