П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 24 серпня 2016 року, о 06 год. 50 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Північна, 3, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки "Опель", д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв наїзд на гаражі №№ 18, 19, в яких знаходились автомобілі "Тойота", д.н.з. НОМЕР_2, та "Хюндай", д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При цьому, ОСОБА_1, 24 серпня 2016 року, о 06 год. 50 хв., в м. Києві по вул. Північна, 3, керував автомобілем марки "Опель", д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження всіх форм та методів на огляд на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, в строк на апеляційне оскарження, ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини вчинених адміністративних правопорушень, просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження в справі закрити.

При цьому він, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що судом першої інстанції без належного його виклику та сповіщення про судове засідання, в порушення його прав на захист, при розгляді даного провадження та застосуванні до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та штрафу не були враховані такі пом'якшуючи обставини, як-то: перебування на його-Стахова В.О. утриманні батьків та його щире каяття у скоєному.

Що стосується ймовірного пропущеного строку на оскарження постанови місцевого суду, то, як зазначає ОСОБА_1, в судовому засіданні під час розгляду даного провадження він присутній не був і про існування даного судового рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 27 жовтня 2016 року, і вже 28 жовтня 2016 року електронною поштою направив апеляційну скаргу на адресу Оболонського районного суду м. Києва.

Після судового засідання за вказаною апеляційною скаргою, призначеного на 16 листопада 2016 року, на адресу Апеляційного суду міста Києва у той же день надійшла заява ОСОБА_1 щодо розгляду провадження у його відсутність у зв'язку із зайнятістю останнього по роботі та неможливістю брати участь у судовому розгляді справи.

Отже, його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Згідно положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги процесуального закону судом при розгляді справи дотримані.

Так, ОСОБА_1 після надходження справи до суду 20 вересня 2016 року був повідомлений про розгляд справи на 10.30 годин 05 жовтня 2016 року (а.с. 9), коли останній подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 10), а адвокат ВолкоморТ.І. заяву про перенесення розгляду справи (а.с. 11-12).

10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи (а.с. 14), містять матеріали справи і повістку від 07 жовтня 2016 року про виклик ОСОБА_1 до суду на 10.30 годин 18 жовтня 2016 року (а.с. 13).

За вказаним, не дивлячись на те, що остання повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання без її вручення ОСОБА_1 (а.с. 15), - слід прийти до висновку про належне сповіщення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що було порушено його право на захист у зв'язку з неналежним його сповіщенням про час, дату та місце розгляду справи, у зв'язку з чим він не зміг надати суду свої пояснення - є необґрунтованими, і не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення та закриття провадження в справі, як про це поставив питання в апеляційній скарзі ОСОБА_1

Дотримані судом першої інстанції і положення ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення - місця вчинення правопорушення та фактичного проживання ОСОБА_1

Оскільки ОСОБА_1 на постанову від 18 жовтня 2016 року подав апеляційну скаргу 28 жовтня 2016 року, він дотримався строків, передбачених ст. 294 КУпАП, на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до приписів ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентовано ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1, винність якого у порушенні ним п.п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі, за які настає відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вказані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення від 24 серпня 2016 року, серії АП2 № 038103 та серії АП2 № 038104 (а.с. 1, 2).

Вказані протоколи за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та складені, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором поліції роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ілюченко О.В.

В матеріалах провадження наявний рапорт лейтенанта поліції Ілюченко О.В. (а.с. 7) та пояснення свідків-понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4, 5), які узгоджуються між собою щодо обставин вчинених ОСОБА_1 правопорушень, які зазначені і в рапорті інспектора 5 роти 2 батальйону УПП у м. Києві Подгуренко Є.О. (а.с. 6).

Дослідивши докази в справі, в їх сукупності, суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, що фактично не оспорюються ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі.

Як регламентують положення ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом, виходячи із санкції відповідного закону.

При накладені на ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону виконані.

При цьому, судом дотримані і положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, та накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, яким являється ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змінами від 07 липня 2016 року, що вступили в дію 27 липня 2016 року - у виді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На дані висновки не можуть вплинути доводи ОСОБА_1 щодо визнання ним повної вини у вчинених адміністративних правопорушеннях, його щирого каяття та усвідомлювання скоєного чи наявність на його утриманні батьків, документи про що ОСОБА_1 не надані, як і даних про його працевлаштування.

З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що підстави для скасування постанови суду і закриття провадження, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 - відсутні, у тому числі за малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП чи передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, можливість чого передбачають приписи ст. 21 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька