АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/1660/2016 Постанова винесена суддею Щасною Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Замзар Нижньо-Уденського району Іркутської області (Російська Федерація), громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою суду, 13 червня 2016 року о 10 год. 15 хв. по вул. Ревуцького, 1 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суддя прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю, відповідно до ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки вказане правопорушення було вчинено 13 червня 2016 року, а на момент судового розгляду пройшло більше ніж три місяці з дня його вчинення.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що справа була розглянута за його відсутності, оскільки, перебуваючи на стаціонарному лікуванні, він не міг бути присутнім на розгляді даного адміністративного матеріалу, але у своїх письмових пояснення, які він подав завчасно до суду, він вказував про дійсні обставини події, а саме, що він рухався на додаткову зелену стрілку світлофору, а не на червоне світло, про що зазначає інший учасник ДТП ОСОБА_3 у своїх поясненнях та перед початком виконання маневру повороту переконався, що це буде безпечно і не спричинить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, при цьому, на момент здійснення ним повороту, інших автомобілів поруч не було.

Зокрема, його пояснення підтверджуються матеріалами адміністративної справи, а саме, схемою ДТП, де видно розташування автомобілів, їх рух, а також локалізацією пошкоджень обох автомобілів, а саме те, що удар був дотичний, оскільки автомобіль «БМВ» здійснив дотичний удар в правий передній бік його автомобіля, в результаті чого автомобіль «БМВ» відкинуло у бік та він врізався в ларьок, що вказує на велику швидкість, з якою рухався автомобіль «БМВ», та він навіть не намагався гальмувати, про що свідчить відсутність гальмівного шляху у даного автомобіля.

Тому вважає, що ДТП сталось з вини водія автомобіля «БМВ», оскільки він міг уникнути зіткнення, але не зробив цього, бо рухався на швидкості, яка не дозволена на даній ділянці проїзної частини.

Також зазначає, що на виклики до Управління патрульної поліції він з'являвся та надавав пояснення стосовно ДТП, вказував на те, що необхідно провести дорожньо-транспортну експертизу, експертизу роботи світлофорів на ділянці скоєння ДТП, з'ясувати з якою швидкість рухався автомобіль «БМВ», а також про стан водія автомобіля «БМВ» на момент ДТП, оскільки швидку допомогу останній викликав приблизно через 3 години після ДТП по пораді родичів та не проходив освідування на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, що суперечить вимогам чинного законодавства, а також він просив встановити очевидців події та допитати їх, а саме, охоронця автомобільної стоянки по вул. Ревуцького, який бачив як сталось ДТП.

Однак, незважаючи на всі вище перераховані факти, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності склали за вчинення ДТП саме щодо нього, не перевіривши всі факти та обставини події, та про який він дізнався лише отримавши виклик до суду. При цьому, ніяких письмових повідомлень про явку до управління патрульної поліції для складання та підпису протоколу він не отримував, телефонних дзвінків теж не було, а тому вважає, що протокол про притягнення за адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП і слідство було проведено необ'єктивно.

У зв'язку з чим, він просив суд врахувати його пояснення, а також врахувати грубі порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, і відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Однак, його пояснення та доводи при винесені постанови та прийнятті суддею рішення до уваги прийняті не були, що свідчить про грубе порушення його прав.

Таким чином, на думку апелянта, автомобіль «БМВ», який рухався на дуже великій швидкості не вжив жодних заходів для уникнення зіткнення, тобто не дотримався п. 1.10 ПДР, про що свідчить відсутність гальмівного шляху, а також те, що на дорозі у п'ять смуг руху, автомобіль «БМВ» без жодного наміру уникнути ДТП рухався на великій швидкості і навіть не намагався змінити напрямок рух, при тому, що в цей момент на дорозі інших учасників дорожнього руху не було.

А тому, характер руху транспортного засобу під його керуванням не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків, у зв'язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також ОСОБА_3, який заперечував проти апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

При цьому, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме - про незабезпечення ним безпеки здійснюваного маневру - зміни напрямку руху під час керування 13 червня 2016 року о 10 год. 15 хв. автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1,по вул. Ревуцького, 1 в м. Києві, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, та отриманням внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; у схемі ДТП, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на вул. Ревуцького, 1 в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин події.

При цьому, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди та під час апеляційного розгляду він рухався по другорядній смузі та переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, увімкнувши сигнал лівого повороту, почав здійснювати на додаткову зелену стрілку світлофору виїзд на головну дорогу, щоб здійснити поворот в бік вул. А. Ахматової. Коли він з третьої смуги руху перестроювався у другу, при цьому інших автомобілів поруч не було, та в цей час побачив, як автомобіль БМВ на великій швидкості наближається до його автомобіля, і зрозумівши, що не встигне виконати маневр, почав вивертати кермо в іншу сторону, але сталося зіткнення.

При цьому вказав, що зіткнення сталося у другій смузі головної дороги, по якій рухався водій ОСОБА_3, котрий, знаходячись від нього на відстані приблизно 250 метрів, вже почав подавати звуковий сигнал, тобто бачив його, але незважаючи на це, і при наявності вільної третьої смуги, здійснив зіткнення з його автомобілем, в результаті чого автомобіль «БМВ» відкинуло у бік та він врізався в ларьок.

Тобто самим ОСОБА_2 не оспорюється та обставина, що дорожньо-транспортна пригода сталася при здійсненні ним перестроювання на смугу руху, по якій рухався автомобіль «БМВ» під керуванням водія ОСОБА_3

Проте, виходячи з таких пояснень ОСОБА_2 про те, що він завчасно ввімкнув сигнал повороту, слідує, що ОСОБА_2 вважав цього достатнім для початку здійснення ним маневру перестроювання, що не відповідає вимогам п. 10.1 ПДР України, які зобов'язують водія, починаючи перестроювання та будь-яку зміну напрямку руху, не лише ввімкнути попереджувальний сигнал, але й переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чого ОСОБА_2. в даній дорожній ситуації, як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, дотримано не було.

Так, з пояснень другого учасника ДТП - водія ОСОБА_3, наданих ним одразу після ДТП та під час апеляційного розгляду, вбачається, що він, керуючи автомобілем «БМВ», рухався по головній дорозі вул. Ревуцького в напрямку вул. Тростянецької у середній смузі руху зі швидкістю 58 кілометрів на годину на зелений сигнал світлофора та в цей час з другорядної смуги руху на червоний сигнал світлофора, через три головних смуги руху, поїхав на розворот автомобіль «Тойота», він подав звуковий сигнал і ОСОБА_2, побачивши його автомобіль, зупинився, але, коли між ними відстань була в 1 метр, він знову почав їхати, в результаті чого сталося зіткнення, від якого його автомобіль відкинуло на бровку та магазин автозапчастин.

Також вказав, що рухався з невеликою швидкістю і побачивши, що водій автомобіля «Тойота» після зупинки, знову почав рух, намагався уникнути зіткнення, прийнявши максимально ліворуч.

Як вказують дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення та пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в автомобілі «Тойота» було пошкоджено передні ліві двері, переднє ліве крило, передній бампер, передню стійку, передній лівий амортизатор та передній лівий підкрилок, а в автомобілі «БМВ» - передній бампер, капот, два радіатори, права та ліва фари, права протитуманна фара, декоративна решітка, передній правий легкосплавний диск, праве крило та подушку безпеки водія.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Тойота» та «БМВ» свідчать про те, що передньою лівою частиною автомобіль «Тойота» контактував із передньою правою частиною автомобіля «БМВ».

Тобто дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо місця зіткнення автомобілів «Тойота» та «БМВ», їх розташування після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, вказують на те, що на момент зіткнення водій автомобіля «Тойота», змінюючи напрямок руху (перетин смуги руху, по якій рухався автомобіль «БМВ», та цей маневр не завершив), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_2 у недотриманні п. 10.1 ПДР України, як встановив і суд першої інстанції.

Вимога п. 10.1 ПДР України передбачає повну відповідальність водія, що починає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо запобігання можливим наслідкам у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Більше того, необхідно враховувати, що відповідно до п. 1.4, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, як і доводи про його невинуватість та про порушення водієм ОСОБА_3 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

З огляду на достатність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_2 в порушенні вимог правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, відсутність ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції, з урахуванням апеляційного перегляду його доводів за скаргою, не вплинула на правильність прийнятого судом рішення.

Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, у зв'язку з тим, що він був складений на нього без перевірки всіх фактів та обставин події, про який він дізнався лише отримавши виклик до суду, не заслуговують на увагу суду, оскільки протокол складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

З огляду на те, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обґрунтовано закрив провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, в постанові суду не в повній мірі відображено наслідків дій ОСОБА_2, котрий здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який після зіткнення здійснив наїзд на МАФ, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків, хоча ці обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, і не заперечувались в суді апеляційної інстанції і водієм ОСОБА_2, у зв'язку з чим необхідно внести уточнення у постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року, зазначивши у встановлених суддею фактичних обставинах справи наслідки дій ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП постанову Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 уточнити, вказавши у встановлених суддею фактичних обставинах справи наслідки дій ОСОБА_2, а саме: що ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який після зіткнення здійснив наїзд на МАФ, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ГорбІ.М.