АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи, стосовно якої закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, за яким ОСОБА_3 21 вересня 2016 року о 13-45 год. в м. Києві по вул. Струтинського, 19 керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрив за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови судді та прийняття нової постанови, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, згідно положень п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 суддя дотримався вимог ст. 245, 256, 280 КУпАП та дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_3 не вбачається порушення вимог п. 13.1 ПДР України, а відтак і ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зміст судового рішення дає підстави вважати, що суддя дослідив усі наявні в адміністративних матеріалах докази, зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 034143 від 21 вересня 2016 року, дані схеми місця ДТП; проаналізував письмові пояснення учасників ДТП, відібрані відразу ж після пригоди, та обґрунтовано взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 щодо обставин цієї події, оскільки вони узгоджуються з фактичними обставинами ДТП, викладеними у протоколі та зафіксованими на схемі ДТП.

_________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1824/2016 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Білоцерківець О.А. Суддя в апеляційній інстанції: СітайлоО.М.

Так, у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 21.09.2016 року о 08 год. 45хв., рухаючись по вул. Струтинській, 19 в м. Києві, вирішив об'їхати припаркований автомобіль марки «Мерседес Бенс» та, зрівнявшись з ним, відчув удар в праву частину свого автомобіля - водій автомобіль «Мерседес Бенс» відкрив водійські двері, внаслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем.

При цьому ОСОБА_4 наполягав, що він, переконавшись у безпечності, хотів вийти із припаркованого автомобіля, напіввідчинив двері, але автомобіль «Хюндай», який виїхав позаду, зіткнувся з дверима його автомобіля.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п.13.1 ПДР України є обґрунтованим, оскільки інший учасник ДТП ОСОБА_4 перед здійсненням маневру не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоду іншим учасникам руху, а водій ОСОБА_3 був вправі розраховувати на те, що ОСОБА_4 дотримається вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Переконливих доводів, які спростовували б висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено та судом не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова суду законна, обґрунтована і підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва&nbsp; О.М. Сітайло