П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Старовойтова С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Держпраці у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, працюючого генеральним директором ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

За місцезнаходженням директором ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА», а саме по пр. Гагаріна, 14-А, оф. 32, в м. Києві, на час здійснення перевірки з 14 години 25.10.2016 року по 16 годину 27.10.2016 року (Акт № 26-99/122), виявлено порушення вимог законодавства про працю ОСОБА_1, а саме у порушенні вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України адміністрацією ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» не виплачено заробітну плату (розрахункові кошти) гр. ОСОБА_2, що належать їй до виплати в день звільнення. Так, наказом від 10 грудня 2014 року № 13-К по ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» ОСОБА_2 прийняти на посаду касира відділу касових операцій, Гіпермаркету № 716 ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» у м. Миколаєві на підставі її заяви. Наказом від 01.09.2016 року № 39-к ОСОБА_2 касира відділу касових операцій Гіпермаркету № 716 ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» звільнено з 02 вересня 2016 року за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України на підставі її заяви на звільнення. Заробітна плата, яка була нарахована гр. ОСОБА_2 до виплати, в останній робочий день (2 вересня 2016 року) не була виплачена у зв'язку з відсутністю коштів, внаслідок закриття магазину у м. Миколаєві, (пояснення додаються). Відповідно до розрахункового листка за вересень 2016 рік у гр. ОСОБА_2 на кінець місяця зазначений борг за підприємством в сумі 2021,94 гривень. Даний борг з виплати заробітної плати адміністрація ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» виплатила 25 жовтня 2016 року, шляхом перерахування вищевказаної суми на банківську картонку гр. ОСОБА_2, що підтверджується копією чеку та відомістю на виплату грошей №257 за вересень 2016 року про зазначену суму (копія відомості на виплату грошей та копія чеку додаються).Тобто, адміністрацією ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» порушено вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України, заробітну плату (розрахункові кошти) гр. ОСОБА_2 виплатили 25 жовтня 2016 року. У порушенні вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України заробітну плату (розрахункові кошти) гр. ОСОБА_2 у день звільнення 2 вересня 2016 року не було виплачено. Виплату заробітної плати адміністрація ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» гр. ОСОБА_2 здійснила 25 жовтня 2016 року. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (з 2 вересня по 25 жовтня 2016 року) адміністрацією ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» не нараховувався та не виплачувався (копія пояснення додається). У порушенні вимог ст. 83 КЗпП України, при звільненні гр. ОСОБА_2 з ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» їй не було виплачено грошової компенсації за всі не використані дні щорічної відпустки. Адміністрацією ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА» гр. ОСОБА_2 нарахована грошова компенсація за не використані дні щорічної відпустки в сумі 1981,62 грн. (без урахування податків), яка виплачена 25 жовтня 2016 року (копія розрахункового листа за вересень 2016 року та письмове пояснення головного бухгалтера ОСОБА_3 додаються).

В судове засідання ОСОБА_1 тричі не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, копію акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 26-99/122, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ТД «ПРАКТІКЕР УКРАЇНА», копія наказу № 06/к від 23.11.2015 року, копія протоколу № 23/11/15, копія наказу № 26-к від 15ю.02.2016 року, копія паспорта, копію ідентифікаційного номеру копія наказу № 13-к від 10.12.2014 року, копія заяви, копія наказу № 39-к від 01.09.2016 року, пояснення, копії розрахункових рахунків, копія чеку, копія відомості на виплату грошей № 257, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40? КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 40?, 41 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 510 (п'ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 гривень 60 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: