Справа № 580/1557/16-п
Номер провадження 3/580/469/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Лєсній Н.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від взводу роти ДПС, підпорядкованої Головному управлінню Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.10.2016 року о 09:45 год. по вул. Короленка м. Лебедин Сумської області керував автомобілем ЗАЗ 1103 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що вранці 02.10.2016 року на автомобілі НОМЕР_1 з матірю вони поїхали на базар. Коли повертались додому, то неподалік від будинку його зупинили працівники поліції. Причини зупинки не вказали. Правил дорожнього руху він не порушував. При перевірці документів працівники поліції запідозрили його у вживанні спиртних напоїв та запропонували їхати в лікарню, на що він погодився. Висновок експертизи показав наявність алкоголю. Спиртних напоїв в цей день він не вживав, а вживав напередодні. На місці пройти обстеження на вживання алкоголю працівники поліції йому не пропонували.

Свідок ОСОБА_3, допитаний в судовому засіданні, показав, що в той день він їхав на власному мопеді по вул. Короленка м. Лебедин, де його зупинили працівники поліції і запропонували бути свідком того, що водій транспортного засобу перебуває у нетверезому стані. Продувати трубку на місці водій не захотів, але погодився їхати в лікарню. При цьому він пояснив, що випив пляшку пива чи сьогодні ранком, чи вчора. Він ходив від машини до машини, кудись телефонував, але не лаявся, нікого не ображав. Самої «трубки» він не бачив, але словесно водієві пройти огляд на місці зупинки працівники поліції пропонували.

Свідок ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні, показав, що 10.10.2016 року його зупинили працівники поліції на вул. Короленка, 33 м. Лебедин та пояснили, що є висновок з лікарні щодо ОСОБА_1 і запропонували бути свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_5, допитана в судовому засіданні, показала, що в ніч з 1 на 2 жовтня 2016 року вона, як продавець, працювала в магазині «Лаванда» і до неї приходив її син ОСОБА_1, який на її думку був в тверезому стані. Вранці 02.10.2016 року вона прийшла додому та попросила сина звозити її на базар. Коли вони поверталися, то неподалік будинку їх зупинили працівники поліції і пізніше пояснили, що ОСОБА_1 був із запахом спиртного. При ній ніякі документи не складалися і пройти обстеження на місці не пропонували.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, його захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

В судому засіданні встановлено, що 02.10.2016 року о 09:45 год. по вул. Короленка м. Лебедин Сумської області ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1103 та був зупинений працівниками взводу роти ДПС, підпорядкованої ГУНП в Сумській області.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 6) вбачається, що в присутності даних свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Водій побажав пройти медичний огляд на стан спяніння в лікарні.

Свідок ОСОБА_3, який також був допитаний і в судовому засіданні, вищевказані пояснення підтримав, надавши покази аналогічного змісту.

Відповідно вимог п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 - огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Оскільки ОСОБА_1 вказав, що бажає проходити огляд саме в медичному закладі, то співробітник поліції зобовязаний був забезпечити доставку водія до найближчого закладу охорони здоровя з метою проведення даного огляду, а тому того ж дня він був доставлений до КУ «Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільберника Сумської області», де за результатами медичного огляду встановлено, що він перебуває у стані алкогольного спяніння, що вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.10.2016 року (а.с. 3), виданого на підставі акту медичного огляду № 118 від 02.10.2016 року.

Огляд ОСОБА_1 проведено 02.10.2016 року о 10:00 год., що узгоджується з вимогами п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 та положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

10.10.2016 року на підставі результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2) за керування 02.10.2016 року о 09:45 год. по вул. Короленка м. Лебедин Сумської області автомобілем в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 був присутній при складанні зазначеного протоколу та надав свої письмові пояснення відносно скоєного, вказавши, що 02.10.2016 року керував автомобілем побажав їхати в лікарню на медогляд згідно акту № 118 перебував в стані спяніння.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 своїми письмовими поясненнями (а.с. 6, 7) ствердили те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з правами та обовязками, ознайомлений з протоколом після чого він виклав свої письмові пояснення в ньому та розписався.

Вважаючи вину ОСОБА_1 недоведеною, його захисник в судовому засіданні послався на те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів. Вважає що такими спецзасобами працівники поліції забезпечені не були.

Суд не може погодитися з вказаними доводами сторони захисту, оскільки встановлено, що 02.10.2016 року екіпаж дорожньо-патрульної служби, який ніс службу по нагляду за дорожнім рухом на території м. Лебедин та Лебединського району, був оснащений газоаналізатором Drager Alcotest 6810, що стверджується довідкою (а.с. 50).

Письмовими показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 6), а також усними показами свідка ОСОБА_3, даними в судовому засіданні, стверджується те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, але той виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоровя.

Зазначене також стверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2), де він вказав, що бажав пройти огляд в лікарні.

Суд вважає, що у даному випадку дії інспектора поліції щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто відповідають вимогам закону, яка говорить, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Також не заслуговують на увагу заперечення захисника в тій частині, що право ОСОБА_1 на захист було порушено, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було розяснено його права та обовязки, про що він розписався в даному протоколі.

Крім цього, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 6, 7) стверджується, що ОСОБА_1 ознайомлювали з його правами та обовязками, як особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд вважає, що інспектор поліції, який складав протокол, виконав вказані вимоги закону, про що свідчить підпис, особи, яка притягується до відповідальності.

Поряд з цим суд також враховує і те, що сам протокол про адміністративне правопорушення складався не в день вчинення правопорушення. Виходячи з цього, ОСОБА_1 мав достатньо часу для того щоб визначитися чи потрібен йому захист, визначитися з конкретним захисником, укласти з ним угоду, тобто мав повну можливість реалізувати своє право на захист.

Порушень в цій частині суд не вбачає.

Неможна погодитися також і з запереченнями про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався не в день вчинення правопорушення та не тією посадовою особою, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною 1 ст. 255 КУпАП визначено, що протоколи за ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

З матеріалів провадження вбачається, що особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, є співробітником взводу роти ДПС, підпорядкованої ГУНП в Сумській області, тобто являється посадовою особою Національної поліції і відповідно має право складати протоколи втому числі за ст. 130 КУпАП.

Щодо двох різних співробітників поліції, один з яких зупиняв ОСОБА_5, а інший складав відносно нього протокол, то такі їх дії на думку суду не суперечать положенням КУпАП, так як законом не визначено, що це має бути одна й таж посадова особа.

Крім цього, кодекс України про адміністративні правопорушення не визначає обовязку складання протоколу саме в день вчинення правопорушення. Обовязковими вимогами є зазначення дати його складання, часу вчинення правопорушення …, про що говориться в ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, він не суперечить вимогам закону, а його зміст відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду, спростований іншими доказами в судовому засіданні не був і сумнівів у суду не викликає.

Тому даний протокол можливо покласти в основу рішення по даній справі, як доказ вини ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення, суд відноситься критично та не може погодитися з показами свідка ОСОБА_5, про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти обстеження на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду, і такі її покази спростовуються іншими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 6), а також усними показами останнього, даними в судовому засідання, які спростовані не були.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, оскільки 02.10.2016 року о 09:45 год. по вул. Короленка м. Лебедин Сумської області керував автомобілем ЗАЗ 1103 в стані алкогольного спяніння, а тому його слід визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з притягнутого підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року;

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього на користь держави штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Адміністративний штраф зарахувати на розрахунковий рахунок 0001, ГУК у Сумській області/ 21081300, , банк отримувача ГУК у Сумській області, МФО 837013.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. отримувач коштів Лебединське УДКУСУ у Сумській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37345566, банк отримувача ГУДКУ в Сумській області, код банку отримувача (МФО) 837013, рахунок отримувача 0214, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу судовий збір.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до апеляційного суду Сумської області апеляційної скарги через Лебединський районний суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк з нього стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: О. В. Чхайло