Провадження № 33/783/626/16 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., за участю скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

встановив:

постановою постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30.05.2016 року близько 01.00 год., керував автомобілем марки «Ауді А4», д. н. з. АА 5726 ОК, по вул. Грінченка, 8 у м. Львові в стані алкогольного спяніння, порушивши вимоги п. 2.9 А ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» №6810.

У поданій апеляції ОСОБА_1, не погоджуючись із постановою суду, просить її змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що спочатку за кермом перебувала його вагітна дружина, проте у звязку з її поганим самопочуттям йому довелось сісти за кермо. Крім того, вказує на те, що на його утриманні є малолітня дитина та хвора матір, якій необхідно возити продукти харчування та ліки.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не працює, зареєстрований у м. Києві, а у м. Львові, де проживає його матір, перебуває тимчасово, а тому твердження скаржника про те, що на його утриманні є хвора матір є необгрунтованим.

Покликання скаржника на те, що право на керування транспортним засобом йому потрібне у звязку з наявністю на утриманні малолітньої дитини, вважаю безпідставними.

Разом з цим, вимушена необхідність керування транспортним засобом, як вказує скаржник у своїй апеляційній скарзі, у звязку з поганим самопочуттям вагітної дружити, вважаю недостатньо вагомим для зміни виду адміністративного стягнення на менш суворий.

Керуючись ст. 294 КпАП України,-

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, залишити без змін, а його апеляцію залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_2