Справа № 502/2087/16-п
ПОСТАНОВА

26 вересня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Ібадова Н. П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення № 502/2087/16-п, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до розподілу справ через АСД Кілійського районного суду Одеської області на розгляд мені, судді Кілійського районного суду, ОСОБА_2, передано справу № 502/2087/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 05.09.2016 року, у складі головуючого судді Ібадової Н. П., по справі № 502/435/16-к, клопотання прокурора про здійснення приводу свідків задоволено, зобовязано Кілійський ВП ГУНП України в Одеській області, здійснити привід свідків по кримінальному провадженню № 0000933, згідно даних, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, в тому числі і ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи, що ухвалу про привід свідків по кримінальній справі № 502/435/16-к, було винесено складом суду, під головуванням судді Ібадової Н. П., та розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, також мною, суддею Ібадовою Н. П., можуть викликати у сторін сумніви у моїй неупередженості, як судді.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід і порядку розгляду заяви про відвід.

Ст. ст.75, 76 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, а також встановлена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Як зазначено в п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_3 ООН 27.07.2006 року, - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що за таких обставин при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви у моїй неупередженості, як судді, в звязку з чим відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України вважаю за доцільне заявити собі самовідвід.

Керуючись ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_3 ООН 27.07.2006 року, ст. ст. 8. 9 Конституції України, ст. ст. 75, 76, 870 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заявити собі самовідвід по справі № 502/2087/16-ц, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2