Справа № 166/1204/16-п Провадження №33/773/464/16 Суддя в 1 інстанції: Лях В. І.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, інвалід 3 групи,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постановою судді ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що він, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 16 жовтня 2016 року о 00 год. 20 хв., на вул. Лесі Українки в с.Видраниця Ратнівського району Волинської області, повторно керував автомобілем марки "ВАЗ-2107", р/н НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що постанова судді є незаконною, оскільки зміст постанови, яка міститься в матеріалах справи, не в повному обсязі відповідає змісту постанови, яка внесена в Єдиний державний реєстр судових рішень по цій же справі. Зазначає, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, є працівниками лікарні, тому вони були присутніми лише під час огляду його в лікарні на стан сп'яніння, проте не бачили сам факт керування ним автомобілем. Також його, всупереч закону, з результатами складення протоколу про адміністративне правопорушення та висновком лікаря, який проводив огляд на стан сп'яніння, ніхто не ознайомлював. Вважає, що суддя безпідставно притягнув його до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки станом на день винесення оскаржуваної постанови, попередня постанова, щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, не вступила в законну силу. Також висновки судді не відповідають іншим фактичним обставинам справи. Стверджує, що 16.10.2016 він взагалі не керував автомобілем, оскільки попередньо вже був позбавлений права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Даних вимог закону суддею першої інстанції в повному обсязі не було виконано.

Так, згідно з змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставилось в провину те, що він «16.10.2016 р. о 00 год. 20 хв. в с.Видраниця по вул. Л.Українки керував автомобілем ВАЗ-2107 в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.»

Разом з тим, диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП передбачено повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, і зазначення норми акту не кримінально-правового характеру, до якого вона відсилає, є обов'язковим.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено, який пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1.

Також в матеріалах справи на час прийняття рішення судом першої інстанції були відсутні дані про те, що ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Також суд першої інстанції у своїй постанові хоч і зазначив про повторне протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, однак вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, оскільки останньому дана ознака правопорушення, як вбачається з фабули правопорушення, в протоколі інкримінована не була.

Дані обставини свідчать про те, що суддя першої інстанції фактично вийшов за межі своїх процесуальних повноважень, чим порушив право ОСОБА_1 на захист, а також право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є підставою для скасування постанови судді.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен був перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, що судом першої інстанції виконано не було.

Оскільки норма закону про перевірку суддею правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів дотримана не була, що є перешкодою розгляду справи апеляційним судом по суті, то постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Зазначені вище недоліки протоколу про адміністративне правопорушення необхідно запропонувати усунути особі, яка його складала, протягом 7 (семи) денного строку з моменту отримання матеріалів справи щодо ОСОБА_1, після чого негайно направити дану справу в Ратнівський районний суд Волинської області для розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП повернути в Ратнівський ВП ГУНП у Волинській області для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого направити справу в Ратнівський районний суд Волинської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов