АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/923/16 Головуючий у І-й інстанції - Бондаренко Н.О.
Справа № 208/5854/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в Російській Федерації, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10.09.2016 р. о 00:15 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем Фольцваген н.з. ВА 2001 АМ по пр. Гімназичному, 40, в м. Камянське у стані алкогольного спяніння, водій був освідчений у КЗ ДМК №1 ДОР висновком №92/1, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити справу у звязку з відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити за відсутністю складу.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що з вказаною постановою не згоден, оскільки не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, як це зазначено в протоколі. Вказує, що належних доказів скоєння правопорушення до матеріалів справи не надано, суд постановив рішення по справі з грубим порушенням вимог чинного законодавства, матеріального та процесуального права та з порушенням його конституційних прав і свобод. Вказує на те, що суд в мотивувальній частині, посилається на лист КЗ Дніпродзержинська МЛ № 4, який отримано судом після виходу судді до нарадчої кімнати, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Зазначає, що суд відмовив в допиті свідка ОСОБА_4 та належним чином не обґрунтував та мотивував свою відмову. Також вказує, що відповідні документи про наявність проходження лікарем ОСОБА_5 тематичного удосконалення КЗ Дніпродзержинська міська лікарня № 1 не надано, а є лише посилання на начебто проходження такого вдосконалення, то вказане в листі КЗ ДМЛ №1 протирічить вимогам норм чинного законодавства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7, підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_2, стосовно того, що суд розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист, є необґрунтованим, оскільки за ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 279844 від 10 вересня 2016 року; висновком № 92/1 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 10.09.2016 року, проведено о 02.50 хв., згідно якого у водія ОСОБА_2 перебував у стані спяніння; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та зазначено, що останній пройшов освідування у КЗ Дніпродзержинська МЛ №4.

Огляд водія на стан алкогольного спяніння проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Посилання сторони захисту стосовно того, що йому не пропонувалось продути алкотестер «Драгер», не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Таким чином, інспектор патрульної поліції, діяв відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції та вимог чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Інших доказів невинуватості ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні, а посилання останнього та його захисника на те, що висновок щодо результатів медичного огляду зробленої о 02.50 год. 10 вересня 2016 року, не може слугувати належним доказом, оскільки дана довідка не складена у відповідності до вимог вказаної вище Інструкції, у протоколі відсутні свідки є необґрунтованим і спростовується матеріалами справи. А обовязкова присутність свідків на яких посилається сторона захисту для складання висновку щодо результатів спяніння у даному випадку не передбачено.

Щодо посилання ОСОБА_2, стосовно того, що судом не було допитано свідка ОСОБА_4, не є підставою для скасування постанови судді, судом розглядалося дане клопотання, належного обґрунтування необхідності допиту даного свідка з обставин, які можуть суттєво вплинути на рішення суду, стороною захисту не надано. Окрім того, водій ОСОБА_2, в апеляційній скарзі, зазначив, що керував транспортним засобом в присутності вищезазначеного свідка.

Доводи щодо ненадання відповідних документів про наявність проходження лікарем ОСОБА_5 тематичного удосконалення КЗ Дніпродзержинська міська лікарня № 1, не беру до уваги, так як дані обставини не є предметом розгляду цього провадження. Матеріалами справи не підтверджено недійсність висновку медичного закладу щодо стану спяніння ОСОБА_2

Суд першої інстанції вмотивовано і обґрунтовано дав оцінку даним обставинам вказавши на те, що процес лабораторного дослідження є цілком автоматизованим, що виключає людський фактор та упередженість, його результати є об'єктивною підставою для встановлення стану алкогольного сп'яніння особи.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1