Справа № 199/7518/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

24.11.2016

м. Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 30.08.1978року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Бережна 93а, в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2016 року близько 17-10 години на вул. Ігульскій 316 в м. Дніпро, водій ОСОБА_1, керував автомобілем «Форд Скорпіо» д/н 967-70АА з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДД України.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протизаконна, винна діяльність (дія або бездіяльність), що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду показав, що 02.10.2016 року біля 17-30 години він разом зі своєю родиною поверталися додому. У машині стався сімейний скандал, після якого його цивільна дружина зупинила машину, забрала ключі і документи і залишила його з дочкою, при цьому уїхавши на маршрутному таксі. Через 20-30 хвилин під'їхала машина поліції. Патрульні попросили вийти їх з машини. На його питання "що сталося? "патрульні сказали, що їх викликали перехожі, які стверджували, що вони б'ються в машині. Почувши від нього запах алкоголю, поліцейські почали стверджувати, що він керував автомобілем в стані спяніння. На їх вимоги надати документи, він повідомив, що документи та ключі від машини перебувають у його дружини, яка поїхала. По телефону викликали його дружину, яка привезла документи і ключі. Поліцейські почали вимагати документи, а якщо вони їх не нададуть вони автомобіль відвезуть на штрафмайданчик, а його відвезуть в райвідділ. Дружина пояснювала поліцейським, що автомобілем керувала вона, але патрульні не хотіли їх слухати. Поліцейські склали на нього протокол та запросили якихось свідків. Ні копії протоколу не тимчасового талона йому не видали. Також працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд на стан спяніння ні на місці, ні у закладі охорони здоровя.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що 02 жовтня 2016 року вона з батьками від знайомих їхали додому. В ході їзди у неї з батьком розпочався конфлікт. Мати була за кермом автомобіля, потім псіхонула та зупинила автомобіль при цьому забравши від нього ключі і документи та на маршрутному таксі поїхала додому. Через деякий час під*їхала поліція та попросила щоб вони вийшли з автомобіля. Що вони говорили батькові, вона не чула. Сказали щоб вони зателефонували мамі і та привезла документи. Після цього як мати віддала документи батька, поліція склала протокол про адміністративне правопорушення. Після чого вони всі поїхали додому.

Крім того, матеріали справи про адмінправопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були відібрані на попередньо підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбачені ст.. 130 КУоАП, закрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об*активний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень даних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, останні були запрошені лише для фіксування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а не відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння. Відомостей про те, що вказані свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали адміністративної справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами, проте свідчення свідка ОСОБА_2 підтверджують пояснення особи, на яку був складений адміністративний протокол.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 6 та 7 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідник підстав.

Згідно п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду .

Таким чином, положення п.п. 6-8 вказаного Порядку у системному тлумаченні вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя.

Натомість, місце складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 072743 від 02.10.2016 року відносно ОСОБА_1 зазначено м. Дніпропетровськ, вул. Інгульська 316, що вказує на складання зазначеного протоколу поза межами закладу охорони здоровя.

Також, у матеріалах справи відсутні відомості щодо доставляння ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоровя та належного документування його відмови від проведення огляду у такому закладі.

Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 унеможливлюють встановлення даних про винуватість останнього у інкримінованому йому правопорушенні з відомостей протоколу серії АП2 № 072743 від 02.10.2016 року.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що обєктивних, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі не зібрано, у звязку з чим суддя приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя