АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Фумельова І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника Фумельова І.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно постанови, ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, 10.08.2016 року о 09 год. 48 хв., на вул. Зодчих, 72 в м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу - алкотесту 6810 ARCD-0477 «Drager», за результатами якого, згідно тесту №1014 від 10.08.2016 року у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в крові в розмірі 1,61 ‰, чим останній порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Фумельов І.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2016 року, просить її скасувати та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник зазначив, що оскаржувана постанова не містить жодних доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 та вказували, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому згідно письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2., які були допитані в судовому засіданні, транспортним засобом керував саме ОСОБА_2., а ОСОБА_1 був пасажиром, а тому для проведення огляду на стан сп'яніння не було підстав, оскільки останній не мав відповідного статусу особи, яка відповідно до вимог законодавства, мала б проходити такий огляд.

Таким чином, посилаючись на відсутність доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, апелянт вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду був належним чином повідомлений, про що є дані в матеріалах справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Оскільки у відповідності з вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи та враховуючи присутність його захисника - адвоката Фумельова І.О., який просив проводити розгляд без участі ОСОБА_1, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Фумельова І.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову судді від 01.11.2016 року, а провадження в справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 10.08.2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння; даними проведеного тесту №1014 за допомогою приладу «Драгер» «ARCD-0477» в присутності двох свідків, за результатами якого було виявлено рівень алкоголю в крові 1.61 проміле (а.с. 2); поясненнями свідків (а.с. 3), актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного тесту, що засвідчив своїм підписом (а.с. 4), рапортом працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с. 8-9), в якому детально викладені обставини вчиненого правопорушення, та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с.29), а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена та враховуючи наявну в матеріалах справи постанову судді Святошинського районного суду м. Києві від 14.06.2016 року про притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо порушення ним п.2.9а ПДР України, який стверджував, що не керував транспортним засобом, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, якими спростовуються доводи викладені в апеляційній скарзі захисника, щодо відсутності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

До того ж аналогічні доводи вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, оскільки аналіз наявних у справі доказів доводить існування події адміністративного правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, під час розгляду справи, в якості свідка був допитаний інспектор поліції ОСОБА_4., який дав детальні та послідовні пояснення щодо обставин події та пояснив, що 10.08.2016 року, перебуваючи на патрулюванні ввіреної йому території, він та його колеги помітили автомобіль «ВАЗ», який під'їжджав до шпалерного ринку та розпочав паркування біля зупинки громадського транспорту. Підійшовши до водія даного автомобіля - ОСОБА_1, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан сп'яніння, який показав, що останній перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім цього, в суді першої інстанції було досліджено відеозапис з нагрудного відеореєстратора, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляв інспектору поліції, що водієм даного транспортного засобу є інша особа, а лише просив пояснити причину перевірки документів, при цьому на передньому пасажирському сидінні перебувала інша особа.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що викладені в ній доводи про відсутність події адміністративного правопорушення, так як ОСОБА_1 не був водієм, внаслідок чого не мав відповідного статусу особи, яка має проходити огляд на стан сп'яніння, є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи та перевіреними судом доказами, які об'єктивно узгоджуються між собою та підтверджують факт порушення ОСОБА_1. п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

За наведеного, вважаю постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Фумельова І.О., подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1680/2016 Категорія КУпАП: ч.2 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.