Справа № 163/1995/16-п Провадження №33/773/352/16 Суддя в 1 інстанції: Войтюк Л. М.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України. Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, непрацюючий визнанний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України і на підставі ст.36 МК України на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 198 (десять тисяч сто девяносто вісім) гривень 99 копійок з конфіскацією в доход держави товару: гранітної плитки, розміром 0,40*0,36 66 штук, вагою 514 кг., загальною вартістю 10 198,99 гривень, вилученого згідно протоколу про ПМП Волинської митниці ДФС №1576/20505/2016 від 22 липня 2016 року.

Стягнуто із ОСОБА_3 в користь Волинської митниці ДФС 215 гривень витрат по справі на зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві (МФО 820172, , призначення платежу «відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу»).

Також стягнуто з ОСОБА_3 в доход держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 22 липня 2016 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, автомобілем «Опель-Віваро» реєстраційний номер WJ 8439 E порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, ввізши на територію України понад неоподатковану норму (50 кг.) товар: гранітну плитку, розміром 0,40*0,36 66 штук, вагою 514 кг., загальною вартістю 10 198,99 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Він же при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії (заявив, що переміщуані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України), чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 не оспорюючи вини останнього у вчиненні адмінправопорушення за ст. 471 МК України, вважає безпідставним визнання ОСОБА_3 винним за ст. 472 МК України, оскільки наміру недекларувати товар він немав. Зазначає, що він при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор» повідомив працівника митниці про наявний товар та провів усне його декларування, а також надав відповідні документи. Просить постанову судді в частині його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати а провадження в цій частині закрити та накласти на нього стягнення в межах санкції ст. 471 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані в повній мірі при прийнятті рішення, обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено обєктивність та повноту провадження у справі, а тому висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є передчасним.

Визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу і не зазначив доказів, якими підтверджується вина останнього.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3, не розкрито обєктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддя, розглядаючи справу, не звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через "зелений коридор", особа звільняється від подання письмової митної декларації, і в своїй постанові при викладенні суті вчиненого правопорушення безпідставно зазначив, що ОСОБА_3, «слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», вчинивши недекларування шляхом вчинення дій, не задекларував за встановленою формою вказаний товар".

В ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції у відповідності до досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 при перетині кордону смугою спрощеного митного контролю зелений коридор повідомив працівника митниці про наявний товар та провів усне декларування товару.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 заявив усно про наявність у нього товару, однак був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню.

Суд першої інстанції доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у своїй постанові не навів.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_3 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

З огляду на вищенаведене вважаю, що ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України необґрунтовано, а тому в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_3 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а тому на нього слід накласти стягнення у виді штрафу відповідно до санкції даної статті МК України.

При накладенні на ОСОБА_3 стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, дані про його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, які б обтяжували його відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_3 перевозив товар, ввезення якого через митний кордон України не заборонено і не обмежено, вилучений у нього товар після митного оформлення та сплати митних платежів, підлягає поверненню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.530 МК України та ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України змінити.

На підставі ст.471 МК України накласти на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вилучений у ОСОБА_3 згідно протоколу про порушення митних правил №1576/20505/2016 від 22 липня 2016 року товар: гранітну плитку, розміром 0,40*0,36 66 штук, вагою 514 кг., загальною вартістю 10 198,99 гривень повернути останньому після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

В решті постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_5