Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 9 вересня 2016 року о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиці Дніпровської та Мінського шосе в місті Києві, в порушення вимог п. п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності маневру та не виконав вимог знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

24 листопада 2016 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду ОСОБА_3 зазначає, що вона винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного з'ясування фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди та без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

___________________

Справа: №33/796/1748/2016 Суддя в першій інстанції: Тітов М.Ю.

Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду : Гладій С.В.

Зокрема апелянт вказує, що судом не дано будь-якої оцінки висновку експертного дослідження № 2-05/16, виконаного ТОВ «Столичне бюро судових експертиз» за зверненням його захисника, відповідно до якого, аварійна дорожня ситуація була створена одноособовими

діями водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_5, які не відповідали вимогам п. п. 1.2, 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху України та дорожнім знакам 3.21 «В'їзд заборонено» з табличкою 7.9 «Смуга руху», «Обмеження максимальної швидкості руху», згідно яких водій ОСОБА_5, рухаючись по головній дорозі, при під'їзді до небезпечної ділянки дороги з перехрестям, належало не перевищувати допустимого швидкісного режиму (50 км/год), уважно стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не пізніше об'єктивного моменту виникнення небезпеки для руху (у виді автомобіля «Лексус», який наближався з другорядної дороги до її смуги руху) застосувати виключно гальмування аж до зупинки транспортного засобу в єдиній для руху прямо смузі без відворотів в будь-які сторони і виїзду на розділювальну смугу та бік зустрічного руху.

При цьому стверджує, що ним були дотримані вимоги п. п. 1.5 та 16.11 Правил дорожнього руху України, дана належна оцінка дорожній обстановці та безпечності свого маневру, який він закінчив, а вже на зустрічній смузі руху для водія ОСОБА_5 отримав удар в свій автомобіль.

Крім того, вказує на недоліки складеного протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не вірно було визначено пункт Правил дорожнього руху України, порушення якого йому інкриміновано, а зазначення такого пункту самим судом зроблено в порушення вимог закону.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_5 та її представника - адвоката ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП, регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено по справі, даних вимог закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 судом дотримано.

Так, як вбачається із пояснень ОСОБА_3 на місці дорожньо-транспортної пригоди, 9 вересня 2016 року, він, керуючи автомобілем «Лексус» та виїжджаючи з другорядної дороги вулиці Дніпровської на головну - Мінське шосе в місті Києві, на виконання вимог знаку «Дати дорогу», зупинився. В цей час, рейсовий автобус № 398 зупинився в недозволеному місці на повороті з Мінського шосе на вулицю Дніпровську для висадки/посадки пасажирів. Оскільки видимість проїзної частини була обмежена автобусом, почав рух для збільшення оглядовості і в цей час побачив автомобіль «ВАЗ», який об'їжджав автобус. Щоб уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ», він продовжив рух вперед перетинаючи Мінське шосе по якому рухався автомобіль «Тойота», який він не міг бачити із-за автобуса та автомобіля «ВАЗ». В результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів (а. с. 4).

Аналогічні пояснення про обставини дорожньо-транспортної пригоди дала по справі ОСОБА_5 Зокрема, остання зазначила, що рухаючись по Мінському шосе в місті Києві, на перехрестя з вулицею Дніпровською, яка є другорядною дорогою, виїхав автомобіль «Лексус», який не надав перевагу в русі її автомобілю, внаслідок чого, з метою уникнути зіткнення, намагалась виїхати на зустрічну смугу руху, яка була вільна, однак уникнути зіткнення транспортних засобів не змогла.

Об'єктивно наведені пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5, надані ними на місці дорожньо-транспортної пригоди, підтверджуються схемою огляду, на якій зафіксована дорожня обстановка, дія дорожніх знаків в напрямку руху кожного автомобіля, а також місце розташування транспортних засобів після їх зіткнення та отримані технічні пошкодження (а. с. 2).

З огляду на встановлені обставини зіткнення транспортних засобів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3, який, в порушення п. 10.1, знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота», який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

За наведеного, посилання суду в постанові на порушення ОСОБА_3 п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не виходить за межі правопорушення, що ставиться йому у вину, а тому доводи в апеляційній скарзі в цій частині на недотримання судом вимог матеріального закону є не переконливими.

Щодо посилань апелянта на висновок експертного дослідження № 2-05/16 від 17 жовтня 2016 року, проведеного ТОВ «Столичне бюро судових експертиз», то вони не заслуговують на увагу, оскільки вказані дослідження, як зазначено у висновку, проведені з наданням спеціалісту «деяких документів адміністративної справи, фото з місця пригоди в кількості 55 фотознімків та відео файлів 5822. mp4 з пошкодженнями транспортних засобів - учасників ДТП та слідовою інформацією, що не зафіксована на схемі ДТП, 298 фото з огляду автомобіля «Тайота» (а. с. 53), оглядових знімків зроблених експертом 27 вересня 2016 року по напрямку руху транспортних засобів (а. с. 63), експертного огляду місця ДТП (а. с. 67)», які не були предметом дослідження як в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Крім того, вказаний висновок експертного дослідження, та посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 були дотримані вимоги п. п. 1.5 та 16.11 Правил дорожнього руху України, та ним дана належна оцінка дорожній обстановці та безпечності маневру при виїзді з другорядної дороги на головну, суперечить самим поясненням ОСОБА_3, даним ним на місці зіткнення транспортних засобів, відповідно до яких, він не бачив та не міг бачити автомобіль «Тойота» із-за автобуса та автомобіля «ВАЗ» (а. с. 4).

Виходячи саме з цих пояснень ОСОБА_3, викликає сумнів висновок експертного дослідження в тій частині, що дії водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. п. 1.2, 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху України та дорожнім знакам 3.21 «В'їзд заборонено» з табличкою 7.9 «Смуга руху», «Обмеження максимальної швидкості руху», оскільки експертом не встановлено, за вказаними ОСОБА_3 обставинами, відсутності видимості на автомобіль «Тайота», момент виникнення небезпеки для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 та можливості уникнути зіткнення у інший спосіб.

При цьому, оцінюючи доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про його невинуватість з посиланням на висновки експертного дослідження, суд апеляційної інстанції виходить з того, що саме ОСОБА_3 в простій дорожній ситуації були грубо порушені вимоги Правил дорожнього руху України, які призвели до створення аварійної ситуації, а тому дії водія автомобіля «Тайота» ОСОБА_5, в даній дорожній обстановці, які були направлені на уникнення зіткнення транспортних засобів, не можуть бути предметом оцінки з огляду на дотримання нею п. п. 1.2, 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху України та дорожнім знакам 3.21 «В'їзд заборонено» з табличкою 7.9 «Смуга руху», «Обмеження максимальної швидкості руху».

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, з урахуванням передбачених цим законом обставин та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій