Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Красилів Хмельницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 6 березня 2016 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Луговій в напрямку вул. Маліновського в м. Києві, всупереч вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого не впорався з керуванням і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 (ОСОБА_5), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що вимог п.12.1 ПДР, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, він не порушував, що вбачається з висновку експерта, а дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_5 (ОСОБА_5), яка всупереч вимогам п.1.5 ПДР різко виїхала в крайню ліву смугу, по якій рухався він, щоб здійснити розворот з перетином подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки у непризначеному для цього місці, і перекрила йому дорогу. А тому він не мав можливості зупинитися або перестроїться в смугу праворуч, де рухалися інші автомобілі, з метою уникнення зіткнення. При цьому звертає увагу, що при ____________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1566/2016 Постанова винесена суддею Жуком М.В.

Категорія: ст.124 КУпАП

проведенні комплексної судової автотехнічної і фототехнічної експертизи експерти не врахували, що автомобіль "Honda" не рухався попереду його автомобіля, а перестроївся з правої сторони, і, відповідно, він не міг дотриматися безпечної дистанції.

Вважає, що суддею при розгляді справи не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, не надано належу оцінку доказам, зокрема, поясненням свідків, відеозаписам ДТП, у зв'язку з чим невірно застосовано норми матеріального права.

З наведених підстав просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, повторно дослідивши докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше, схемі місця ДТП, поясненнях потерпілої ОСОБА_5 (ОСОБА_5), свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, відеозаписах, висновку експерта.

Так, у своїх поясненнях ОСОБА_5 (ОСОБА_5) вказувала, що, виїхавши з парковки гіпермаркету "Караван" на вул. Лугову, зайняла ліву смугу і зупинилася після закінчення відбійника з метою здійснення розвороту, після чого відчула удар у задню ліву частину автомобіля.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_7, який рухався у крайній лівій смузі по вул. Луговій за автомобілем "Volvo", він став очевидцем того, як автомобіль "Honda" виїхав у крайню ліву смугу і зупинився для виконання розвороту. І в цей час автомобіль "Volvo" здійснив з ним зіткнення і перекинувся.

Свідок ОСОБА_6, який рухався на мотоциклі у середній смузі по вул. Луговій в зустрічному напрямку, дав аналогічні пояснення.

Схемою ДТП, яка містить дані про місце зіткнення, розташування транспортних засобів після пригоди, характер та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження задньої і лівої частин автомобіля "Honda", пошкодження по всьому периметру та даху автомобіля "Volvo"), а також двома відеозаписами підтверджується, що зіткнення сталося в крайній лівій смузі проїзної частини на вул. Луговій, яка поділена на три смуги для руху в кожному напрямку. Автомобіль "Honda" зупинився у крайній лівій смузі з метою здійснення розвороту у непризначеному для цього місці, і автомобіль "Volvo", який рухався у цій же смузі, здійснив з ним зіткнення, після чого перекинувся і опинився на проїзній частині зустрічного напрямку.

Вказані обставини не заперечував і ОСОБА_3

Водночас, поясненням ОСОБА_3 про те, що пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_5 (ОСОБА_5) вимог ПДР, оскільки вона різко виїхала в крайню ліву смугу, по якій рухався він, щоб здійснити розворот у непризначеному для цього місці, і що він не мав можливості уникнути зіткнення, суддя дав належну оцінку і правильно їх відкинув.

Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 13770/16-52/13965/16-35 від 30.09.2016 року з технічної точки зору в діях водія автомобіля "Volvo" ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п.13.1, 2.3 "б" ПДР, а оцінка його дій на відповідність вимогам п.12.4 ПДР не потребує застосування спеціальних знань і може бути вирішена судом самостійно шляхом порівняння фактичної (вказаної водієм) швидкості з максимально допустимою швидкістю руху транспортних засобів у межах населеного пункту (60 км/год.). В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.4, 13.1, 2.3 "б" ПДР.

В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля "Honda" ОСОБА_5 (ОСОБА_5) повинна була діяти у відповідності з вимогами п.1.5 ПДР, а оцінка її дій на відповідність вимогам п.1.5 ПДР не потребує застосування спеціальних знань в області автотехніки і може бути вирішена судом самостійно. Немає причин технічного характеру вважати, що технічна можливість уникнути ДТП визначалась односторонніми діями водія автомобіля "Honda".

Вирішення питання стосовно причин виникнення ДТП в даному випадку потребує, перш за все, юридичної оцінки всіх зібраних у справі доказів, що виходить за межі компетенції експертів.

При цьому, як зазначено в дослідницькій частині, порівнюючи розраховану величину зупиночного часу автомобіля "Volvo" при його екстреному гальмуванні в даних дорожніх умовах за умови руху з допустимою в межах населеного пункту швидкістю - 60 км/год. з віддаленням, на якому знаходився цей автомобіль від місця зіткнення з автомобілем "Honda" в момент появи в полі зору реєстратора автомобіля "Honda", можна зробити висновок, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 навіть при зазначених умовах міг мати технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. В свою чергу, очевидно, що автомобіль "Honda", рухаючись у лівій смузі, раніше потратив у поле зору водія автомобіля "Volvo", оскільки автомобіль з реєстратором рухається позаду зазначеного автомобіля.

Також експерти зауважили, що з наданого відеозапису вбачається, що автомобіль "Honda" перед ДТП знаходився тривалий час у крайній лівій смузі щонайменше 3,83…3,87 сек. та зменшував швидкість, поки не зупинився, і в нерухомому стані до моменту зіткнення перебував приблизно 1,67 сек. А тому вирішення питання стосовно технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем "Volvo" односторонніми діями водія ОСОБА_5 (ОСОБА_5) позбавлено технічного сенсу.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що експерти не врахували, що автомобіль "Honda" не рухався попереду його автомобіля, а різко перестроївся з правої сторони, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості уникнути зіткнення, не відповідають дійсності. На дослідженому відеозаписі реєстратора автомобіля, який рухався позаду автомобіля "Volvo", не зафіксовано перестроювання або інша зміна напрямку руху автомобілем "Honda". Автомобіль "Honda" виник у полі зору ОСОБА_3 лише після того, як автомобіль білого кольору, який рухався попереду автомобіля "Volvo", перестроївся в середню смугу. І в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив цю обставину.

Надуманими є і доводи правопорушника про відсутність у його діях порушення вимог п.12.1 ПДР лише з огляду на висновок експерта, оскільки про неврахування визначених ПДР обставин при обранні безпечної швидкості руху свідчать обставини пригоди, в тому числі втрата ним можливості контролю над рухом транспортного засобу та безпечним керуванням.

Стосовно тверджень ОСОБА_3 про невідповідність дій ОСОБА_5 (ОСОБА_5) вимогам ПДР слід зазначити, що вони є слушними. Однак протокол про адміністративне правопорушення щодо неї не складався, а тому юридична оцінка її дій виходить за межі судового розгляду в цій справі.

Таким чином винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося у порушенні ним вимог п.12.1 ПДР, доведена повністю, а оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі.

Отже, постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо нього в закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн