П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2016 Справа №607/12974/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, інвалід ІІІ групи,

за ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09 листопада 2016 року о 21 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки "Ford Tranzit", номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Симоненка, 2, виїжджаючи з прилеглої території будинку №2 по вул. Симоненка, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав дорогу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки "Mercedes Benz 190", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, ОСОБА_1 09 листопада 2016 року о 21 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки "Ford Tranzit", номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Симоненка, 2, після вчинення ДТП, до якого він був причетний, місце події залишив, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні даних правопорушень визнав повністю та просить при притягненні його до адміністративної відповідальності врахувати його пенсійний вік та те що він є інвалідом 3 групи, незначне завдання шкоди транспортним засобам і обмежитись усним зауваженням.

Окрім того, інший учасник ДТП - ОСОБА_2 подав суду заяву в якій зазначив, що в результаті ДТП, яка мала місце 09 листопада 2016 року, пошкодження керованого ним транспортного засобу є незначними, тому майнових і немайнових претензій до ОСОБА_1 в нього немає.

Окрім власного визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення від 09.11.2016 року серія АП1 №962924, серія АП1 №964182; схемою місця ДТП від 09.11.2016 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.11.2016р.; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.11.2016р.; рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Тернополі ДПП ОСОБА_3 від 09.11.2016 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна; ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Разом із тим відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, те що він є інвалідом ІІІ групи, визнання ним вини, та щире розкаяння у вчиненому правопорушенні, відсутність майнових претензій до нього зі сторони потерпілого ДТП, обставини за яких було вчинено правопорушення та малозначність вчиненого діяння, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 122-4, 124, 245, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності за вчинення даних адміністративних правопорушень на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.