Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/267/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого електрогазозварювальником ПАТ «Кіровоградграніт», проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року (а.с.32) 13.08.2016 року о 03 годині 30 хвилин по вул. Волкова біля будинку №28/1 в м. Кропивницький ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Geely», д/н ВА 0282 ВС в стані алкогольного спяніння. Згідно результатів аналізу алкотесту «Drager» № 2241 вміст алкоголю складає 1,35%.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2016 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один (1) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року, провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що розгляд справи у його відсутність позбавив можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тобто було порушено його право на захист.

Крім того, ним було направлено до суду клопотання про перенесення судового засідання у звязку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичною довідкою , яке було проігноровано судом.

Також, судом не дотримано вимоги ст. 280 КУпАП, не було зясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що в постанові Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року відсутні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, які могли бути з'ясовані лише за його присутності в судовому засіданні та при складанні відповідних документів, що характеризують його. Вказане порушення закону, є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду. Вважає причину пропуску строку подачі апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року поважною.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в задоволенні апеляції належить відмовити, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року залишити без змін, з наступних підстав.

В судове засідання до Апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, проте заяв чи клопотань стосовно перенесення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надав, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив.

Відповідно ст. 294 ч. 2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з оскаржуваної постанови Кіровського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2016 року розгляд адміністративного провадження відбувся без участі ОСОБА_3

Згідно розписки, копію постанови останній отримав 24.11.2016 року, але протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, Апеляційний суд вважає, що строк подання апеляційної скарги на постанову районного суду від 11.11.2016 року пропущено з поважних причин, оскільки останній не приймав участь у судовому розгляді справи. У зв'язку із викладеним суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 та 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи щодо ОСОБА_3 дотримано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Крім того, згідно Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобі. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зміст постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Так, суддя місцевого суду правильно дійшов до висновку про те, що 13.08.2016 року о 03 годині 30 хвилин по вул. Волкова біля будинку №28/1 в м. Кропивницький ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Geely», д/н ВА 0282 ВС в стані алкогольного спяніння(за результатами аналізу алкотесту «Drager» № 2241 вміст алкоголю складає 1,35%), чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі - протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 464783 від 13.08.2016 року, посвідчення водія, письмові свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх в присутності ОСОБА_3 продував алкотест, результат тесту показав 1,35% , поясненя правопорушника ОСОБА_3, який зазначив, що напередодні вчивав алкогольні напої, а також результати аналізу алкотесту «Drager» № 2241, згідно якого вміст алкоголю складає 1,35%, що свідчить про те, що останній перебував в стані алкогольного сп'яніння, розпискою ОСОБА_4 (а.с. 1- 7).

Доводи ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції його прав внаслідок проведення розгляду справи без його участі є безпідставним виходячи з наступного.

Так з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_3 три рази не зявлявся на виклик місцевого суду для участі у розгляді щодо нього справи про адміністративне правопорушення, свідомо ігноруючи поштові повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда (а.с.17-19) .

01.11.2016 року ОСОБА_3 подав клопотання про перенесення розгляду справи призначене на 04.11.2016 року у звязку з його відрядженням до м. Львів, з 03.11.2016 року по 15.11.2016 року, проте наказу про відрядження чи будь яких інших підтверджуючих документів до суду не надав( а.с. 21).

Крім того, 10.11.2016 року, незважаючи на те, що ОСОБА_3 знаходився у відрядженні у м. Львові, останній надав до суду першої інстанції клопотання про перенесення розгляду справи призначеного на 11.11.2016 року, у звязку з його перебуванням на лікарняному. Однак, підтверджуючих належних даних про це суду також не надав (а.с.23).

Листка непрацездатності, який б свідчив про хворобу ОСОБА_6 та наказу про його відрядження до міста Львів у період з 03.11.2016 року по 15.11.2016 року та його неможливість взяти участь в судових засіданнях на вищевказані дати, апелянтом також додано до апеляційної скарги.

За таких обставин вважаю, що місцевий суд надав правильну оцінку неявки правопорушника в судове засідання, як спробу затягнути розгляд адміністративної справи в суді першої інстанції та уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, стягнення за яке може бути накладено судом не пізніш як через три місяці з дня його вчинення, та розглянув справу за відсутності ОСОБА_3, зважаючи на положення статей 268 та 38 КУпАП.

Також слід зазначити, що стаття 268 КУпАП містить вичерпний перелік статей КУпАП, за яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 130 ч.1 КУпАП в такий перелік не входить, що й дало підставу місцевому суду та суду апеляційної інстанції розглянути справу у відсутності правопорушника.

Також не є слушними доводи ОСОБА_3 про те, що в постанові Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року відсутні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, які могли бути зясовані лише за його присутності в судовому засіданні та при складанні відповідних документів, що його характеризують, оскільки, як вже зазначалось вище апелянт не скористався своїм правом бути присутнім в судовому засіданні при розгляді адміністративної справи щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та безпосередньо надати суду першої інстанції свої пояснення та додаткові документи , які характеризують його особу.

Окрім того, при розгляді вказаної справи про порушення правил дорожнього руху суддею були належним чином досліджені матеріали вказаної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 464783 від 13.08.2016 року, посвідчення водія, письмові свідчення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, результати аналізу алкотесту «Drager» № 2241, розписка ОСОБА_4 , тобто суддя в повному обємі дослідив обставини та письмові докази у справі, та надав належну правову оцінку добутім доказам та фактичним обставинам, і обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_3 13.08.2016 року о 03-30 годині керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог КУпАП, які зазначені вище розглянув справу по наявним в ній письмовим доказам, які є законними, належними та допустимими.

Правопорушнику ОСОБА_3 за порушення вимог ст.130 ч.1 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Доводи апелянта про те, що провадження у даній справі слід закрити у звязку із закінченням на час подання апеляційної скарги строків накладення адміністративного стягнення , є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, ОСОБА_3 13 серпня 2016 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

Ухвала суду першої інстанції постановлена 11 листопада 2016 року, адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст.38 КУпАП трьохмісячного строку, а тому підстави для закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, відсутні.

Суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини. З урахуванням усіх обставин справи і з огляду на те, що правопорушник скоїв небезпечне правопорушення, не надав доказів, які б помякшували його вину, наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке, як вважаю, є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та Правил дорожнього руху України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків, що в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 належить відмовити, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року , залишити без змін.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду справи, або дані, які б вказували на неповноту чи не обєктивність розгляду справи щодо ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_3 строку подання апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один (1) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2