АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/911/16 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
Справа № 204/5838/16-п Головуючий у другій інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_3, 04.09.2016 року о 07 годині 10 хвилин, по пр. Пушкіна в м. Дніпро, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а ОСОБА_4 дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 03 листопада 2016 року подав апеляційну скаргу, яка була повернута у звязку з тим, що подана після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження і за відсутності відповідного клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Звертаючись 15 грудня 2016 року з апеляційною скаргою повторно, ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, вказуючи на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки його представника за довіреністю не допустили копії постанови він своєчасно не отримав. 03 листопада 2016 року подав апеляційну скаргу, яка йому була повернута за відсутності клопотання про поновлення строку. Дані недоліки він усунув негайно і подав апеляційну скаргу повторно. Постанову судді першої інстанції просить скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова судді першої інстанції була винесена з порушенням норм процесуального права, а саме п.5 ст. 7 КАС України та ч. 1 ст. 268 КУпАП. Також порушено принципи адміністративного судочинства, а саме принципу гласності та відкритості судового засідання. Внаслідок порушення даної норми, він не мав змогу довести як особисто так і через представника, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушеннями. Зазначає, що спеціальний технічний засіб Драгер 0462 не зазначений в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС, який визначено Наказом МВС України № 33 від 01.03.2010 року. Також вказує на те, що працівники патрульної служби, не надали сертифікат на вищезазначений алкотестер, та не дали йому змоги перевірити цілісність пакування на трубці алкотестеру. Також в протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано причина його зупинки.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3, не зявився, на електрону адресу суду, направив клопотання про розгляд скарги за його відсутності, оскільки не має можливості бути присутнім за станом здоровя. Вимоги підтримує в повному обсязі, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю можливим розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_3, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що його було позбавлено права на захист, оскільки суд з незрозумілої причини не допустив його представника за довіреністю є необґрунтованим, Зокрема, у відповідності до ст. ст. 270 та 271 КУпАП, представником та захисником можуть бути виключно адвокат, законний представник або інший фахівець в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

З аналізу наведених норм та з урахуванням тлумачень викладених у рішенні Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-р/п (справа 1-17/2000)) інші фахівці у галузі права мають діяти у межах спеціального закону, який на даний час не прийнятий. Таким чином законодавець обмежив участь осіб у якості захисника чи представника, які діють на праві довіреності та мають лише юридичну освіту.

Щодо посилання в апеляції на порушення п.5 ст. 7 КАС України є безпідставним, оскільки дана справа про адміністративне правопорушення розглядається у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні справи, а не КАСУ.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 118377 від 04 вересня 2016 року; висновком алкотестеру «Drager» результати якого показали у водія ОСОБА_5 1, 20 % проміле; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у звязку з виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обставинам(уповільнений рух), в присутності двох свідків виявлена у водія ОСОБА_5 позитивна проба 1,20 %; поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, згідно яких, водій ОСОБА_3 в їх присутності пройшов медичний огляд за допомогою технічного засобу «Драгер» результати якого показали 1, 20% проміле. Водій ОСОБА_3 з показником алкотестеру був згоден.

Окрім того, згідно рапорту інспектора поліції ОСОБА_7, водій ОСОБА_3, від керування був відсторонений, керування транспортним засобом передано іншому водію ОСОБА_8

Таким чином, заперечення ОСОБА_5 стосовно вживання ним спиртних напоїв та недійсності показів алкотестеру «Drager» не знайшли свого підтвердження і спростовуються матеріалами справи.

Посилання, ОСОБА_3, стосовно того, що спеціальний технічний засіб Драгер 0462 не зазначений в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС, який визначено Наказом МВС України № 33 від 01.03.2010 року, є необґрунтованим, безпідставним, та таким, що посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на недіючі нормативно правові акти.

Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, було затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

З огляду на викладене, до стверджень ОСОБА_3, стосовно того, що працівники патрульної служби, не надали сертифікат на вищезазначений алкотестер, та не дали йому змоги перевірити цілісність пакування на трубці алкотестеру, відношусь критично, оскільки вони матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, і вважаю їх способом ухилення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано причина його зупинки, є обезпідставними, скільки протокол про адміністративне правопорушення, складений у звязку з керуванням ОСОБА_3, транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Факт зупинки транспортного засобу зазначений у рапорті інспектора поліції ОСОБА_7, а саме, автомобіль ОСОБА_8 був зупинений за порушення правил маневрування та технічного стану автомобіля ( не працював стоп-сигнал).

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2