АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/793/16-п Головуючий суддя І інстанції: Музиченко В.О.
Провадження № 33/790/888/16 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю осіб, відносно яких складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановив суд, 23 листопада 2015 року о 20-45 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Гагаріна на перехресті вулиці Кірова, проїхав на забороняючий сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_3 23 листопада 2016 року о 20-45 годині, керуючи автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по проспекту Гагаріна на перехресті вулиці Кірова, проїхав на забороняючий сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України.

За результатом дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Розглядаючи справу, суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, закривши при цьому провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Цією ж постановою суддею зроблено висновок про необхідність закриття провадження у відношенні ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях ознак порушень ним п.8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з відсутністю в його діях порушень вимог КУпАП.

Апелянт вважає, що при розгляді справи суд неповно дослідив обставини справи, визнавши доказом відео запис ДТП, який, на думку апелянта, є сумнівним. Вважає, що саме водій ОСОБА_3 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки саме він рухався на забороняючий рух сигнал світлофору і порушив вимоги п.п.8.7.3,8.11, 12.3 та 12.4 ПДР України, про що зазначено в висновках експертизи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважаючи постанову судді першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно водіїв суддею встановлені всі обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Доводи апелянта ОСОБА_2 щодо невинуватості водія ОСОБА_1 та його версія стосовно фактичних обставин ДТП, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні поясненням ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 і були предметом розгляду, як суду першої, так і апеляційної інстанції, проте свого підтвердження не знайшли.

Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 8.7.3 ПДР України забороняє водіям рухатися на жовтий сигнал світлофору, який попереджає про наступну зміну сигналів; на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали; поєднання червоного і жовтого сигналів.

Однак, як виняток, якщо водій не може зупинити транспортний засіб без застосування екстреного гальмування, дозволяється завершити проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора з дотриманням заходів безпеки.

В судовому засіданні суду першої інстанції водій ОСОБА_3, який керував автомобілем «Шкода», надав пояснення, що рухався по проспекту Гагаріна в напрямку центра та автовокзалу «Левада», на зелений сигнал світлофору, зі швидкістю, дозволеною у своїй полосі руху. Знизив швидкість руху, побачивши перед собою у попутному напрямку автомобілі на поворот ліворуч. В зустрічному напрямку стояли автомобілі за знаком стоп-лінії. Мікроавтобус перед його автомобілем повернув ліворуч, змусивши ОСОБА_3 загальмувати та подати звуковий сигнал. За ним рухатись почав легковий автомобіль «ВАЗ 21099», який здійснив зіткнення з його автомобілем в ліву сторону. Зазначав, що автомобіль «ВАЗ 21099» побачив лише після пересікання стоп-лінії перехрестя, який рухався за першим автомобілем, оскільки його огляду заважали автомобілі, які стояли в крайній лівій смузі по ходу руху. Попередити ДТП екстреними гальмуванням не вдалося.

Інший учасник ДТП, у відношенні якого також було складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, який керував автомобілем «ВАЗ 21099», в суді першої інстанції пояснив, що рухався по проспекту Гагаріна в напрямку вулиці Одеської. На перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Кінної Армії увімкнув лівий поворот, перестроївся в лівий ряд для повороту наліво в сторону вулиці Плеханівської. Попереду стояв автомобіль. Загорілася стрілка зеленого кольору вліво і він почав рухатися. Попереду проїхав ліворуч автомобіль і він повільно виїжджав на перехрестя. Автомобіль «Шкода», не надавши дорогу, продовжив свій рух в напрямку з вулиці Одеської, перетинаючи перехрестя вже на червоний сигнал світлофору на великій швидкості, внаслідок чого сталося зіткнення.

За клопотаннями адвоката ОСОБА_4 в суді першої інстанції по справі було призначено проведення комплексної судової автотехнічної експертизи.

Згідно висновків комплексної судової автотехнічної експертизи №1758/5007 від 30 червня 2016 року, наданих Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.засл.проф.Бокаріуса, виходячи з проведених вище досліджень відеозапису «FILE3725.MOV» зафіксованого на карті памяті mikro SDHC «Kingston» 32 GB №SDCA10/32GB 94798-E01A00LF, та матеріалів справи, в даному випадку мало місце перехресне зіткнення автомобіля «Шкода», який перетинав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, з автомобілем «ВАЗ 21099», який виконував маневр лівого повороту при вимкненій зеленій стрілці в додатковій секції, тобто рухався на червоний сигнал світлофора.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21099» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.8.7.3 «е», п.8.10 ПДР України. Технічна можливість уникнути ДТП для ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог цих пунктів, для чого у нього перешкод технічного характеру не було. Дії ОСОБА_1 не відповідають вимогам п.п.8.7.3 «е», 8.10 ПДР України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За висновками цієї ж експертизи в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.8.11, 12.3, 12.4 ПДР України. З причин, що вказані в дослідницький частині висновку, вирішити питання про невідповідність дій водія ОСОБА_3 пунктам ПДР, які б знаходились у причинному звязку з виникненням події ДТП, експертним шляхом не було можливим на даному етапі дослідження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції водії ОСОБА_3 та ОСОБА_1 наполягали кожен на своїй версії та надали пояснення, аналогічні поясненням відібраним безпосередньо після самої дорожньо-транспортної пригоди та наданим під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Водій ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 вважають, що ОСОБА_3 не порушував п.8.7.3 ПДР України, і суд першої інстанції при дослідженні обставин по справі обґрунтовано визнав про відсутність в його діях порушень цього пункту ПДР України. Разом з тим, наполягали на тому, що ДТП виникло саме з невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам п.8.7.3 ПДР України.

Інший учасник ДТП, водій ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2, спростовуючи винуватість ОСОБА_1, вважали, що саме ОСОБА_3 винен в дорожньо-транспортній пригоді, оскільки він повинен був керуватися п.п.8.11,12.3,12.4 ПДР України, як зазначено у висновку експертного дослідження.

Також адвокат ОСОБА_2 вважав, що суд першої інстанції незаконно і необґрунтовано закрив провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в той час як провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Адвокат ОСОБА_2 посилається на рішення Європейського суду з прав людини «Грабчук проти України», вважаючи порушеним принцип презумпції невинуватості та п.2 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод. При цьому адвокат ОСОБА_2 наполягає на визнанні винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди саме водія ОСОБА_3 за порушення ним п.п. 8.11,12.3,12.4 ПДР України.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Виходячи зі змісту ст.ст.280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний особисто зясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи на підтвердження винуватості Правил дорожнього руху України. В даному випадку з безпосереднім дослідженням обєктивної сторони правопорушень в діях водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за п.8.7.3 ПДР України.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду судді, крім протоколу серії АП1 №884488 у відношенні ОСОБА_1, був і протокол серії АП1 №884487 у відношенні ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, зокрема,- невідповідність його дій в даній дорожній обстановці вимогам п.8.7.3 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було складено саме за порушення ним п.8.7.3 ПДР України, як єдина підстава для притягнення його до адміністративної відповідальності. А відтак, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_3 в межах провадження у справі відносно нього за порушення ним інших пунктів, на які вказує експерт у висновку судової автотехнічної експертизи №1758/5007, та про які в своїх доводах зазначають апелянти, а саме п.п.8.11,12.3,12.4 ПДР України.

Проте, це не перешкоджає учасникам доводити наявність або відсутність вини в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

В будь-якому випадку, навіть за умови встановлення ймовірних порушень ПДР України в діях учасників ДТП інших пунктів ПДР України, зазначене не впливатиме на висновок суду щодо відсутності в діях водія ОСОБА_3 порушень ним вимог п.8.7.3 ПДР України.

Разом з тим, висновками цієї ж експертизи встановлена саме в діях водія ОСОБА_1 наявність порушень вимог п.8.7.3 ПДР України, за порушення яких і був складений уповноваженими інспекторами протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №884488.

Судом першої інстанції вказаним обставинам було надано належну оцінку, в звязку з чим прийнято законне рішення, а тому доводи апелянта щодо необхідності закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях порушень вимог п.8.7.3 ПДР України, та визнанні винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди саме водія ОСОБА_3 за порушення ним п.п. 8.11,12.3,12.4 ПДР України, задоволенню не підлягають.

Також суд визнає суперечливим доводи адвоката ОСОБА_2, який стверджує про порушення вимог п.2 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод при розгляді справи судом першої інстанції, оскільки в даному випадку адвокат висловлює цей мотив однобічно, трактуючи ці положення на користь лише однієї особи, в той час, як на розгляді перебувало два протоколи про адміністративне правопорушення, у відношенні обох учасників ДТП. І судом обґрунтовано встановлено, з дослідженням і наданням оцінки всім доказам по справі, з урахуванням висновків експертизи, що саме водій ОСОБА_1, в порушення вимог 8.7.3 «е», рухався на червоний сигнал світлофору, в той час, як водій ОСОБА_3 завершував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору, що не суперечить вимогам п.8.7.3 ПДР України. ОСОБА_1 раніше, ніж для нього загорілася зелена стрілка світлофору, почав рухатись на червоний сигнал, що і призвело до зіткнення.

Зазначене підтверджується циклограмою роботи світлофору для водія ОСОБА_1, оскільки за напрямком руху №12 зелена стрілка світлофора вмикається лише через 5 секунд після ввімкнення жовтого сигналу світлофору за напрямком руху №1 для водія ОСОБА_3 (а.с.33).

При винесенні постанови суддя вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення ним п.8.7.3 ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою до протоколу огляду місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та висновком комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-звукозапису №1758/5007 від 30 червня 2016 року.

Разом з тим, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 обґрунтовано закрив, оскільки на момент розгляду справи пройшли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, чим права особи не порушив.

З урахуванням викладеного підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, якій діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, та про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя