Провадження № 33/792/253/16
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно з постановою судді, 28 серпня 2016 року об 11 годині 30 хвилин у м. Хмельницькому по вул. Озерній ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

Апелянт уважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, установлених п. 1 ст.247 КУпАП.

При цьому апелянт посилався на те, що він звернувся у Хмельницький наркологічний диспансер, в якому пройшов огляд в лікаря-нарколога о 13 годині 30 хвилин того ж дня, що підтверджується довідкою № 3653 від 28 серпня 2016 року, де вказано що він не перебував у стані алкогольного спяніння.

На думку ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов суперечливого висновку стосовно знаходження його у стані спяніння об 11 годині 30 хвилин, а вже через 2 години у тверезому стані, що є безпідставним та необґрунтованим

Також ОСОБА_1 вказував на те, що інспектор УПП не надав йому можливості скористатися правовою допомогою під час притягнення до адміністративної відповідальності і не ознайомив його з правами, також не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу DRAGER, а також на вимогу не надав свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу DRAGER та свідоцтво про його повірку.

На переконання апелянта, в протоколі неправильно зазначено, що його вину начебто підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Цих осіб не було на місці зупинки автомобіля, та і в судове засідання суду першої інстанції вони не зявилися (в самому протоколі, в графі «Свідки чи потерпілі» зазначено, що свідків немає, а в графі «Свідки огляду», вже зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.). Тому суд першої інстанції неправомірно послався в постанові на сумнівні письмові пояснення даних свідків.

ОСОБА_1 зазначав, що розглядаючи справу, суд першої інстанції, значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, не зясував усіх обставин справи, а тому у відповідності з п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Так, ОСОБА_1 у суді першої інстанції свою вину не визнав та вказав, що у вищевказаний час та місці дійсно керував автомобілем «Опель», однак алкоголь перед цим не вживав. Працівники поліції безпідставно запропонували пройти тест на стан спяніння, що він і зробив. ОСОБА_1 вказує, що письмові пояснення надавав внаслідок тиску поліцейських. Після його зупинки поліцейськими, він поїхав в наркологічний диспансер, де пройшов огляд, результати якого показали, що він знаходився у тверезому стані.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, його вина підтверджена матеріалами справи, зокрема, протоколом серія АП2 № 074358 від 28 серпня 2016 року, актом огляду та письмовими поясненнями.

Працівники патрульної поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у суді першої інстанції підтвердили, що зупиняли автомобіль «Опель» під керуванням ОСОБА_1, під час розмови з яким виявили ознаки алкогольного спяніння. Тому запропонували йому в присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу DRAGER. Водій погодився і результат тесту показав, що вміст алкоголю становить 0,24 %, проти чого ОСОБА_1 не заперечував.

Показання цих свідків підтверджені роздруківкою результату огляду на стан спяніння, актом огляду та письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Підтверджується це і власноручно написаними поясненнями самого ОСОБА_1, що він із протоколом про адміністративне правопорушення згідний і вину свою визнає.

Допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_6, на якого посилається ОСОБА_1, зазначив, що не був свідком зупинки та огляду ОСОБА_1

Судом першої інстанції обґрунтовано не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Твердження апелянта, що на нього чинився тиск працівниками поліції, не можуть бути визнані прийнятними, бо жодних доказів цього не було надано ні в суді першої, ні апеляційної інстанції.

Наявна довідка ХОНД та протокол про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2016 року доводять факт перебування водія у тверезому стані в час їх складання відповідно о 13 годині 30 хвилин та 16 годині 05 хвилин. Водночас вони не вказують та не підтверджують того, що на момент зупинки ОСОБА_1 об 11 годині 30 хвилин він не перебував у стані спяніння.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 підтверджена зібраними матеріалами у справі та письмовим поясненням самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином урахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

З огляду на таке, вважаю, що достатнім та необхідним для правопорушника ОСОБА_1 буде стягнення у виді накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 грн., та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнення судового збору у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Матущак М.С.