АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/932/16 Головуючий у І-й інстанції - Замкова Я.В.
Справа № 209/3802/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн з конфіскацією алкогольних напоїв в кількості 98 пляшок, що знаходяться на зберіганні в Дніпровському ВП Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, згідно квитанції № 002282 від 06.10.2016 року (адміністративне провадження АА № 102654).

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 06 жовтня 2016 року о 12.30 годині з торгівельного кіоску, розташованому в садовому товаристві "Дніпро" навпроти 3-ї вулиці, здійснював реалізацію алкогольних напоїв (в кількості 98 пляшок), без наявності відповідної ліцензії, чим порушив правила торгівлі пивом і алкогольними виробами, що передбачено ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вилучене майно у кількості 98 одиниць відповідно до квитанції № 002282 повернути ОСОБА_2 за належністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова судді першої інстанції є незаконною та не обґрунтованою. Вказує що ані в протоколі ані в інших матеріалах справи не вказано судом суми грошей, отриманих від реалізації алкогольних виробів, відсутні документи про прийом та зберігання цих грошей. Вказує, що має ліцензію на торгівлю алкогольними виробами. Крім того, вказує, що пояснення які надала ОСОБА_3, не підписані вказаною особою.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_2, не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду апеляційної скарги, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог; письмовими поясненнями реалізатора ОСОБА_4, згідно яких, остання 06.10.2016 року реалізовувала алкогольні напої в торгівельному кіоску розташованому в садовому товаристві "Дніпро" навпроти 3-ї вулиці, що належить ОСОБА_2О; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, згідно яких, останній підтвердив обставини виявлення 06.10.2016 року алкогольних напоїв у торгівельному кіоску розташованому в садовому товаристві "Дніпро" навпроти 3-ї вулиці, вчинення опору власником кіоску ОСОБА_2 працівникам поліції при вилученні алкогольної продукції з кіоску; протоколом огляду та вилучення від 06.10.2016 року, згідно якого, було вилучено 98 пляшок з алкогольними напоями; власними поясненнями ОСОБА_2, згідно яких, останній зазначає, що є приватним підприємцем та має в оренді землю розташовану навпроти вулиці № 3 по СО Дніпр. Дозвільних документів на місці не має, Ліцензію на право продажу алкогольних напоїв не оформляв. Алкоголь завозив у кіоск для власного споживання.

Посилання ОСОБА_2, стосовно того, що він має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, не є належними та допустимим доказам по справі, оскільки вона належним чином не завірена, окрім того, місце здійснення діяльності зазначено інше:Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Ю.Волкова, 10 Павльйон.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, здійснював реалізацію алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії у торгівельному кіоску, отже місце здійснення діяльності зазначене у копії ліцензії № 025462, що не є місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження в апеляційній скарзі, стосовно того, що в наданих поясненнях ОСОБА_4, відсутній підпис останньої та того, що у понятих відсутні відомості стосовно їхнього місця мешкання, є безпідставним та необґрунтованими, оскільки згідно відібраних від ОСОБА_4В, пояснень, остання в присутності двох свідків відмовилась ставити підпис під поясненнями. А місце мешкання понятих, зазначено у протоколі обшуку та вилучення від 06.10.2016 року.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, приходжу до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 порушення правил реалізації алкогольних напоїв, без наявності відповідної ліцензії, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи не встановлено.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП, а відтак, враховуючи вимоги зазначеної вище ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн з конфіскацією алкогольних напоїв в кількості 98 пляшок, що знаходяться на зберіганні в Дніпровському ВП Кам'янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, згідно квитанції № 002282 від 06.10.2016 року (адміністративне провадження АА № 102654) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1