Справа № 183/6554/16
№ 3/183/2267/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2016 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 08 листопада 2016 р. о 23 год. 00 хв. по вул. Радянська (Гетьманська) у м. Новомосковськ Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння і на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 08.11.2016 р. він не знаходився в стані наркотичного спяніння, ніяких порушень дорожнього руху не вчиняв. Після зупинки його автомобіля на пропозицію співробітників поліції пройти медичне обстеження на ознаки спяніння погодився будучи впевненим в тому, що в нього такого стану немає. Його було доставлено для проходження медичного обстеження в м. Дніпро до наркологічного диспансеру, де його оглянув лікар, але через фізіологічні причини він не зміг здати сечу для аналізу. В медичному закладі відмовилися брати аналіз крові. Співробітники поліції необґрунтовано звинуватили його у відмові від проходження медичного обстеження на стан спяніння. Також пояснив, що страждає на гіпертонію.

Свідок ОСОБА_3 в суді повідомив, що він є поліцейським взводу ОСОБА_4 в Дніпропетровській області, і при виконанні своїх службових обовязків 08.11.2016 року о 23 годині 00 хвилин по вул. Радянській в м. Новомосковськ Дніпропетровської області ним був зупинений автомобіль марки «Шкода» під керуванням водія ОСОБА_1 через те, що автомобіль рухався з вимкненим світлом. В ході розмови з водієм у нього виникла підозра, що останній перебуває в стані наркотичного спяніння, оскільки на це вказували певні ознаки, а саме млява мова, зіниці очей не реагували на світло. Залишивши автомобіль ОСОБА_1 на зупинці вони сіли до службового автомобіля і вирушили разом з ОСОБА_1 на медичний огляд в наркологічний диспансер м. Дніпро. ОСОБА_1, перебуваючи у вказаному медичному закладі, через деякий час пояснив, що не може здати аналіз сечі з фізіологічних причин. На його думку, за той тривалий час, який вони провели в медичному закладі, більше 2 годин, можливо було здати відповідний аналіз, що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від медичного огляду.

Свідок ОСОБА_5 в суді повідомив, що він працює лікарем в КЗ «Дніпропетровський обласний наркологічний диспансер «ДОР» і 09.11.2016 року о 00 годин 10 хвилин він проводив медичний огляд ОСОБА_1 Останній не відмовлявся його проходити. Був оглянутий за зовнішніми ознаками, перевірено його артеріальний тиск та стан на алкотестері, який показав негативний результат. Під час зазначеного огляду виникла підозра, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного спяніння, про це свідчило різка зміна його поведінки, збудженість, пітливість, підвищений тиск, у звязку із чим йому було запропоновано здати аналіз сечі, на що останній погодився. ОСОБА_1 намагався здати аналіз сечі, однак, з його слів, він не міг це зробити з фізіологічних причин. Йому було надано воду для пиття у великій кількості, однак і після цього навіть після спливу близько 2 годин ОСОБА_1 не здав аналіз сечі, з його слів, також з фізіологічних причин. Кров на дослідження у ОСОБА_1 не відбиралась, оскільки в його медичному закладі не має технічної можливості проведення дослідження на стан наркотичного спяніння за аналізом крові. Після цього він склав висновок про фактичну відмову від проходження медичного огляду, оскільки більше чекати в нього не було часу, для чого викликалися свідки. Також пояснив, що нормативно не визначено, що неможливість особи (водія) надати біологічні зразки (в даному випадку сечу) для аналізу прирівнюється до відмови від проходження огляду. За наявності певних захворювань особа дійсно може тривалий час не справляти природні потреби.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 09.11.2016 року (а.с.1), висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (а.с.2), рапорт поліцейського взводу ОСОБА_4 в Дніпропетровській області (а.с.3), пояснення свідків (а.с.4,5), приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин».

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Однак протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 всупереч зазначеним вимогам не містить опису його дій щодо ухилення від огляду.

Розглядаючи справу також враховую наступне. КУпАП, Закон України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затверджена наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, та інші законодавчі та підзаконні нормативно-правові акти України у сфері безпеки дорожнього руху, не передбачають, що фізіологічна неможливість водія надати певні біологічні зразки для проходження медичного огляду на стан спяніння (у даному випадку сечі), повинна розглядатися як відмова від проходження відповідного медичного огляду.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 суд вбачає, що останній не відмовлявся проходити медичний огляд, для чого з працівниками поліції добровільно прибув з м. Новомосковська до м. Дніпро. Він пройшов всі обстеження у лікаря, однак не зміг лише здати аналіз сечі. Пояснення свідка ОСОБА_5 та письмові пояснення свідка ОСОБА_6 (а.с.4) фактично підтверджують пояснення ОСОБА_1 про те, що останній не відмовлявся від медичного огляду, а лише не зміг здати відповідні аналізи.

Отже, співставивши наявні матеріали справи з поясненнями ОСОБА_1 та свідків, суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх та переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Мельник