АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/895/16 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
Справа № 205/6846/16-п Головуючий у другій інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює водієм ТОВ «Ігрек», мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Петрозаводська, 93,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 04 вересня 2016 року о 14:10 год., в м. Дніпропетровську по пр. К.Маркса в районі будинку №39 керуючи автомобілем «Рута», д/н НОМЕР_1, при виконані маневру не переконався в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих не має.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 09 грудня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанову судді першої інстанції отримав лише 08.12.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду в частині того, що при визначені виду і розміру стягнення, оскільки суд порушив ст. 268 КУпАП, суд зробив передчасний висновок щодо його майнового стану, та не врахував його фінансові труднощі у звязку з тим, що у ОСОБА_3 дуже часто хворіє дружина, яка не працює, та ще наявність малої дитини котрі живуть на його заробіток. Суд своєю постановою за суттю позбавив його та його сімю на отримання трудових доходів за котрі він сплачує податки державі.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, письмово уточнив вимоги апеляційної скарги, зазначив, що визнає свою вину, щиро кається, має на утриманні неповнолітню дитину а керування автомобілем є єдиним джерелом доходу для його родини, просить змінити позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Потерпілий ОСОБА_5, не заперечував проти задоволення уточненої апеляційної скарги ОСОБА_3, просив її задовольнити та змінити стягнення на штраф.

Вислухавши учасників дорожньо-транспортної події, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_3, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому направлена не була, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та сторонами не оспорюється.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_3 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції позбавляючи права керування транспортними засобами останнього не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно якої, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_3 максимального стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, судом першої інстанції поза увагою залишилися істотні обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, які б, у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання останнім своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, незначні пошкодження автомобіля потерпілої сторони, наявність на утриманні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вважаю можливим врахувати, як обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1, при помякшенні накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, враховую думку потерпілого ОСОБА_5, який не заперечував проти заміни накладеного адміністративного стягнення на штраф.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, приходжу до висновку про можливість помякшення накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення та накладення на нього стягнення у виді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т АН О В И В :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року - задовольнити та поновити ОСОБА_4 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2