Справа № 459/2477/16-п Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 33/783/816/16 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді Кремінська Т.Ю. вчинила правопорушення, щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання.

На постанову судді Кремінська Т.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На обгрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді зазначає, що вона не була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, під час розгляду справи присутня не була та отримала копію постанови 24 жовтня 2016 року.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення нею самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик, з метою одержання прибутку, господарської діяльності, оскільки даний факт був зафіксований лише один раз. Зазначає, що продаж продовольчих товарів вона здійснює на підставі укладеного трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 1 вересня 2016 року, що укладений з ФОП ОСОБА_3С.О. 18 жовтня 2016 року трудовий договір між ними розірвано на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. При укладенні протоколу про адміністративне правопорушення від 2 вересня 2016 року Червоноградській ОСОБА_4 у Львівській області нею було повідомлено, що вона офіційно працевлаштована, а продаж товарів 31 серпня 2016 року вона проводила як стажист, так як 1 вересня 2016 року вона мала намір укласти договір.

Вказує про відсутність доказів систематичної діяльності та мети отримання прибутку особисто, наявність трудового договору на здійснення продажу продовольчих товарів у даному випадку не є господарською діяльністю, а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає відновленню, а апеляційна скарга задоволенню частково.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 11 жовтня 2016 року не була присутня під час розгляду справи в суді першої інстанції, копію оскаржуваної постанови вона отримала 24 жовтня 2016 року та звернулася з апеляційною скаргою на постанову судді 1 листопада 2016 року. Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді визнаю поважними, а тому цей строк ОСОБА_2 слід поновити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Суддя апеляційного суду не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові.

Приймаючи рішення по справі, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, що стверджується: протоколом № 51 від 2.09.2016 року (а.с. 2), який складений у відповідності до ст. 256 КУпАП, актом № 34/13-13-13/НОМЕР_1 від 31.08.2016 року (а.с. 4), письмовим поясненням ОСОБА_2 від 2.03.2016 року (а.с. 3).

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

У ст. 22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, особу порушника ОСОБА_2, яка є матірю трьох неповнолітніх дітей, яких виховує сама, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, наслідки даного порушення не представляють великої суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, тому, вважаю за можливе обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Вважаю, що застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити таку від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

відновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 змінити в частині призначеного покарання та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1