Справа №: 653/3581/16-п
Провадження № 3/653/2167/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П. розглянувши матеріали, які надійшли від Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентиф. номер НОМЕР_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.10.2016 року о 23:40 годині на а/д Херсон-Каховка-Генічеськ на 187 км керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810 в присутності двох свідків, результат на стан спяніння позитивний 1,96%, 2,17 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руду, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу ОСОБА_1 від пояснень відмовився. В судовому засіданні він та його адвокат ОСОБА_2 вказали, що із протоколом не згодні, вважають, що протокол не є доказом. Також вказали, що працівники поліції зобовязані були відвезти ОСОБА_1 до лікарні, при цьому сам ОСОБА_1 вказує, що не памятає чи просив він сам відвезти його до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський, що складав протокол ОСОБА_3 вказав, що зупинив автомобіль, який рухався, так як в нього не працювала фара, при цьому почув запах спиртного. Попросив ОСОБА_1 пройти алкотестер, який дав позитивний результат, при цьому були присутні свідки. При цьому ОСОБА_1 заявив, що хоче продути ще раз. Так, зробили ще один алкотест, який також показав позитивний результат, але інший. ОСОБА_1 спитав, чому показники різні, проте поліцейський сам не знає відповіді на це запитання. Вказує, що ОСОБА_1 хотів підписати протокол, проте відмовився в подальшому. На пропозицію поліцейського поїхати у лікарню, ОСОБА_1 відмовився. Оскільки від проходження алкотестера ОСОБА_1 не відмовлявся, то у лікарню його не повезли. Була сама відмова від підпису у протоколі, а не від результатів алкотестеру.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 вказав, що він був на зміні зі своїм напарником - ОСОБА_3 в районі залізничного переїзду. Зупинили автомобіль Форд, водій знаходився в стані алкогольного спяніння, результат алкотестру був позитивний. Він попросив продути тестер ще раз, йому дали ще один та в ньому також був позитивний результат. Вказує, що водій був згоден із результатами Драгера, проте не підписав протокол.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього Руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Враховуючи наведене, вислухавши пояснення, з урахуванням норм законодавства, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення АП 1 № 890584 від 09.10.2016 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в своїх поясненнях вказали, що були присутні при проходженні ОСОБА_1 алкотестерів, які показали позитивні результати. Від підпису у протоколі, дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився в їх присутності.

чеками алкотестерів з позитивними результатами 1,96 та 2,17 проміле.

Дії поліцейського узгоджуються із нормами законодавства, та керовані положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за № 1413/27858, а саме п. 6 Розділу І згідно до якого, Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Надаючи оцінку поясненням правопорушника та його адвоката слід вказати, що дійсно у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 Розділу І вищевказаної інструкції), проте суду не надано жодних доказів на підтвердження незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду. Протокол не містить вказівок на це.

Так протокол містить лише відмову від пояснень та як вбачається із пояснень свідків та поліцейських, ОСОБА_1 був незгоден саме із самим протоколом, а не із результатами алкотестера.

Згідно п. 7 Розділу ІІ вказаної інструкції - Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 покликані на уникнення відповідальності та суперечать зібраним у справі доказам та поясненням, оскільки алкотестер двічі показав позитивний результат на стан спяніння, що підтверджується, зокрема поясненнями свідків, а результати алкотестера значно вищі цифрового показника 0,2 проміле, що не дає підстав вважати, що існує якась значна погрішність показника.

Пункт 9 Розділу ІІ Інструкції вказує, що дійсно з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, доставка таких осіб здійснюється щодо саме тих водіїв транспортних засобів, які саме мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, а виходячи із наведених вище приписів, особа, що погоджується із висновками алкотестеру не відноситься до осіб, доставку яких забезпечує поліцейський.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що полягає у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. ст. 23, 33 КУпАП, виходячи з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, що вчинено через порушення встановлених правил дорожнього руху, особу порушника, який не працює, суд вважає необхідним та достатнім призначити адміністративне стягнення в межах санкції інкримінованої статті у вигляді штрафу в його мінімальному розмірі із позбавленням права керування транспортними засобами.

Наявність водійський прав у ОСОБА_1 підтверджується довідкою заступника начальника відділу Генічеського ВП ГУНП, згідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія ВАЕ № 869409 від 17.07.2012 року, категорії «В1, В».

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд стягує 275,60 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 130 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294, 303 КУпАП, п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень) на користь держави (21081300; серія АП1; номер протоколу 890584, банк отримувача: ГУДКСУ у Херсонській області, р/р 0001; ; МФО 852010, назва отримувача ГУК у Херсонській області) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (, УК у Генічеському районі в Херсонській області, МФО 852010, р/р 0112, код класифікації доходів бюджету 22030101 одержувач УК у Генічеському районі) 275 (двісті сімдесят пять гривень) 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів. У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Генічеського

районного суду ОСОБА_7

Постанова набрала законної сили « » 20 року.

Строк предявлення постанови до виконання до « » 20 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_7