Справа № 304/1087/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Перечинського районного суду від 24 жовтня 2016 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Зарічево, Перечинського району, вул..Перемоги, 26, українець, громадянин України, зварювальник ЛВДС «Дубриничі»,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 28.08.2016 року о 09 год. 21 хв. в с.Зарічево Перечинського району, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив п.2.9 «А» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Перечинського районного суду від 24.10.2016 року. Вказує, що висновки суду про його винуватість зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що в стані алкогольного сп»яніння не перебував, оскільки взагалі не вживає спиртні напої після перенесеної у 2015 році операції на головному мозку. Крім того, на думку апелянта, при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції не дотримались вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп»яніння, оскільки у зв»язку з невизнанням ним результатів огляду, такий повинен був проводитись в медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від серії АП1 №457167 від 28.08.2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, результатом тестування на алкоголь №25 приладом «Drager», письмовими поясненнями ОСОБА_3

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини знайшли підтвердження і в поясненнях допитаних в суді першої інстанції інспекторів поліції взводу ДПС з обслуговування доріг державного значення ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6

Таким чином, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року щодо незабезпечення працівниками поліції його огляду на стан сп»янінні в закладі охорони здоров»я, є не обгрунтованими, оскільки такий, згідно п.7 Інструкції, проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Натомість, із пояснень, зазначених ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення складеного щодо нього, не вбачається, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Крім того в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 стверджував іншу причину невизнання інкримінованого йому правопорушення, зокрема те, що працівниками поліції його затримано не під час керування транспортним засобом.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст..33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул