Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Жизнєвський Ю.В.

за участі апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 29 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Згідно постанови суду, 16.10.2016 року о 00:20 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Шевченка, 24, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка ході, тремтіння пальців рук) та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На прийняте рішення до Апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи в суді він пояснив суду, що вину свою не визнає повністю. 16 жовтня 2016р. в 00 год. 20 хв. дійсно він керував автомобілем «Volkswagen Passat» держ. номер НОМЕР_1 по вул. Шевченка, в м. Житомирі, перебував у тверезому стані, жодних ознак алкогольного сп'яніння у нього не було. В той момент з ним в машині в якості пасажира перебувала його знайома ОСОБА_2, котру він підвозив додому.

По вул. Шевченка в м.Житомирі, поблизу будинку № 24, його зупинила поліція. Інспектор поліції попросила його пред'явити їй документи. Він пред'явив документи інспектору. Інспектор повідомила йому, що він порушив правила дорожнього руху, а саме керував автомобілем без ввімкнених габаритів. Він повідомив інспектору, що в автомобілі увімкнені габарити. Після цього, виходячи з автомобіля, він тримався рукою за дверцята і верхню частину автомобіля, оскільки є хворою людиною, у нього тяжке захворювання суглобів, високий тиск в зв'язку з чим він кульгає, перебуває на обліку з 2006 р. в поліклініці, має хворобу при якій вживання алкоголю є несумісним з тими ліками які він щодня приймає.

Крім цього інспектор повідомила йому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, оскільки у нього є явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Він повідомив інспектору, що тверезий і взагалі не вживає спиртні напої.

Зазначає, що він не відмовлявся пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, в зв'язку з тим, що інспектор не пропонувала йому пройти даний медичний огляд у встановленому Законом порядку. Однак інспектором поліції, не зважаючи на те, що він перебував у тверезому стані, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того прямо вимагають норми ст.ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було проведено обов'язкового, у таких випадках, огляду особи на стан алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння, в порядку і етапності передбачених законом. І навпаки є докази того, що факту адміністративного правопорушення взагалі не було, а саме його пояснення, пояснення свідків, те що огляд був проведений без обов'язкового використання спеціальних технічних засобів працівником поліції, є прямим порушенням порядку проведення такого огляду у відповідності до вимог Закону.

Зазначає, що в суді він надав всі необхідні медичні документи щодо стану свого здоров'я, заявляв клопотання про виклик до суду та допит в якості свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4 та витребування з поліції матеріалів відеофіксації з місця зупинення його автомобіля. Але судом його клопотання було залишено без задоволення в повному обсязі.

Вважає, що суд формально та однобічно дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки жоден із доказів, наявних у матеріалах справи не було перевірено, встановлено та доведено, не взяв до уваги його пояснення, матеріальне становище та стан здоров'я, не допитав свідка, яка перебувала з ним в автомобілі, не витребував відеодокази з управління патрульної поліції, не взяв до уваги, що поліція, забравши у нього посвідчення водія, не відсторонила його від керування транспортним засобом, він далі продовжував керувати своїм автомобілем.

Вказує, що він пенсіонер, не працює, має тяжке захворювання суглобів і не може пересуватись по вулиці без допомоги автомобіля, його пенсії ледь вистачає на необхідні щоденні ліки і часте відвідування медичних установ, тому стягнення призначене судом є неогрунтованим, безпідставним і занадто суворим.

Вважає, що при накладенні адміністративного стягнення судом порушено вимоги ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючі обставини тощо, при обранні виду адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний не тільки з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а і те чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до ст.33 ч.2 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

При розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції дав вірну оцінку доказам у справі, встановив обставини, передбачені ст.280 КУпАП та кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, накладаючи адміністративне стягнення за вчинене правопорушення, визначив його межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому належним чином врахував обставини справи та особу ОСОБА_1

Враховано судом також фактичні дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 932509 від 16.10.2016р., складеного об 00 год. 51 хв., згідно якого, 16.10.2016 року о 00:20 год. В м. Житомир по вул. Шевченка, 24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка ході, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

Судом враховано та дано оцінку письмовим поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких, останніх було запрошено працівниками поліції бути присутніми під час пропозиції водію ОСОБА_1 на місці зупинки пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу DRAGER Alkotester, на що останній відмовився. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 також відмовився. ОСОБА_1 було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Від підпису протоколу, отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом та дачі пояснень ОСОБА_1 також відмовився. У водія спостерігалися ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода) (а.с.3-4).

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд формально та однобічно дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не було перевірено жодного із доказів, наявних у матеріалах справи, не взяв до уваги його пояснення, матеріальне становище та стан здоров'я, не витребував відеодокази з управління патрульної поліції є безпідставними.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмові пояснення яких додані до протоколу та які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та від надання будь-яких пояснень, суд залишив без задоволення, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що дані свідки залучались працівниками поліції під час складання протоколу та те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, а тому у суду відсутні підстави недовіряти даним показам.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про виклик інспектора поліції ОСОБА_5, оскільки обставини даної справи вона виклала під час складання протоколу та рапорту. Правдивість даних обставин ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні. Крім того, відповідно до п.7 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В судовому засіданні було відтворено відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, які зупинили та склали протокол про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 Відеозапис підтвердив, що ОСОБА_1 двічі на пропозицію поліцейських категорично відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Після першої відмови від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 намагався покинути місце правопорушення, на вимогу працівників поліції залишитися не реагував, після чого були застосовані кайданки.

Під час підготовки до апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1, судом було досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та встановлено наступне.

Відеозапис від 16.10.2016р. (00 год. 17 хв. 40 сек.) також спростовує апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, в зв'язку з тим, що інспектор не пропонувала йому пройти даний медичний огляд у встановленому Законом порядку, на якому зафіксовано неодноразові пропозицій пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння.

З відеозапису від 16.10.2016р. (00 год. 32 хв. 41 сек.; 00 год. 45 хв. 10 сек.) вбачається, як працівники поліції роз'яснюють права особі, а також те, що в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовляється проходити освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу DRAGER Alkotester, а також в закладі охорони здоров'я.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що його огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП є безпідставними, оскільки такий огляд не відбувався, а мало місце відмова від проходження такого огляду, що і вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.10.2016 року.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими. Всі дії працівників поліції були вчинені в рамках правового поля, істотних порушень, які впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП Апеляційним судом не виявлено.

Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 оскаржував незаконні, на його думку, дії працівника поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не надав їх останній і під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, вважаю постанову Богунського районного суду міста Житомира від 29 листопада 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, Апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 29 листопада 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: