СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7715/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 007542 від 05 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, 05.12.2016 р. о 06 год. 00 хв. керував автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, у присутності свідків відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, місцем скоєння правопорушення є м. Миколаїв, проспект Центральний, 188.

Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Національної поліції України направило протокол для розгляду справи за місцем проживання правопорушника.

Згідно ст. 276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП справа може розглядатись і за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Із матеріалів справи вбачається, що місцем обліку транспортного засобу є м. Київ, Солом'янський район, а місцем проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, що позбавляє суд можливості розглядати дану справу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з ? …? питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи зазначене, з метою дотримання права правопорушника на «справедливий суд та розгляд справи судом, встановленим законом», та з огляду на положення ст.276 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

На підставі ст. ст. 276, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, ).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Скорін