Номер провадження: 33/785/1146/16
Головуючий у першій інстанції Передерко Д.П.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.,

Представника Одеської митниці ДФС: Безлущенко О.С.

Адвоката: Семенкова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року, якою в відношенні ОСОБА_5 за ст. 483 ч.1 МК справа закрита, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 1117/50000/16 від 19 жовтня 2016 року, вбачається, що 02.09.2016 до Одеської митниці ДФС надійшов лист ГУ ДФС у м. Києві від 02.09.2016 №139393/7 щодо виявлення незаконної схеми експорту товарів українським підприємством TOB «Ніккар» (49098, м. Дніпро, Амур- Нижньодніпровський район, вул. Білостоцького, буд. 98).

В ході проведення перевірки наданої інформації було встановлено, що 10.08.2016 до митного поста «Григорівка» Одеської митниці ДФС декларантом TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_6 на підставі договору на брокерські митні послуги від 02.08.2016 № РБ/188-16 було подано періодичну митну декларацію форми ЕК 10 РР №500010003/2016/009440 на товар «пшениця 5-го, 6-го класу українського походження, врожаю 2016 року».

Відповідно до ч.4 ст. 260 МК України періодична митна декларація подається на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов'язання про подання додаткової декларації на товари.

02.09.2016 митним постом «Григорівка» Одеської митниці ДФС з метою випуску цих товарів за межі митної території України на товар було оформлено додаткову митну декларацію форми ЕК 10 ДР №500010003/2016/010635, подану декларантом TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_7

Як підстави для вивезення задекларованих товарів за межі митної території України відповідно до ст. 335 МК України разом з митною декларацією №500010003/2016/010635 Одеській митниці ДФС надавались зокрема зовнішньоекономічний контракт №5-07/16, укладений 05.07.2016 між TOB «Ніккар» та литовською компанією «JSK PSYOPS CONSTRUCTIONS», специфікацію від 22.07.2016 року №3 до контракту, рахунок-фактури №30/08/1 від 30.08.2016 року, довідку ТОВ «Ніккар» щодо походження товару, доручення на оформлення митної декларації, видане ТОВ «Ніккар».

Відповідно до митної декларації №500010003/2016/010635 та наданих, як підстави для переміщення товарів, документів переміщенню через митний кордон України підлягав товар «пшениця 5-го, 6-го класу українського походження, врожаю 2016 року» насипом вагою 342 164 кг. Відправником товару є TOB «Ніккар», одержувачем литовська компанія «JSK PSYOPS CONSTRUCTIONS». Відповідно до рахунку-фактури №30/08/1 від 30.08.2016 вартість товару складає 44481,32 доларів США, що становить 1 183 911,88 грн.

Відповідно до заявлених даних 02.09.2016 товар було вивезено за межі митної території України.

З поданих до митного оформлення документів встановлено, що в рахунку - фактуру №30/08/1 від 30.08.2016 наявна підпис директора TOB «Ніккар» ОСОБА_8 та проставлена печатка TOB «Ніккар».

Однак, відповідно до листа ГУ ДФС у м. Києві від 02.09.2016 №139393/7 та доданих до нього документів громадянин України ОСОБА_8, який був директором та головним бухгалтером TOB «Ніккар» отримав травму голови і з 31.07.2016 перебував у комі та ІНФОРМАЦІЯ_1 не приходячи до тями помер, що підтверджується медичною довідкою №188 від 04.08.2016 та свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 09.08.2016.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Таким чином, рахунок-фактури №30/08/1 від 30.08.2016, який надавався митниці як підстава для переміщення через митний кордон України товарів є підроблений, оскільки в ньому стоїть підпис ОСОБА_8 датований після його смерті.

Проведеною перевіркою встановлено, що документи для митного оформлення товарів надавались представником TOB «Ніккар» за дорученням ОСОБА_5. Так відповідно до пояснень декларантів TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_6, ОСОБА_7, директора TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_9 документи для митного оформлення вони отримували від ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності, виданої TOB «Ніккар» за підписом ОСОБА_8 та з 30.08.2016 відповідно до наказу TOB «Ніккар» №30/08-к є комерційним директором TOB «Ніккар».

ОСОБА_5 для підтвердження своїх повноважень зокрема надавав довіреність від TOB «Ніккар» на здійснення представницьких дій видану 01.07.2016, довіреність від TOB «Ніккар» на здійснення представницьких дій видану 19.08.2016 та нібито підписану ОСОБА_8 (після його смерті), довіреність видану від TOB «Ніккар» TOB «СМТ Южний ЛТД» на здійснення митного оформлення товарів, нібито підписану 02.08.2016 ОСОБА_8 (під час перебування в комі), власноруч написану ОСОБА_5 заяву підтвердження навантаження товарів від 19.08.2016 року.

Крім цього в наданому митниці договорі на брокерські митні послуги від 02.08.2016 № РБ/188-16 та в довідці про походження товарів від 03.08.2016 також проставлена підпис ОСОБА_8 в момент перебування його в комі.

Тобто, було встановлено, що підписи проставлена на наданих митниці, як підстави для переміщення товарів, документах є підробленими.

Однією з ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України є переміщення та дії направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу, як підстав для переміщення товарів, підроблених документів.

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він особисто був знайомий з ОСОБА_8, однак документи на митне оформлення товарів він (ОСОБА_5) отримував від незнайомої йому особи на ім'я ОСОБА_12, про якого він не знав навіть те, чи працював ОСОБА_12 на момент передачі документів в ТОВ «Ніккар».

Таким чином, ОСОБА_5 були вчинені дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «пшениця 5-го, 6-го класу українського походження, врожаю 2016 року» загальною вагою 342 164 кг. вартістю 1 183 911,88 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу, як підстав для переміщення товарів, підроблених документів, чим вчинено порушення митних правил, передбачених ч.І ст. 483 МК України.

На підставі зазначеного посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні ОСОБА_5 було складено протокол про порушення митних правил №1117/50000/16 за ч.1 ст. 483 МК України.

Представник Одеської митниці ДФС, який приймав участь у судовому засіданні, вважав, що вина ОСОБА_5 доведена повністю матеріалами справи, та останнього необхідно притягнути до адміністративної відповідальності згідно до діючого законодавства.

Згідно статті 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_5 був належним чином сповіщений про необхідність з'явитись у судове засідання, однак у призначений час останній до суду не з'явився. Однак ОСОБА_5 надав до суду письмові заперечення на протокол.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності Семенков О.О. підтримав надані до суду письмові заперечення щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 483 ч 1 МК України, просив закрити провадження по справі.

При перевірці протоколу про порушення митних правил суддя першої інстанції прийшов до висновку. що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення і провадження по справі закрив.

На дану постанову суду представник Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову, винести нову постанову, якою накласти на ОСОБА_5 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та конфіскації вказаних товарів. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи декларантом в даному випадку в розумінні ст. 265 є ТОВ «Ніккар», оскільки саме ТОВ «Ніккар» в даному випадку переміщувало товари через митний кордон України на підставі укладеного ТОВ «Ніккар» зовнішньоекономічного договору з литовською компанією.

Вивчивши доводи скарги, представника митниці, який просив скаргу задовольнити, заслухавши адвоката Семенкова О.О. який просив апеляцію залишити без задоволення, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК України, діями спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, митне оформлення вищевказаного вантажу, у тому числі складання митної декларації з наданням відповідних документів, які є підставою для переміщення товарів, здійснювалось декларантом ОСОБА_5.

ОСОБА_5 для підтвердження своїх повноважень надав довіреність від ТОВ «Ніккар» на здійснення представницьких дій, які було підписани від імені ОСОБА_8 після його смерті. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що він особисто знав ОСОБА_8, а довіреність отримав від незнайомої йому особи, який не мав відношення до ТОВ «Ніккар». Вже дані, встановлені обставини, свідчать про те, що ОСОБА_5 розумів, що документи йому передані неналежною і не знайомою особою і незважаючи на це, від імені ТОВ Нікар став оформляти документи. Що свідчить про його бажання не зважаючи на не законний шлях провести оформлення товару, який переміщується через кордон і того, що ТОВ Ніккар не давало йому належних повноважень на дані дії.

Дані обставини давали можливість судді першої інстанції зробити висновок про порушення діючого законодавства і притягнення до відповідальності особи відносно якої був складений протокол. Однак суддя зробив помилковий висновок що, посадовими особами Одеської митниці ДФС не наведені докази того, що ОСОБА_5 був обізнаний у факті смерті директора ТОВ «Ніккар» ОСОБА_8, від імені якого начебто була видана довіреність ОСОБА_5.

Дані обставини і доводи апеляціїв якій викладено необхідність скасування прийнятого судового рішення є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, а з урахуванням представлених доказів вважаю, що вина ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в зв'язку з чим, вважаю за необхідне винести нову ухвалу якою особу яку притягають до відповідальності визнати винною.

Даний висновок пов'язаний з доказами яким суд першої інстанції не дав належної оцінки.

В діях ОСОБА_5 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч 1 МК України.

Обговорюючи міру покарання, прихожу до висновку, що з урахуванням того, що даний товар вже покинув територію України і конфіскувати його неможливо, то на винну особо необхідно накласти штраф у розмірі вартості переміщеного товару, що складає 1183911,88 грв..

На підставі викладеного й керуючись ст.293,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В. - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року, якою в відношенні ОСОБА_5 за ст. 483 ч.1 МК України справа закрита у зв'язку з відсутністю події складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винним в скоєні правопорушення передбаченого ст. 483 ч.1 МК України і призначити адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 100% від вартості товару, а саме: 1 183 911,88 грн..

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін