Провадження № 3/761/7477/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 працюючого директором ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

за ст.. 188-40 КУпАП,-

встановив:

31 серпня 2016р., ОСОБА_1, займаючи посаду директора ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», не виконав законні вимоги представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за наступних обставин.

Так, 31 серпня 2016р. уповноважені посадові особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - головний спеціаліст ОСОБА_2 та провідний спеціаліст ОСОБА_3 прийшли до офісу ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» (далі - Товариство), розташованого за адресою: м. Київ, вул.Терещенківська, 21, оф. 13, для продовження здійснення позапланової виїзної перевірки додержання товариством законодавства про захист персональних даних.

У зв'язку із ненаданням у листі Товариством від 15 липня 2016р. № б/н всіх документів та інформації, зазначених у наданому 14 липня 2016р. Орієнтовному переліку, головний спеціаліст Управління з питань захисту персональних даних ОСОБА_2 вручив директору Товариства ОСОБА_1 письмову вимогу від 31 серпня 2016р., відповідно до якої просив додатково надати необхідні для перевірки документ, а саме: інформаційну довідку про розпорядників персональних даних клієнтів Товариства; інформаційну довідку щодо організаційних та технічних заходів і засобів; інформацію працівників Товариства, які мають мати/мали доступ до персональних осіб, які користуються послугами Товариства; копії посадових інструкцій працівників Товарисвта; копії зобов'язань працівників Товариства про нерозголошення персональних даних.

Незважаючи на наявність згаданої вимоги, директор Товариства ОСОБА_1 так і не надав необхідні для проведення перевірки документи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, при цьому захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надала суду письмові пояснення, згідно яких категорично не погодилася з протоколом, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП.

Незважаючи на фактичне невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 188-40 КУпАП, вона підтверджується дослідженими в судовому засіданнями доказами.

Так, як пояснили, кожний окремо, в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно головний спеціаліст та провідний спеціаліст Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України, 31 серпня 2016р. вони прибули до Товариства за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська, 21, оф. 13, де під підпис було вручено директору цього Товариства ОСОБА_1 письмову вимогу щодо надання їм документів для проведення перевірки, однак вищевказаних документів ОСОБА_1 надано так і не було без пояснення обґрунтованих причин.

Згідно даних довідки №22-371 від 20 жовтня 2016р., виданої керівником Служби управління персоналом Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, ОСОБА_2 працює в Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з 22 квітня 2015р., в тому числі з 01 березня 2016р. по день видачі довідки на посаді головного спеціаліста відділу контролю Управління з питань захисту персональних даних.

Як вбачається з листа, складеного ОСОБА_2 на адресу директора Товариства ОСОБА_1 від 31 серпня 2016 року, до останнього письмово звернувся ОСОБА_2 з проханням надати в цей день (31.08.2016) уповноваженим посадовим особам доступ, з метою перевірки наявності у згаданого товариства даних ОСОБА_5, до приміщень та робочих місць Товариства, де здійснюється обробка персональних даних клієнтів товариства, документів Товариства, в яких зберігаються відомості про клієнтів товариства, журналу вхідної-вихідної кореспонденції Товариства, при цьому такий лист під підпис отримано 31.08.2016 директором ОСОБА_1

Відповідно до п.7 ст. 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» (далі - Закон), Уповноважений Верховної Ради України з прав людини має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі, при цьому, згідно ст. 22 цього Закону, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов'язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема, забезпечувати доступ до матеріалів і документів, надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій і рішень. Відмова підприємств,установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Статтею 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», на працівників Секретаріату Уповноваженого, яким делегуються повноваження зі здійснення контролю за додержання законодавства про захист персональних даних, поширюються загальні гарантії діяльності Уповноваженого, а відмова від співпраці тягне за собою відповідальність згідно із чинним законодавством України.

При цьому суд не приймає до уваги письмові заперечення захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП.

Таким чином, своїми діями директор Товариства ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП, а саме невиконання законних вимог представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 офіційно працює, зважаючи на характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення, передбачене ст. 188-40 КУпАП, у мінімальному розмірі.

Керуючись ч.1 ст. 41, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,0 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 /двісті сімдесят п'ять/ грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора, або після апеляційного перегляду, якщо її не скасовано.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: