Дата документу 28.12.2016
СПРАВА N 320/8244/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Мелітополь «28» грудня 2016 року

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Кучеренко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, зареєстрований та мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Молодіжна, буд. 135, за статтею 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Молодіжна, буд. 58, злісно не виконав законне розпорядження припинити протиправні дії, а саме чіпляння, поштовхи, хапання за формений одяг відносно поліцейського Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2

Перед початком розгляду справи ОСОБА_1 було розяснено його права та обовязки, зазначені в ст. 268 КУпАП, зокрема право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, зазначивши, що він не вчиняв правопорушення, зазначеного в протоколі, а навпаки до нього з боку поліцейських застосовувались заходи фізичного впливу та за результатами таких дій поліцейських він звернувся до правоохоронних органів зі скаргою. Крім того, під час складання протоколу відносно нього, поліцейські не надали можливості дати пояснення з приводу подій, які мали місце 09 грудня 2016 року.

Відповідальність яка встановлена ст. 185 КУпАП, настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26 червня 1992 року"Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 09 грудня 2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Молодіжна, буд. 58, злісно не виконав законне розпорядження припинити протиправні дії, а саме чіпляння, поштовхи, хапання за формений одяг відносно поліцейського Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2

Аналогічні дані відображені як в рапорті інспектора Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3, відповідно до якого, 09 грудня 2016 року він разом із інспектором Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 виконуючи свої службові обовязки, із чергової частини відділу отримали повідомлення, що по вул. Молодіжній в м. Мелітополь рухається автомобіль Шевроле Лачеті, сірого кольору, д/н НОМЕР_1, за керуванням якого може знаходитись водій, який перебуває у стані спяніння. Через декілька хвилин ними був помічений вказаний автомобіль та було прийнято рішення його зупинити. В подальшому вищевказаний автомобіль був зупинений за допомогою проблискових маячків та з водійської сторони автомобілю вийшов, в подальшому встановлений громадянин ОСОБА_1, який на питання поліцейського, чому він не зупинився на вимогу поліцейських, відповів «Хто ви такі». Після чого інспектор Бойко Т.Б. представився та повідомив, що їх розмова фіксується за допомогою телефону. Через декілька хвилин, з іншої двері автомобілю вийшов в подальшому встановлений громадянин ОСОБА_1С, який виражався в їх бік нецензурною лайкою, на зауваження припинити протиправні дії не реагував. Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 намагались сісти в автомобіль та уїхати з місця зупинки, незважаючи на вимогу поліцейського залишитись на місці, та ОСОБА_4 почав його штовхати, в результаті чого ним було застосовано захід фізичного впливу. В цей же час ОСОБА_1 почав також чіпляти його за формений одяг, доки інспектор Бойко Т.Б. відтягнув його та повалив на землю, при цьому ОСОБА_4 схопив його за рукав форменого одягу та порвав куртку. Після приїзду іншого наряду поліції, до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були надіті кайданки та вони були направлені до наркологічного диспансеру для встановлення стану спяніння. За результатами проведеного медичного огляду у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було встановлено, що вони знаходяться в стані алкогольного спяніння, так і в поясненнях свідків.

Слід зазначити, що будучи обізнаним щодо свої прав та обовязків під час слухання справи ОСОБА_1 відмовився від користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, не заявляв клопотання про допит свідків, долучення доказів, окрім висновку за результатами перевірки ЄО № 23859 від 09 грудня 2016 року без ознак кримінального правопорушення, складеним за фактом зникнення паспорту ОСОБА_1, та яким встановлено, що 09 рудня 2016 року ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, на законну вимогу працівників поліції щодо припинення протиправної поведінки не реагував, чіплявся за формений одяг, штовхав при цьому пошкодив формену куртку одного з працівників поліції.

Суд не приймає до уваги, пояснення ОСОБА_1, яким він обґрунтовував свою невинуватість у скоєнні правопорушення, оскільки жодних доказів на їх підтвердження ним надано не було та вказані обставини спростовуються вищевикладеним, а надані пояснення ОСОБА_1 суд розцінює як прагнення уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 беззаперечно вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника й інші обставини в справі, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в стані алкогольного спяніння, вважаю за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2016 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1378 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 33, 40-1, 185, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок (р/р 0013, КБК 21081100, Мелітопольське ГУДКСУ, , МФО 813015).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (код ЄДРПОУ суду 36969096, р/р 0013, КБК 22030001, Мелітопольське ГУДКСУ, код ЄДРПОУ отримувача 37968956, МФО 813015) судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Строк предявлення до виконання до 28 березня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд в продовж 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_5