ПОСТАНОВА

Іменем України

15.12.16 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Патрульної Поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжне Департаменту Патрульної Поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

встановила:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №144952 від 20 серпня 2016 року, вбачається, що 28 липня 2016 року о 19 годин 30 хвилини, правопорушник ОСОБА_1, в порушення вимог п.2.9 ПДР України, керував, на підставі реєстраційних документів, транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21101», державний реєстраційний номер «ВВ 3227 СО», що належить ОСОБА_1, по кварталу Дружби народів міста Лисичанська, перебуваючи, відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженому Наказом МВС та МОЗ України за №1452/735 від 09 листопада 2015 року, за №452 від 29 липня 2016 року, у стані алкогольного спяніння.

Дії ОСОБА_1Є, кваліфіковані за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Таким чином:

об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

об`єктивною стороною є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння.

Встановлення у правопорушника стану сп'яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом юстиції України від 11.11.2015 р. № 1413/27858 на підставі його огляду, який проводиться згідно з вимогами вищезазначеної Інструкції працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів та (або) працівниками медичних закладів.

Огляд водія (іншої особи) з використанням спеціальних технічних засобів проводиться в присутності двох свідків. До того ж працівник поліції одержує згоду особи на її огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відсутності такої згоди огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

суб'єктом цього правопорушення є водії транспортних засобів.

суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

У своїх поясненнях правопорушник ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що 28 липня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, він знаходився в районі кафе «Фортеця» міста Лисичанська, разом зі своїм знайомим ОСОБА_2, ОСОБА_3, де вживали алкогольні напої. Разом з ними знаходився ОСОБА_4, котрий алкогольні напої не вживав. Через певний проміжок часу, вони вирішили поїхати до гаражного кооперативу, що розташований по кварталу Молодіжний міста Лисичанська, для того щоб долити масла в двигун транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 21101», державний реєстраційний номер «ВВ 3227 СО». За кермом вищезазначеного транспортного засобу знаходився ОСОБА_4, оскільки він алкогольні напої не вживав. Підїхавши до зазначеного гаражного кооперативу, ОСОБА_4 пішов до свого друга за ключами від гаражу, а він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пішли до кафе «Троя», яке розташоване в 100 м від гаражу. По дорозі до кафе до них підїхали співробітники ПП, які, почали його звинувачувати, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. З інкримінованим порушенням ПДР України він не згоден, оскільки автомобілем марки «ВАЗ 21101», державний реєстраційний номер «ВВ 3227 СО» він не керував.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_3, вбачається, що 28 липня 2016 року, приблизно о 18:00 разом він зі своїм знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вживали спиртні напої в районі кафе «Фортеця» міста Лисичанська, разом з ними був ОСОБА_4, який алкогольні напої не вживав, а керував автомобілем «ВАЗ 21101». Через певний проміжок часу він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_1, на транспортному засобі - автомобілі «ВАЗ 21101», під керуванням ОСОБА_4, поїхали до гаражного кооперативу для того щоб залити масло в двигун автомобіля. Коли приїхали, ОСОБА_4 пішов за ключами від гаражу. Він, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пішли до кафе «Троя» міста Лисичанська. По дорозі до кафе до них на службовому автомобілі підїхали співробітники ПП, які не представившись, одразу почали хватати їх за руки. ОСОБА_1 почали звинувачувати, що він в нетверезому стані керував транспортним засобом. Вони висловлювали незадоволення та казали, що автомобілем керував ОСОБА_4, який пішов за ключами. Що було далі пояснити не в змозі, оскільки він пішов додому.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_2, вбачається, що 28.07.2016 року приблизно о 18:00 годині, він разом з ОСОБА_1, ОСОБА_3 відпочивали на літній площадці, в районі кафе «Фортеця» міста Лисичанська, де розпивали алкогольні напої. Разом з ними був ОСОБА_4, який алкогольні напої не вживав, а керував автомобілем «ВАЗ 21101». Через певний проміжок часу він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_1, на транспортному засобі - автомобілі «ВАЗ 21101», під керуванням ОСОБА_4, поїхали до гаражного кооперативу для того щоб залити масло в двигун автомобіля. Коли приїхали, ОСОБА_4 пішов за ключами від гаражу. Він, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пішли до кафе «Троя» міста Лисичанська. По дорозі до кафе до них на службовому автомобілі підїхали співробітники ПП, які почали звинувачувати ОСОБА_1, що він в нетверезому стані керував транспортним засобом. ОСОБА_3 пішов додому, а він разом з ОСОБА_1 залишився. Співробітники поліції стали наполягати, щоб ОСОБА_1 пройшов відповідно до закону встановлений огляд на стан алкогольного спяніння, але ОСОБА_1 відповів відмовою. В звязку з відмовою, співробітники поліції застосували силу, а саме закрутили руки, повалили на землю та одягнули кайданки. В той час підійшов ОСОБА_4 і намагався пояснити, що саме він керував транспортним засобом «ВАЗ 21101».

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 28 липня 2016 року він керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21101», державний реєстраційний номер «ВВ 3227 СО». Підтвердив, що ОСОБА_1 28 липня 2016 року за кермо вищезазначеного транспортного засобу не сідав.

Суд, вислухавши ОСОБА_1Є, та дослідивши письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та інші письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст.62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деяки злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005р., відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Згідно Загальних положень Правил дорожнього руху України водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

В судовому засіданні встановлено, що пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з показами свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, при цьому, останній категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а інших належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 в цій частині суду надано не було.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також, встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об'єктивних даних про те, що дії ОСОБА_1 носили протиправний характер.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 130 ч.1, 251, 252, 247 ч. 1, 284, 285, 289, 294 КУпАП, - КУпАП,

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку, з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: