Провадження № 3/645/303/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2016 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

- за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 26 листопада 2015 року приблизно о 19 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_1, під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не дав дорогу транспортному засобу «SETRA S 215 UL», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, у звязку з чим, допустив зіткнення з ним, чим порушив вимоги п. 10.3. ПДР України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні 12 квітня 2016 року ОСОБА_1 не погодився з оцінкою його дій співробітниками поліції та пояснив, що винним себе в порушенні ПДР України не визнає через відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів його вини. Також, зазначив, що 26 листопада 2015 року він, керуючи транспортним засобом «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_1, рухався в правій смузі по проспекту Тракторобудівників в сторону Салтівки в м. Харкові. Приблизно в районі гаражів почався затор, рух було ускладнено. Таким чином, він проїхав в правій смузі близько пятисот метрів. Після чого рух в правій смузі став не можливим і він зупинився. Всі транспортні засоби почали переміщуватися в ліву смугу та обїжджати перешкоду, а саме: дорожньо-транспортну пригоду. Він увімкнув сигнал лівого повороту та, переконавшись у відсутності перешкод і небезпек, розпочав рух та частково виїхав на ліву смугу. Однак, був змушений здійснити екстрене гальмування, оскільки в нього ззаду, з правого ряду, непередбачено, із значним прискоренням, виїхав та продовжив рух по лівій смузі легковий автомобіль через що він загальмував. Таким чином, його транспортний засіб частково стояв на лівій та правій смугах, коли в нього вїхав автобус «SETRA S 215 UL», який рухався повільно по лівій смузі, та він сподівався, що водій своєчасно загальмує. Однак, через занадто пізнє гальмування, автобус, в процесі гальмування, подався уперед, вдаривши автомобіль притягуваного переднім бампером та сигнальним ліхтарем повороту.

В судовому засіданні 12 квітня 2016 року допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 26 листопада 2015 року він їхав по маршруту 204 «Пролетарська - ОСОБА_3», не доїжджаючи до перехрестя з вул. Танковою в м. Харкові, рухався в крайньому лівому ряду, однак з правої сторони його обігнав транспортний засіб «Peugeot Partner», водій якого потім вирішив перестроїтися назад в лівий ряд, не пропустивши його, у звязку з чим, сталося зіткнення транспортних засобів.

У звязку із невизнанням притягуваним вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за клопотанням захисника останнього - адвоката ОСОБА_4 по справі проведено судову експертизу.

В судове засідання ОСОБА_1 після проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою зазначив, що вину у вчиненні ДТП не визнає та просив закрити провадження у справі у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши раніше надані пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши всі обставини по справі, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно висновків судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 4819/8083 від 30 вересня 2016 року, незалежно від того, стояв автомобіль «Peugeot Partner» в момент зіткнення з автобусом «SETRA S 215 UL», або рухався, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Peugeot Partner» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1. та п. 10.3. ПДР України. В ситуації, що склалася, технічна можливість попередити зіткнення з автобусом «SETRA S 215 UL» для водія автомобіля «Peugeot Partner» ОСОБА_1 визначалася виконанням вимог п. 10.1. та п. 10.3. ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Peugeot Partner» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1. та п. 10.3. ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації водій автобуса «SETRA S 215 UL» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3. ПДР України.

Пунктами 10.1., 10.3. ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

З огляду на викладене, прихожу до висновку, що вищевикладені доводи ОСОБА_1 є хибними.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях (ст. 273 КУпАП).

Питання, поставлені експертові, мають відповідати його спеціальним знанням.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є джерелом доказів у справі в тому випадку, якщо дані, що містяться в ньому, відповідають вимогам належності і допустимості доказів.

Вищезазначена експертиза була призначена на підставі постанови судді, якою експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, базується на спеціальній літературі та нормативних актів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши досліджені і перевірені докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 881648 від 26 листопада 2015 року, висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 4819/8083 від 30 вересня 2016 року, яким обґрунтовується вина ОСОБА_1 у вчиненому, прихожу до висновку, що вони є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

В силу ст. 34 КУпАП, обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на наведене, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки з часу вчинення правопорушення 26 листопада 2015 року та на момент розгляду справи суддею минуло понад трьох місяців.

Керуючись ст.ст. 38, 124, п. 7 ст. 247, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя -