Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/275/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й., за участі захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, розглянув у м. Кропивницькому адміністративну справу за апеляційною скаргою останнього на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2016 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним в тому, що він 24 червня 2016 року о 22 годині 30 хвилин по вул. Г.Сталінграду в м. Олександрія Кіровоградської області керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані). Від продуву алкотестеру та проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3., який діє в інтересах ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови міськрайонного суду, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП України розглянув справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про повідомлення судом правопорушника про місце і час розгляду справи, зокрема повістка про виклик особи до суду чи будь-які інші докази про своєчасне повідомлення судом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок чого ОСОБА_4 був позбавлений права взяти участь у розгляді справи стосовно притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, звертає увагу, що розглянувши справу у відсутність правопорушника, районний суд порушив його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КпАП України, зокрема право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

Разом з тим стверджує, що міськрайонний суд всупереч вимог ст. 33 КУпАП формально та однобічно дійшов вказаних вище висновків, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності таких обставин, які повинні впливати на накладання стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, вказує на те, що строк він пропустив з поважних причин, оскільки постанова суду першої інстанції всупереч вимогам ч.1 ст. 285 КУпАП, не була направлена протягом трьох днів після її винесення та оголошення.

В встановлений законом строк 15.11.2016 року ним було подано апеляційну скаргу на постанову Олександрійського міськрайонного суду від 20.09.2016 року.

Однак, 24.11.2016 року суддею Апеляційного суду Кіровоградської області за наслідками розгляду було постановлено постанову, якою його апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

29.11.2016 року вищевказана постанова була отримана ним.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що наведені вимоги закону про адміністративні правопорушення судом першої інстанції не дотримано.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 суд належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 2.09.2016 року. В матеріалах справи відсутні дані, як про направлення судом так і про отримання судової повістки ОСОБА_4

Крім того, копію постанови суду не було направлено на адресу місця проживання ОСОБА_4 в трьох денний строк з моменту винесення постанови, що свідчить про порушення судом вимог ст. 285 КУпАП.

Таким чином, розглянувши дану адміністративну справу у відсутність ОСОБА_4, районний суд позбавив можливості останнього реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, що свідчить про порушення права ОСОБА_4Д на захист своїх інтересів, та є безпосередньою підставою для скасування постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2016 року з цих підстав.

Також, під час апеляційного розгляду встановлено, що копію постанови ОСОБА_4 отримав лише 05.11.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9), та в у встановленому законом поряду подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції.

Однак, постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року апеляційну скаргу представника скаржника - ОСОБА_3 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП повернуто особі, яка її подала, мотивуючи тим, що у особи яка притягнута до адміністративної відповідальності і яка є повнолітньою та дієздатною особою, може буди захисник, а не представник, який має право на подачу апеляційної скарги, і повноваження якого мають бути підтверджені згідно вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП.

В подальшому, 29.11.2016 року отримавши свою апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3, в той же день подав апеляцію в новій редакції до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції..

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причини пропуску захисником ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачає обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Викладений у постанові міськрайонного суду висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які були дослідженні судом першої інстанції, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 268082 від 24.06.2016 року, яким було зафіксовано, що 24.06.2016 року о 22 год. 30 хв. по вул. Г.Сталінграду в м. Олександрія Кіровоградської області керував автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані). Від продуву алкотестеру та проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпА (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких 24.06.2014 року водій ОСОБА_4 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відповідно до встановленого порядку огляду та продуву алкотестера «Драгер» ( а.с. 2- 3);

- поясненням самого правопорушника ОСОБА_4, який підтвердив, що відмовився від проходження медичного огляду та продуття алкотестера «Драгер», оскільки перед тим як сідати за руль випив пляшку пива (а.с. 4).

З урахуванням вищевикладених обставин, вважаю, що районний суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП обєктивно зясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку, що в ОСОБА_4 є склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує, що на час апеляційного розгляду сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

За викладених обставин, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2016 року стосовно ОСОБА_4 скасувати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2