АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/834/16 Головуючий у І-й інстанції - Квятковський Я.А.
Справа № 215/4618/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2016 року у справі про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2; громадянина України, працюючого - головою Тернівської районної у місті ОСОБА_3 ради, депутат Тернівської районної у місті ОСОБА_3 ради VII го скликання, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. на користь держави.

Мотивоване рішення тим, що ОСОБА_2, будучи головою Тернівської районної ради, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, 11.03.2016 року, під час розгляду питання на четвертій сесії сьомого скликання «Про внесення змін та доповнень до рішення районної у місті ради від 22.12.2015 року №10 «Про умови оплати праці голови Тернівської районної у місті ради, заступників голови районної у місті ради та керуючої справами виконкому районної у місті ради», будучи присутнім публічно не оголошував про наявний реальний конфлікт інтересів та усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, ОСОБА_2, діючи умисно з мотивів особистих інтересів, з метою одержання собі премії, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме прийняв участь у голосуванні та проголосував «ЗА» дане рішення. Враховуючи, рішення Тернівської районної у місті ОСОБА_3 ради № 56 від 11.03.2016 року, яким передбачено отримання ОСОБА_2 додаткових матеріальних благ у виді премії, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції Солод В.М. подав апеляційну скаргу, де просив вказану постанову судді скасувати та закрити справу за відсутності в його діях події та складу адміністративних правопорушень за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова судді є необґрунтованою, показує неповноту судового розгляду, її зміст не відповідає фактичним обставинам справи. Суд не врахував, що згідно протоколу № 4 сесії від 11.03.2016 року, ним, як головою публічно оголошено порядок денний, у тому числі і про внесення змін та доповнень до раніше прийнятого рішення районної у місті ради від 22.12.2015 року №10. Крім того, згідно Регламенту усім депутатам як в паперовій так і в електронному варіанті були роздані усі проекти рішень з усіх питань. Звертає увагу, що 22 грудня 2015 року згідно протоколу сесії цієї дати слідує, що ним публічно повідомлено про наявний конфлікт інтересів, а тому судом невірно визначено подію, за настання якої він повинен був повідомити колегіальний орган про наявність реального конфлікту інтересів щодо умов праці, преміювання його. Також просить звернути увагу, що суд не надав оцінку наявних суттєвих порушень при складанні відносно нього протоколів, де неправдиві та недостовірно зазначені місце складання протоколів, при складанні протоколу №137 йому не було розяснені права, передбачені ст.ст. 55,56,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а тому вважає дані протоколи недійсними.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, зазначили, що ОСОБА_2 не мав умислу на скоєння правопорушення, які йому інкримінується, він належним чином публічно повідомив ще 22.12.2015 року про наявність у нього реального конфлікту інтересів з причин його участі в розгляді питання щодо умов праці, преміювання у тому числі і його. На сесії від 11.03.2016 року розглядалося питання про внесення доповнень в те ж саме питання, де він також нічого не скривав і публічно про його розгляд доповідав, вважає що відсутні подія і склад адміністративних правопорушень, які його інкримінуються.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника, думку прокурора Мануйленко І.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не дотримано, повно і всебічно та обєктивно обставини справи не зясовані, належна правова оцінка доказам не надана, наявні суперечності щодо правової кваліфікації дій особи яка притягується до відповідальності та обставин справи не усунуті, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, депутат на момент інкримінованих йому адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією займав посаду голови Тернівської районної ради у місті ОСОБА_3 і відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією і на нього поширюється дія цього Закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №136 від 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 інкримінується вчинене ним правопорушення, повязане з корупцією за ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме, будучи головою і депутатом 11.03.2016 року перед голосуванням за прийняття рішення про внесення змін та доповнень до рішення районної у місті ради від 22.12.2015 року №10 не повідомив Тернівську районну у місті ОСОБА_3 раду про наявний реальний конфлікт інтересів.

Та відповідно до протоколу № 137 від 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 інкримінується вчинення правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, яке полягає у вчиненні дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме з тих же обставин, що зазначені вище, ОСОБА_2 голосував «за» прийняття рішення.

Матеріалами справи відсутні дані про дослідження судом вказаних протоколів, і зміст оскаржуваної постанови судді не містить даних про їх дослідження і надання їм оцінки, що є порушенням вказаних вище норм процесуального закону.

За вимогами п.2, п. 3 та п.4 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», зазначені особи, зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенціального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів та вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Однак, матеріалами справи не підтверджено безпосереднє підпорядкування ОСОБА_2, як голови Тернівської районної у місті ОСОБА_3 ради чи як депутата. Не конкретизовано і не визначено ні в протоколах, ні в судовому рішенні кому саме ОСОБА_2 підпорядкований і хто є його безпосередній керівник та кому він повинен був повідомити, оскільки в одному випадку зазначається про необхідність повідомлення колегіального органу в іншому Тернівську районну у місті раду, де ОСОБА_2 і є головою.

Також не конкретизована в протоколах обєктивна сторона інкримінованих ОСОБА_2 правопорушень, які дії ним вчинені в якості голови, а які в якості депутата.

В оскаржуваній постанові судді, визнано встановленими, що ОСОБА_2 діючи умисно з мотивів особистих інтересів, з метою одержання собі премії, що виходить за межі визначених обставин в протоколі №137, і що є неприпустимим.

Апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту про невизначеність судом події, за настання якої ОСОБА_2 повинен був повідомити про наявність реального конфлікту інтересів щодо умов праці, преміювання його.

Як слідує із матеріалів справи, 11.03.2016 року розглядалося питання про внесення змін і доповнень вже до раніше прийнятого рішення № 10 від 22.12.2015 року щодо умов оплати праці, у тому числі і голови районної у місті ради, де відповідно до протоколу сесії від 22.12.2015 року, при слуханні питання про умови праці голови Тернівської районної у місті ради, ОСОБА_2 публічно оголосив про конфлікт інтересів з цього питання, і відповідно до розподілу голосів є один проти і один утримався, що спростовує висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 в не повідомленні ним про наявність реального конфлікту інтересів.

Однак вказані обставини і їх суперечності у суді першої інстанції не були в повному обсязі зясовані і усунуті. Суд обмежився переліком даних протоколів сесії, однак належну оцінки цим доказам не надав.

Адміністративна відповідальність відповідно до ч. 1 ст.172-7 КУпАП виникає у разі, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів , а за ч. 2 ст.172-7 КУпАП , у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, ні в протоколі № 136, ні в протоколі №137 чітко не конкретизовано в чому ж полягає реальний конфлікт саме в діях ОСОБА_2, що унеможливлює в повній мірі зясувати усі обставини справи і дійти впевненого висновку щодо наявності вини чи її відсутності в діях ОСОБА_2

Крім того, згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх свідомо, допускала настання цих наслідків.

Самі по собі матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення правопорушення, повязаного з корупцією. Не надано таких доказів прокурором і в судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, висновок суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1та ч.2 ст. 172-7 КУпАП є хибним та необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять переконливих даних, які б підтверджували, що в даному випадку наявний реальний конфлікт інтересів, що складає обєктивну сторону цих інкримінованих ОСОБА_2 адміністративних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2016 року у справі про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією відносно ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, повязаних з корупцією відносно ОСОБА_2, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1