Справа № 369/5324/16-п Головуючий у І інстанції Бурбела Ю. С.
Провадження № 33/780/778/16 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 252 28.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, якою справу щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2. Рубежівка Києво -Святошинського району, Київської області, який має середню освіту, працює водієм у ПАТ «Київенерго», проживає за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, село Мих. Рубежівка, вул. Калініна,

закрито за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 21 від 08.06.2016 року: «ОСОБА_1, будучи депутатом Михайлівсько - Рубежівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області відповідно до рішення № 2 від 12.11.2010 року Михайлівсько - Рубежівської сільської ради, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв участь у голосуванні в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, 21 серпня 2015 року до Михайлівсько - Рубежівської сільської ради подав звернення ОСОБА_2, яке було зареєстроване за вх. № 1 - 567 від 21.08.2015 року, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0, 15 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Михайлівська - Рубежівка.

28 серпня 2015 року ОСОБА_1 перебуваючи на засіданні 37 сесії 6 скликання Михайлівсько - Рубежівської сільської ради, як депутат цієї ради, прийняв участь у голосуванні по заяві свого сина ОСОБА_2, а саме - проголосував «за», за результатами чого вказаною сесією Михайлівсько-Рубежівської сільської ради прийнято рішення № 10/10, згідно якого ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0, 0840 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Михайлівська - Рубежівка, вул. П. Могили, 15.

В порушення вищевказаних вимог закону, ОСОБА_1, будучи зобов'язаним не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, та знаючи, що на 37 сесії 6 скликання Михайлівсько - Рубежівської сільської ради приймалось рішення за заявою його сина ОСОБА_2, приймав особисто участь у голосуванні по питанню з приводу надання його синові дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0, 0840 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Михайлівська - Рубежівка, вул. П. Мирного, 15 та проголосувала разом з іншими депутатами всупереч ЗУ «Про запобігання корупції».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю події та складу правопорушення.

Своє рішення суд обгрунтував тим, що твердження, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про не повідомлення ним про наявний конфлікт інтересів на засіданні 35 сесії 6 скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради при розгляді питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства його сину ОСОБА_2 в судовому засіданні не знайшли своє обєктивне підтвердження.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він просить постанову Києво-святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КупАП, а провадження по справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду є помилковим. Зазначає, що ОСОБА_1 повинен був самоусунутись від прийняття зазначеного вище рішення або діяти у відповідності до ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування». Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КупАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області залишити без задоволення.

Прокурор в судове засідання не зявився, з невідомих причин, проте, згідно зворотнього повідомлення, повідомлений 20.12.2016 року про час і місце розгляду справи, клопотань щодо перенесення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Даний порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурор, як субєкт оскарження був виключений із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України № 1697- VII від 14.10.2014 року) повністю узгоджується з положенням Закону України «Про прокуратуру» (в редакції цього ж Закону України № 1697- VII від 14.10.2014 року).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VII від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно із судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Як вбачається з постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КупАП щодо ОСОБА_1 закрито за відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки до ОСОБА_1 постановою суду не застосовувались заходи примусового характеру, повязаного з обмеженням його особистої свободи, то в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Беручи до уваги, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог згідно ч. 5 ст. 7 КУпАП, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду і її слід повернуту особі, яка її подала.

Керуючись, ст. ст.7 п. 5, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дрига А.М.