АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/840/16 Головуючий у І-й інстанції - Караул О.А.
Справа № 187/960/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого; проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження щодо ОСОБА_3 закрито за відсутності в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, про те, що порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, між діями ОСОБА_3, в даній дорожній обстановці та дорожньо-транспортною пригодою, що сталася відсутній причинно-наслідковий зв'язок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 24.11.2016 року, подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та винести нову постанову. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначає, що він отримав інформацію про результати розгляду справи лише 22.11.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначає, що вказану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки суд не провів повне, всебічне і обєктивне зясування всіх обставин справи, не викликав потерпілого, не зясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вказує на те, що висновок експертного дослідження було сфальсифіковано.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 який підтримав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови судді першої інстанції, просив його задовольнити та розглянути подану апеляційну скаргу по суті, підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, думку ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, вважали постанову судді першої інстанції законною та обґрунтованою просили залишити її без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копії постанови своєчасно йому направлено не було, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд не провів повне, всебічне і обєктивне зясування всіх обставин справи, не викликав потерпілого, не зясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції, були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, між діями ОСОБА_3, в даній дорожній обстановці та дорожньо-транспортною пригодою, що сталася відсутній причинно-наслідковий зв'язок.

Такий висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Як встановлено апеляційним судом, в основу доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою, якою відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

З наявного в матеріалах справи висновку експертного дослідження від 13.10.2016 року №18/10.1-62, який проводився з використанням у тому числі вихідних даних зафіксованих в зазначеній схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що в діях водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «Фіат Крома», при завдано механізмі пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які б з техничної точки зору могли перебувати в причинному звязку з настанням даної ДТП. При завданому механізмові події, дії водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «Мерседес 815», не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному звязку з настанням даної ДТП.

Посилання в апеляційній скарзі стосовно сфальсифікованого висновку експертного дослідження №18/10.1-62 від 13.10.2016 року, не можуть бути взяті до уваги, так як відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути і інші документи, що не виключає для правильного вирішення справи вираховування судом і вказаного експертного дослідження, яке було проведено за заявою ОСОБА_3, з усіма вихідними даними, які містяться в матеріалах справи, крім того, проведення експертизи, було доручено судовому експертові сектору автотехнічних досліджень ОСОБА_5, який має вищу технічну освіту з кваліфікацією судового експерта, тому у апеляційного суду сумнівів щодо походження або правильності складання вищезазначеного дослідження не виникає. А всі інші доводи з цього питання зводяться до переоцінки доказів.

Окрім того, згідно вищевказаного висновку експерта, вбачається, що з технічної точки зору, покази водія ОСОБА_3 стосовно того, що зіткнення сталось на смузі його руху, є цілком спроможними. При цьому будь які інші варіанти розташування місця зіткнення згідно з зафіксованої на схемі слідової інформації з технічної точки зору будуть не спроможними.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному звязку з ДТП.

Інші докази наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3, якою провадження відносно останнього закрито у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1