АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/865/16 Головуючий у І-й інстанції - Мачуський М.О.
Справа № 204/6979/16-п Суддя-доповідач - Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією предметів торгівлі згідно протоколу огляду від 23 жовтня 2016 року.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 23.10.2016 року, ОСОБА_2, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії встановленого зразка.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення стосовно неї закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, оскаржувана нею постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

При цьому зазначає, що жодних підстав у посадових осіб УПП в м. Дніпрі, які передують складанню протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні неї, або за адресою вул. Образцової не було повідомлено ані в письмово ані в усному порядку. Також зазначені посадові особи, перевищуючи свої повноваження, не здійснили заходів щодо встановлення відповідальної особи за здійснення господарської діяльності по зазначеній адресі та без її дозволу оглянули речі в приміщенні і склали стосовно неї адміністративний протокол, чим грубо порушили її права, як громадянки України.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази торгівлі взагалі.

Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не в повному обсязі викладена суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено, кому було здійснено продаж алкогольних виробів ОСОБА_2, в якій кількості та за якою ціною, не надано документів, які б підтверджували факт продажу алкогольних напоїв і не надано акту контрольної закупки.

Крім того, до протоколу не додана заява про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду торгівельного кіоску, розташованого по вул. Образцовій. В протоколі.

Також вказує на те, що її письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, не доводять факт вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме здійснення торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії. Ставить під сумнів фотознімки, які додані до адміністративного протоколу, оскільки невідомо де вони були зроблені, та у якому магазині.

Зазначає, що працівниками УПП в м. Дніпрі порушено ст.264 КУпАП під час її огляду. Крім цього вказує, що вилучена алкогольна продукція була придбана господарем приміщення для власного споживання і залишена по вказаній адресі, лише для тимчасового зберігання, а не на реалізацію.

Зазначає, що в супереч вимогам ст.265 КУпАП посадовими особами УПП в м. Дніпрі книгу обліку вилучених речей не заведено, відсутнє належне приміщення для їх зберігання і не визначено відповідальну посадову особу за збереження.

Також копія протоколу про вилучення речей і документів не була надіслана поштою, над відміну від протоколу. В протоколі також відсутні пояснення власника торгівельного кіоску з приводу виявленого правопорушення та вилучення особистих речей.

В матеріалах справи відсутні докази у підтвердження того, що вона вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим її вина не доведена. Вважає, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи та її поясненням і ґрунтується лише на протоколі, який складений з порушеннями.

Крім того вказує на те, що під час розгляду адміністративної справи порушено її право на захист, оскільки судом не було допущено до участі її представника.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явилася про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотання про перенесення розгляду скарги не подавала, а тому розгляд справи у відповідності до ст. 294 КУпАП, проведено без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, із протоколу огляду та вилучення від 23.10.2016 р. вбачається, що під час огляду торгівельного кіоску, розташованого по вул. Образцовій, 1-А у м. Дніпрі, в присутності понятих та ОСОБА_2 було встановлено, що в даному кіоску знаходились спиртні напої в заводській упаковці, деякі з яких були вже відкриті і спиртні напої у пластикових баклагах в пляшках. Зазначений протокол підписаний учасниками вказаної дії, при цьому ОСОБА_2 відмовилася від підпису в присутності понятих, будь-яких зауважень чи заперечень стосовно його неправильності чи неповноти від зазначених осіб не надходило. Таким чином, розташування цих напоїв у кіоскі за відсутності ліцензії на певний вид діяльності, свідчить в свою чергу про те, що вони були призначені саме для реалізації.

У зв'язку з вищевикладеним твердження апелянта про порушення працівниками поліції норм чинного законодавства та перевищення ними службових повноважень безпідставні та не підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Також доводи апелянта про те що вона не здійснювала торгівлю алкогольними напоями не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом першої інстанції та апеляційного розгляду, оскільки відповідно до пояснень ОСОБА_2, які написані та підписані нею власноручно, вона знаходилась в магазині «У тестя» на робочому місці в якості реалізатора.

Твердження апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення не в повному обсязі викладена суть адміністративного правопорушення також є безпідставними, оскільки факт продажу з наданих нею пояснень не виключає цю можливість, а диспозиція інкримінованої їй статті не визначає коло осіб, яким було продано алкогольні напої, в якій кількості та складання акту попередньої закупки.

Щодо відсутності заяви про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду торгівельного кіоску приходжу до висновку, що даний довід є необґрунтований, оскільки в матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції з якого вбачається, що під час відпрацювання профілактичних заходів за анонімним зверненням громадянина було проведено огляд та вилучено алкогольні напої, які відповідно є предметами правопорушення і підлягають обов'язковій конфіскації відповідно до норм чинного законодавства.

Вказівка апелянта, що працівниками УПП в м. Дніпрі порушено ст.264 КУпАП під час її огляду безпідставна, вона неправильно тлумачить норми чинного законодавства, оскільки огляд проводився не її особисто, а приміщення.

Направлення копії протоколу про вилучення речей і документів нічим не передбачена.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що нею були подані заперечення в яких нею в повному обсязі викладені її пояснення та яким судом було надано оцінку, а тому доводи про порушення її права бути присутньою в судовому засіданні під час розгляду справи голослівні.

Доводи щодо незаконної конфіскації вилученого майна з посилання на їх належність іншій особі, суд не бере до уваги, оскільки не надано доказів їх дійсності і законного джерела їх отримання, що унеможливлює прийняття їх у відповідності до вимог ст.ст. 251, 251 КУпАП як належний доказ. Окрім того, спір щодо належності конфіскованого майна у даному провадженні не розглядається і апеляційна інстанція таких повноважень при перегляді адміністративної справи не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджується факт реалізації товарів чи товарних одиниць, вилучених згідно протоколу огляду, є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки роздрібна торгівля вилученими спиртними напоями, у тому числі на розлив без ліцензії підтверджується матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, протоколом огляду та вилучення майна від 23.10.2016 року, рапортом інспектора поліції.

В апеляційній скарзі, не заперечується, що ОСОБА_2, вчиняла певні дії щодо реалізації продукції.

Таким чином, при перегляді справи, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не встановлено, докази судом перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, враховані всі обставини, що мають значення для вирішення справи, а тому суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією предметів торгівлі згідно з протоколом огляду від 23 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун