Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сушки Канівського району Черкаськоїобласті, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, 20 квітня 2016 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Липківського - вул. Ползунова в м. Києві, всупереч вимогам п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не дотримав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про недотримання суддею вимог ст.280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а так само про невідповідність постанови вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, оскільки суддя відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків - очевидців пригоди і в судовому рішенні не дав оцінку висновку експертного дослідження № 1-11/10 від 11.10.2016 року. Вважає, що ____________________________________________________________________

Справа № 33/796/1583/2016 Постанова винесена суддею Губко А.О.

Категорія: ст.124 КУпАП

ДТП сталася внаслідок порушення односторонніми діями ОСОБА_5 вимог п.12.4 ПДР, яке знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з пригодою. Також, за твердженням ОСОБА_3, своїми діями ОСОБА_5 дезінформував інших учасників руху, перш за все його, про швидкісний режим, що впливало на резерв часу і відстань, адже він відповідно до вимог п.1.4 ПДР мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують вимоги ПДР. Водночас, суддя взяв до уваги результати розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5, участь у якій він не брав, оскільки про час, місце і дату судового засідання не сповіщався, і не врахував, що той міг порушити й інші вимоги ПДР.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, схемі місця ДТП, поясненнях потерпілого ОСОБА_5, відеозаписі, світлинах.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 20 квітня 2016 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул. Липківського - вул. Ползунова в м. Києві, перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, що рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.10.1, 10.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

У своїх поясненнях ОСОБА_5 вказував, що керував автомобілем "ВАЗ-21063" на перехресті вул. Липківського - вул. Ползунова, рухаючись прямо на зелений сигнал світлофора, коли перед ним перестроївся автомобіль "Toyota", який до цього стояв у крайній правій смузі, і водій якого не дав йому дорогу, створивши небезпеку, внаслідок чого сталося зіткнення.

Пояснення потерпілого про те, що перед зіткненням керований ОСОБА_3 автомобіль "Toyota" перестроївся перед ним, підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, які містяться в справі, а також відеозаписом.

Схемою ДТП та світлинами, які містять дані про місце зіткнення, розташування транспортних засобів після пригоди, характер та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження передньої частини автомобіля "ВАЗ", пошкодження задньої частини автомобіля "Toyota"), доведено, що зіткнення сталося у середній смузі ближче до крайньої лівої смуги проїзної частини на вул. Липківського перед перехрестям з вул. Ползунова, поділеної на три смуги для руху в кожному напрямку, хоча горизонтальна дорожня розмітка на даній ділянці перебуває у незадовільному стані, а в деяких місцях відсутня.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 долучив копію висновку експертного дослідження № 0175 від 02.06.2016 року, згідно з яким в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Toyota" ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР, і в його діях вбачаються невідповідності вказаним вимогам ПДР. В даній дорожній обстановці водій автомобіля "ВАЗ" ОСОБА_5 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР. Вирішити питання про технічну можливість попередження зіткнення водієм автомобіля "ВАЗ" з наданими на дослідження матеріалами не представляється можливим. В обставинах даної ДТП факт застосування екстреного гальмування водієм автомобіля "ВАЗ" підтверджується наявністю в проїзній частині слідів гальмування його коліс. Отже, в частині застосування прийомів керування, направлених на уникнення ДТП, дії ОСОБА_5 відповідали вимогам п.12.3 ПДР з технічної точки зору.

Тому доводи в апеляційній скарзі про те, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_5 вимог ПДР України, є необґрунтованими.

Згідно з висновком комплексного експертного автотехнічного і транспортно-трасологічного дослідження № 1-11/10 від 11.10.2016 року у досліджуваній дорожній ситуації автомобіль "ВАЗ-21063" перед гальмуванням рухався зі швидкістю, більшою за 83,6 км/год. При русі з дозволеною швидкістю у населених пунктах (60 км/год.) водій автомобіля "ВАЗ-21063" ОСОБА_5 у даній дорожній обстановці шляхом гальмування керованого ним автомобіля мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем "Toyota Camry". Водій автомобіля "Toyota Camry" ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці повинен був керуватися вимогами п.п.10.1, 10.3 ПДР, і немає підстав технічного характеру стверджувати, що в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР, а відтак можна вважати, що його дії відповідали вимогам вказаних пунктів ПДР. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п.12.4 ПДР, а коли виникла небезпека для руху - п.12.3 ПДР. В даній дорожній ситуації у діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою і які він допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі водій автомобіля "Toyota Camry" ОСОБА_3

Також, як зазначили експерти, саме по собі перевищення швидкості руху автомобілем "ВАЗ-21063" несло небезпеку для руху, але це було небезпечним ще й тому, що такі дії водія ОСОБА_5 дезінформували інших учасників руху (і перш за все водія автомобіля "Toyota Camry" ОСОБА_3.) про його швидкісний режим (а це впливало і на резерв часу, і на відстань), а вони відповідно до вимог п.1.4 ПДР були вправі розраховувати, що водій автомобіля "ВАЗ-21063" виконує вимоги ПДР.

З висновком, що в даній дорожній ситуації немає підстав технічного характеру стверджувати, що в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР, а відтак можна вважати, що його дії відповідали вимогам вказаних пунктів ПДР, не можна погодитися.

При проведенні дослідження експертом використовувались вихідні дані, зокрема, пояснення ОСОБА_3, які в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. Так, за поясненнями ОСОБА_3, перед початком руху він переконався, що не заважає іншим учасникам руху, і виїхав у середню смугу. Водій автомобіля "ВАЗ" рухався у лівій смузі з великою швидкістю.

Водночас, як зазначено раніше, горизонтальна дорожня розмітка, яка б поділяла проїзну частину на даній ділянці дороги на смуги, у більшості відсутня. І надалі з пояснень порушника не вбачається, яким чином сталося зіткнення, враховуючи те, що він виїхав у середню смугу, а ОСОБА_5 рухався в лівій смузі.

При цьому слід зауважити, що в письмових поясненнях, наданих працівникам поліції після пригоди, ОСОБА_3 зазначив, що коли керував автомобілем "Toyota", автомобіль "ВАЗ" вдарив його автомобіль у задню частину, а через деякий час з'явилися свідки, яких до цього не було, і говорили, що він не дав дорогу автомобілю. Тобто правопорушник, взагалі, приховав ту обставину, що пригода сталася під час його перестроювання у смугу, по якій рухався автомобіль "ВАЗ".

Висновки експертів про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР, лише виходячи з того, що якщо б автомобіль "ВАЗ" рухався з дозволеною у населеному пункті швидкістю, є вільним трактуванням вимог ПДР, як і про допущені ОСОБА_5 порушення своїми односторонніми діями. ОСОБА_5 рухався, не змінюючи напрямок руху, і мав перевагу перед ОСОБА_3, який у разі перестроювання за будь-яких обставин повинен був дати йому дорогу. То в першу чергу ОСОБА_5 мав право згідно з п.1.4 ПДР розраховувати на виконання ОСОБА_3 вимог ПДР, а тому не зобов'язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм, не передбачав і не мав можливості передбачити, що ОСОБА_3 не дасть йому дорогу.

Недоречними є і посилання експертів, а також ОСОБА_3 на нібито на дезінформацію ОСОБА_5 своїми діями про швидкісний режим інших учасників дорожнього руху, оскільки у поясненнях ОСОБА_3 відсутні такі дані. А в суді апеляційної інстанції на запитання суду він відповів, що до зіткнення автомобіль "ВАЗ" не бачив, що також свідчить про те, що перед перестроюванням він не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Стосовно доводів в апеляційній скарзі про нібито допущені суддею порушення, які виразилися у відмові задовольнити клопотання про допит свідків, слід зауважити, що відомості про те, що зазначене клопотання заявлялося, у справі відсутні. Водночас, питання про обсяг доказів, які мають досліджуватися, вирішується суддею, а тому в будь-якому випадку задоволення такого клопотання є правом суду, а не обов'язком.

Між тим, не можна не погодитися з твердженнями апеляційної скарги про те, що постанова судді місцевого суду не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не містить оцінки наявних у справі доказів. Однак вказані недоліки не вплинули на правильність прийнятого по суті рішення і не доводять обґрунтованості апеляційних вимог про скасування постанови судді та закриття провадження в справі за відсутністю складу правопорушення.

Таким чином обставини справи з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, а оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі.

Разом з тим, викладаючи опис обставин, установлених при розгляді справи, суддя правильно зазначив пункти ПДР України, вимоги яких порушив ОСОБА_3, однак помилково вказав, що він не дотримав безпечного інтервалу.

Як видно з приведених раніше доказів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не виконав вимоги ПДР України, які регламентують дії водіїв при зміні напрямку руху та перестроюванні.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_5, схеми місця ДТП, а так само постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08.06.2016 року, якою провадження в справі щодо ОСОБА_5 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 20 квітня 2016 року о 18 годині 10 хвилин, на що також звертав увагу ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції, а не о 16 годині 20 хвилин, як вже зазначено у складеному пізніше протоколі щодо ОСОБА_3 і, відповідно, у постанові судді.

Згідно з ч.8 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв'язку з цим постанова судді місцевого суду підлягає зміні як така, що винесена з порушенням норм процесуального права - ст.280 КУпАП, стосовно викладених в її мотивувальній частині обставин вчиненого ОСОБА_3 правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, змінити.

Внести зміни в мотивувальну частину постанови щодо встановлених обставин вчинення правопорушення, а саме.

20 квітня 2016 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул. Липківського - вул. Ползунова в м. Києві, всупереч вимогам п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України перед початком руху та перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн