Справа № 489/5446/16-п 28.12.2016 28.12.2016 28.12.2016
Номер провадження: 33/784/325/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови суду, 27 жовтня 2016 року, близько 05 год. 40 хв., у м. Миколаєві по пр. Центральному, біля буд. № 73-А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле», н/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, хитка хода). Від проходження медичного огляду на місці зупинки та у медичному закладі в установленому законом порядку він відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження. Апелянт зазначає, що транспортним засобом у той час він не керував, а перебував у кафе «Докер», де вживав алкогольні напої.

Транспортний засіб був припаркований біля кафе, за кермом у нетверезому стані він не перебував.

Стверджує, що у кафе у нього з працівниками закладу виник конфлікт, саме внаслідок чого були викликані працівники поліції, які приїхали з метою з'ясування причин конфлікту. Письмові пояснення працівників кафе вважає неправдивими.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на вимогу працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В обґрунтування своїх висновків суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та показання свідка ОСОБА_4 - працівника поліції.

Так, як слідує з протоколу про адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 як водій транспортного засобу був зупинений працівником поліції та на місці зупинки висловив відмову від огляду на та стан сп'яніння.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що він перебував на своєму робочому місці - ресторані «Докер», та бачив як водій транспортного засобу Шевроле Авео, ОСОБА_1 під'їхав до ресторану «Докер» та увійшов до приміщення ресторану. При цьому, ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп'яніння. У ресторані він продовжив вживати алкогольні напої, провокував конфлікти, на зауваження не реагував, після чого було викликано поліцію.

З наведених у постанові показань свідка ОСОБА_4 слідує, що він як працівник поліції приїхав за викликом працівників бару.

З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

З пояснень ОСОБА_1 наданих суду вбачається, що він приїхав на автомобілі до кафе «Докер», припаркував його.

Стверджував, що приїхав у тверезому стані о 2 годині, та у кафе він тривалий час вживав алкогольні напої, автомобілем у нетверезому стані не керував та не мав такого наміру. Через конфліктну ситуацію з персоналом кафе останні приблизно о 5 годині викликали працівників поліції.

Ці пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з даними запису відео- реєстратора, здійсненого інспектором патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, але цьому доказу не надана належна оцінка.

Зі змісту відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули до ресторану «Докер» за викликом працівників бару, пройшли у приміщення бару, де перебував ОСОБА_1, а його транспортний засіб був припаркований біля кафе «Докер». Працівники поліції ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, але він відмовився.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та працівники поліції не здійснювали зупинки транспортного засобу, оскільки останні прибули до бару «Докер» за викликом працівників бару, і в цей час ОСОБА_1 перебував у барі, а його транспортний засіб був біля кафе.

Доводи апелянта про те, що він відпочивав у барі тривалий час, де вживав спиртні напої, вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6, який пояснив, що ОСОБА_1 прибув до бару о 4 годині, де вживав спиртні напої. Крім того, з пояснень ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння о 05:40, а з пояснень ОСОБА_7 (працівниці бару), що така відмова сталася о 06:07.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції, фактично підтвердив в суді свідок ОСОБА_4, з показань якого слідує, що під час прибуття працівників поліції ОСОБА_1 перебував у барі.

Таким чином, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, не відповідають дійсності.

Також суддя при прийнятті рішення не звернув уваги на розбіжності у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7, (працівників бару) щодо часу складання протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідність їх показань про зупинку транспортного засобу фактичним обставинам.

Пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а потім прийшов у бар, не заслуговують на увагу, оскільки ці пояснення не мають підтвердження.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (розділ І пункт 2) передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом.

Таким чином, обов'язок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія як особу, що керує транспортним засобом.

Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортними засобом, у нього не виникало обов'язку проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції.

Тому, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча