АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/9677/16-п Головуючий суддя І інстанції: Шелест І.М.
Провадження № 33/790/884/16 Суддя доповідач: Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: м.Харків, майдан Павлівський, 2, кв.107,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 серпня 2016 року о 02 годині 05 хвилин ОСОБА_2, рухаючись по вул.Григорівське шосе, 53 у м.Харкові, керував транспортним засобом «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, проводився у лікаря-нарколога.

Суд першої інстанції розглянувши справу, дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, 14 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається, що суддя районного суду не дав належної оцінки його поясненням і доводам. Не спростовуючи факт перебування у стані алкогольного спяніння та відмови від продуття алкотестеру «Драгер», наполягав, що на момент прибуття інспекторів ПП роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові не керував транспортним засобом та очікував замовлену послугу «тверезий водій».

Водій ОСОБА_2 в судове засідання 28 грудня 2016 року не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.42). Був присутній в судовому засіданні 21 грудня 2016 року, в якому надав пояснення по обставинам правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

21 грудня 2016 року в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 21 серпня 2016 року перебуваючи дома у своєї дівчини, захотів подихати свіжим повітрям. Будучи на вулиці, сів в свій автомобіль, достав сигарети та замовив послугу «тверезий водій». Після 30 хвилин очікування підїхали патрульні поліції та повідомили, що у його автомобіля вимкнута підсвітка номерного знаку. Згодом приїхав водій зі служби «тверезий водій» та при патрульних перегнав автомобіль «Опель Вектра» в сусідній двір.

Разом з тим, водій ОСОБА_2 в подальшому змінив свою версію. Зазначивши, що 21 серпня 2016 року залишив на ніч свій транспортний засіб під знаком, оскільки паркова автомобілів біля будинку була закрита. Коли він вийшов з автомобіля взяти сигарети, підїхали працівники поліції.

Також в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок інспектор ПП роти №6 батальйону №1 УПП у м.Харкові ОСОБА_3

За обставинами адміністративного правопорушення поліцейський повідомив, що 21 серпня 2016 року біля 02-00 години при патрулюванні в складі екіпажу №605 по вулиці Наріманова був помічений автомобіль «Опель Вектра», який рухався по зустрічній полосі дороги, в 100 метрах від службового автомобіля різко змінив напрямок руху та повернув в сторону Григорівського шосе. Після зупинки автомобіля «Опель Вектра», який рухався з вимкнутою підсвіткою номерного знаку автомобіля, із водійського сидіння вийшов ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. На вимогу співробітників поліції надати документи, водій повідомив, що їх при собі не має. Протягом деякого часу приїхав товариш ОСОБА_2 та надав паспорт та посвідчення водія. Водію автомобіля «Опель Вектра» було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у найближчому закладі охорони здоровя. ОСОБА_2 погодився пройти перевірку на стан алкогольного спяніння у медичному закладі. Під час медичного огляду був зроблений висновок про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння. Після чого інспекторами поліції були складенні: протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог ч.1 ст.130 КУпАП та постанови за порушення вимог ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в суді першої інстанції та свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції наполягали, що за кермом автомобіля «Опель Вектра» знаходився громадянин ОСОБА_2

У суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для сумнівів щодо правдивості показань зазначених свідків.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 12 Інструкції передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Саме після виявлення ознак алкогольного спяніння, а саме: характерного запаху алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, інспектором було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан спяніння.

Згідно до п.п.12, 13 Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя та рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п.12 цього розділу.

Медичний огляд на стан алкогольного спяніння було проведено 21 серпня 2016 року о 04 годинні 15 хвилин лікарем Обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_7 За результатами даного огляду лікарем був складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2032 від 21 серпня 2016 року, в якому зазначено перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння.

Достовірність вищезазначеного документу у суду апеляційної інстанції сумніву не викликає.

Пункт 2.9а ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів, тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №415184 від 21 серпня 2016 року, складеному інспектором ПП 6 роти батальйону УПП в м.Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_4 зазначено, саме керування автомобілем «Опель Вектра» ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №415184 від 21 серпня 2016 року (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2032 від 21 серпня 2016 року (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, наданими у суді першої інстанції та поясненнями свідка ОСОБА_3, наданими у суді апеляційної інстанції.

Показання ОСОБА_2 не спростовують правильності висновку судді, оскільки протирічать обєктивним доказам вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж, суд апеляційної інстанції критично ставиться до цих пояснень, оскільки останній зацікавлений в результаті розгляду даної справи.

Крім того, суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доказів на підтвердження виклику служби «тверезий водій» від 21 серпня 2016 року до зупинки його працівниками поліції не надано.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 був працівниками поліції зупинений о 02 годині 05 хвилин 21 серпня 2016 року. Автомобіль був переданий ОСОБА_8 о 03 годині 39 хвилин 21 серпня 2016 року ( а.с.1, 4).

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що послуга «тверезий водій» була замовлена ОСОБА_2 після його зупинення та попередження правопорушника, що автомобіль буде поставлений на штраф площадку.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушено вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,- саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що за своїм характером є грубим порушенням у розумінні положень ст.30 КУпАП. Керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підлягає безумовному врахуванню при визначенні виду стягнення, адже особа в стані алкогольного спяніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Тобто умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП на момент вчинення правопорушення, суддею призначено виважено, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та за відсутності обставин, що помякшують відповідальність в такому випадку, відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що застосоване до ОСОБА_2 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1