АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, провадження відносно якої закрито ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді місцевого суду, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, 05 вересня 2016 року, о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2керував автомобілем «Acura», державний номер НОМЕР_1, по автодорозі М06 18км+500 м а/д Київ - Чоп, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: почервонінням обличчя, підвищеною жвавістю, поведінкою, яка не відповідає обстановці, тремтінням пальців рук. Огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6, чим порушив п. 2.9 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду змінити, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник зазначав, що суддя місцевого суду, встановивши, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, та закривши на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження лише за відсутністю складу адміністративного правопорушення, припустився помилки, оскільки у даному випадку відсутня також подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 надав додаткові письмові пояснення, в яких просив постанову змінити, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, провадження відносно якої закрито - ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді місцевого суду про недоведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами: висновком Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 вересня 2016 року, з якого убачається, що ОСОБА_2 не перебуває у стані сп'яніння (а.с.3), та поясненнями ОСОБА_2, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про те, що встановивши, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про закриття провадження лише за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у той час як в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

При цьому відсутність самої події адміністративного правопорушення - це коли діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Подія адміністративного правопорушення вважається відсутньою, якщо існування самого діяння, з приводу якого особа притягується до адміністративної відповідальності, не знайшло підтвердження.

Згідно пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон), поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

Згідно частин 1, 2 ст. 29 Закону, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

До видів поліцейських заходів, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, віднесено зупинення транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, передбачені п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Проте інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 при зупиненні транспортного засобу ОСОБА_2 та складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, зазначені вимоги Закону та Інструкції в повному обсязі дотримано не було.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВА1 №923610 від 05 вересня 2016 року, цього ж дня о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2керував автомобілем «Acura», державний номер НОМЕР_1, по автодорозі М06 18км+500 м а/д Київ - Чоп, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: почервонінням обличчя, підвищеною жвавістю, поведінкою, яка не відповідає обстановці, тремтінням пальців рук. Огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Разом з тим, як убачається з наявного у матеріалах справи висновку Київського міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 06 вересня 2016 року, станом на 05 вересня 2016 року на 16 год. 04 хв. ОСОБА_2 у стані сп'яніння не перебував (а.с.3 4).

Як у судовому засіданні в місцевому суді, так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснював, що не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, а зупинку його транспортного засобу та складення протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції було проведено безпідставно та без дотримання вимог Закону України про адміністративні правопорушення та Закону України «про Національну поліцію».

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також було досліджено наданий стороною захисту відеозапис розмови ОСОБА_2 з інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції ОСОБА_4 на місці зупинки транспортного засобу «Acura» піл керуванням ОСОБА_2 (файл № 1-5), відеозапис, на якому розмову вказаних осіб зафіксовано засобами відеореєстрації (файл№), та надані захисником стенограми вказаних відеозаписів. При ретельному дослідженні під час апеляційного розгляду наданих доказів встановлено, що зазначені відеозаписи зроблені з різних технічних засобів, однак є ідентичними та стосуються одних і тих же подій 05 вересня 2016 року, відповідають даним наданих захисником стенограм та поясненням ОСОБА_2 щодо обставин події.

Як убачається з вказаних відеозаписів, інспектором Управління патрульної поліції ОСОБА_4 05 вересня 2016 року зупинено автомобіль «Acura» під керуванням водія ОСОБА_2, та на запитання водія про підставу його зупинки інспектор повідомив про розмову водія по телефону за кермом під час керування транспортним засобом. У подальшому інспектор зазначив, що причиною зупинки транспортного засобу є «місячник безпеки дорожнього руху з 12 серпня по 11 вересня», після чого зазначив про необхідність проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння. Надалі, в ході розмови з водієм ОСОБА_2, інспектор поліції повідомив, що манера його водіння на дорозі та поведінка у ході розмови викликала підозру щодо перебування останнього у стані наркотичного сп'яніння, та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння.

З встановлених під час перегляду відеозаписів фактичних обставин події убачається, що інспектор поліції ОСОБА_4 після зупинення транспортного засобу ОСОБА_2, у ході розмови з останнім, неодноразово змінював підстави для такого зупинення, тобто, у порушення вимог ч. 2 ст. 35 Закону, не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Судом встановлено, що інспектор поліції ОСОБА_4, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, у порушення вимог п. 2 Розділу І Інструкції, розпочав процедуру огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, не встановивши при цьому необхідні ознаки для проведення такого огляду, на підставі суб'єктивних припущень щодо манери водіння на дорозі, порушивши охоронювані Конституцією України права та свободи ОСОБА_2

Враховуючи, що факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння не знайшов свого підтвердження та спростований наявними у справі доказами, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи захисника про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді місцевого суду підлягає зміні.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду в частині підстави для закриття кримінального провадження - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині зазначення підстави закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У решті постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.