АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1837/2016 Суддя у першій інстанції: Дячук С.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, її представника - адвоката Пальохи В.Г., іншого учасника ДТП ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Пальохи В.Г., в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського суду міста Києва від 16 листопада 2016 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Полонне Хмельницькій області, українка, гр. України, не заміжня, освіта вища, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживаєза адресою: АДРЕСА_2, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник Пальоха В.Г., в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року, а провадження у справі закрити за відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що постанова суду ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права є незаконною та не вмотивованою.

Так, апелянт вказує на те, що проведенням у справі транспортно - трасологічної та авто- технічної експертизи категорично не встановлено, що причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.3 ПДР України, чи причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_5 п. 10.1 ПДР України. Тобто можливо лише присускати, що винним у ДТП є водій ОСОБА_3 або водій ОСОБА_5

Тому апелянт зазначає, що проведена експертиза у справі не підтверджує вину водія ОСОБА_3, а лише припускає наявність вини, а відтак відсутня суб'єктивна сторона складу правопорушення, вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_3, та оскаржувана постанова ґрунтується виключно на припущеннях, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та її захисника Пальохи В.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну правову оцінку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2015 року, ОСОБА_3, 06 грудня 2015 року близько 11 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 6, керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, при перестроюванні з середнього ряду в правий не впевнилася у безпеці маневру, не пропустила автомобіль НОМЕР_3 (водій ОСОБА_5.), що рухався по суміжній смузі, в результаті чого допустила зіткнення з ним, а автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 10.1 ПДР України за, що встановлена відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Такі ж обставини викладені і в постанові суду першої інстанції, тобто суддя визнав їх встановленими, а вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеним.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що 06 грудня 2015 року близько 11 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 6, керуючи транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 рухалася в третій смузі руху. Включивши правий покажчик повороту, подивившись в дзеркало заднього виду, побачила, що машини які рухалися за її автомобілем пригальмували, та почала здійснювати перестроювання у другу смугу руху. В цей час, водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_5, почав перестроюватися з першої смуги руху в другу смугу руху, не надавши їй перевагу в русі, внаслідок чого він здійснив зіткнення з її автомобілем. Стверджує, що зіткнення відбулося внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 правил дорожнього руху.

В той же час, інший учасник ДТП ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 06 грудня 2015 року близько 11 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 6, керуючи автомобілем НОМЕР_3 не змінюючи напрямку руху, рухався в крайній правій смузі та відчув удар в ліву частину свого автомобіля від автомобіля «Фольксваген» д.н.з.НОМЕР_2, після чого через 2-3 метри зупинився.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що 06.12.2015 року був свідком ДТП, а саме перебував на пасажирському сидінні автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 Рухаючись по вул. Кільцева дорога, 6 м. Києві у крайній правій смузі руху, відчув удар в ліву бокову частину автомобіля від автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до висновку експертів №4755/13090/16-52 від 22.08.2016 року, будь-яких слідів переміщення транспортних засобів «Фольксваген» та «Шевроле» по опорній поверхні до, в процесі та після зіткнення на схемі ДТП не зафіксовано, а тому встановити розташування автомобілів відносно елементів проїзної частини в момент їх первинного контактування не надалось можливим. В зв'язку з викладеним, експертами залежно від пояснень учасників ДТП надано висновки за двома версіями пояснення подій: про необхідність дотримання ОСОБА_5 п. 12.3, а ОСОБА_3 п. 10.3 /згідно пояснень ОСОБА_5./ або ж дотримання ОСОБА_5 п. 10.1 ПДР, а ОСОБА_3 п. 12.3 ПДР /згідно пояснень ОСОБА_3./.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до схеми ДТП, яка підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень, зіткнення між автомобілями «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 та «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_5, відбулося на відстані 4,3 метрів від кінця смуги руху, при тому, що смуги руху, по яких рухалися водії, має ширину 6 метрів. Таким чином, відповідно до схеми ДТП, зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «Шевроле».

Крім того, із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази, які підтверджують порушення ОСОБА_3 ПДР України, зокрема п.10.1 ПДР та обґрунтовано визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим, підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив та дав їм належну оцінку у їх сукупності, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №339690 від 06 грудня 2015 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП та свідка, фото з місця ДТП та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова ґрунтується виключно на припущеннях у зв'язку з тим, що експертиза проведена у справі не підтверджує вину водія ОСОБА_3, є необґрунтованими та повністю спростовуються показаннями іншого учасника ДТП ОСОБА_5, свідком ДТП ОСОБА_6, локалізацією механічних ушкоджень.

Що стосується ймовірного порушення водієм автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_5 правил дорожнього руху, в результаті якого сталося ДТП, то вказане належить до компетенції органів поліції, які за результатами перевірки обставин ДТП, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 не складали та на розгляд до суду не направляли. А тому ці обставини не можуть бути предметом апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбаченні ст.38 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, на момент розгляду справи в суді першої інстанції, строки притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності вже сплинули.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрив справу про адміністративне правопорушення, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу адвоката Пальохи В.Г., в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року- без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Пальохи В.Г., в інтересах ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич