Провадження 3/359/3530/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Туманова К.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: відомості відсутні,

за ст. 124 КУпАП України, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 360505 від 28 листопада 2016 р. вбачається, що 17 листопада 2016 р. о 14 год. 26 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, в м. Бориспіль на перехресті вулиць Київський шлях-Броварська, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що завершував рух через перехрестя, та при виникненні перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об'їзду, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.5, п. 12.3 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з'явився, однак направив свого представника ОСОБА_3

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 пояснив, що 17.11.2016 р. о 14 год. 20 хв. в м. Бориспіль на перехресті вулиць Київський шлях-Броварська відбулася ДТП за участі автомобілі НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 28.11.2016 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 360505 відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 16.5 та п. 12.3 ПДР України, за ст. 124 КУпАП. Однак, з даним протоколом ОСОБА_1 повністю не згоден, оскільки ПДР України він не порушував. Так, посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на те, що водій ОСОБА_1 порушив п. 16.5 ПДР України є неправильним, оскільки автомобіль НОМЕР_2, не закінчував маневр на перехресті, а здійснював поворот на ліво у відповідності до п. 16.6 ПДР, а саме повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Також, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 12.3 ПДР, що також не відповідає дійсності, оскільки цей пункт не може застосовуватися в даній ситуації, так як він стосується об'їзду нерухомої перешкоди. У даному випадку при переїзді даного перехрестя необхідно було керуватися п. 10.11 ПДР України, тобто водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 повинен був дати дорогу автомобілю НОМЕР_1, оскільки останній наближався з правого боку. Однак, водій ОСОБА_2 в порушення вимог даного пункту ПДР України не надав дорогу автомобілю марки "Renault Kangoo", який рухався у відповідності до ПДР України, та розрахував, що інші учасники дорожнього руху також виконують ці правила. Так, водій автомобіля НОМЕР_3 бачачи, що з вулиці Броварська виїжджає автомобіль, повинен був зупинитися та надати йому перевагу в русі. Однак, останній цього не зробив, а продовжив свій рух, навіть почав викручувати руля вліво, щоб мати змогу об'їхати автомобіль НОМЕР_1, водій якого рухався у відповідності до ПДР України. ОСОБА_1 був упевнений, що водій автомобіля НОМЕР_3, пропустить його на перехресті, а тому і продовжив свій рух. Таким чином, ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 16.5, п. 12.3 правил дорожнього руху України, а навпаки діяв відповідно до їх вимог, а саме на перехресті рівнозначних доріг розпочав свій рух на дозволений зелений сигнал світлофора, та розрахував на те, що водій автомобіля НОМЕР_3, зупиниться і дасть йому дорогу, оскільки він наближався по відношенню до нього з правого боку, у звязку з чим мав перевагу в русі, так як вони однаково виїжджали із другорядних доріг на головну. Однак, водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_5 допустив порушення ПДР, не надавши йому переваги в русі, внаслідок чого і сталася дана дорожньо-транспортна пригода. Враховуючи вищевикладене представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 просив суд дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши надані в судовому засіданні фотографії та відеозапис з місця ДТП, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 16.5, п. 12.3 ПДР України не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Пунктом 16.5 ПДР України передбачено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. У даному коментованому пункті закріплено, що транспортні засоби, що завершують рух через перехрестя, мають перевагу перед транспортними засобами, які збираються виїхати на перехрестя, тому водіям слід памятати, що виїзд на перехрестя дозволений тільки в тому випадку, якщо він не спровокує зупинку на перехресті транспортного засобу або пішохода, які завершують розпочатий ними рух через перехрестя.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

У п. 1.10 ПДР України закріплено, що перешкода для руху це нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

З наданих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, констатується лише протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 360505 від 28.11.2016 р. та схемою місця ДТП, яка сталася 28.11.2016 р. Однак, дані документи не можуть слугувати доказами, які встановлюють наявність вини та винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_1 на місці ДТП та пояснень, наданих його представником у судовому засіданні, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, в м. Бориспіль, виїжджаючи з вул. Броварська на вул. Київський шлях, розпочав свій рух на зелений сигнал світлофору, відповідно до ПДР України, та в той же час, зі сторони ТЦ "Aeromall", тобто також з другорядної дороги, на вул. Київський шлях, різко виїхав автомобіль НОМЕР_2, який не надав переваги в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_1, у звязку з чим останній вдарив його автомобіль в праву частину.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка сталася 17.11.2016 р., що підтверджується і наданими до суду фотографіями з місця даного ДТП (а.с.14-17), і відеозаписом даного ДТП (а.с.19), водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, в м. Бориспіль на перехресті вулиць Броварська-Київський шлях, виїжджав з другорядної дороги вул. Броварська на головну дорогу вул. Київський шлях, на зелений сигнал світлофору, надавши дорогу транспортним засобам, що завершували свій рух через перехрестя. При цьому, з наданого відеозапису (а.с.19) чітко видно, що водій автомобіля НОМЕР_2, рухався не по вул. Київський шлях, а також виїжджав на вул. Київський шлях, з другорядної дороги, а саме від ТЦ "Aeromall", та не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1, який наближався по відношенню до нього з правого боку, у звязку з чим і допустив зіткнення з даним автомобілем. Ці обставини свідчать про те, що автомобіль НОМЕР_2, не завершував свій рух через перехрестя, оскільки він не рухався по вул. Київський шлях, а виїжджав на неї з другорядної дороги, та на момент зіткнення продовжував свій рух, у звязку з чим не може бути перешкодою для руху. Також ці дані підтверджують те, що покази водія ОСОБА_1 щодо механізму ДТП є такими, що відповідають дійсності.

Це у свою чергу повністю спростовує твердження інспектора сектору розшуку та ОМДТП УПП в місті Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_6, який вважає, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, що завершував свій рух через перехрестя, та при виникненні перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об'їзду, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем.

З урахуванням вищезазначене, суддя приходить до висновку, що пояснення водія ОСОБА_1 в повній мірі узгоджуються із даними схеми з місця пригоди, з характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів, з даними фотокарток та відеозапису даного ДТП, що вказує на їх об'єктивність та правдивість.

Встановлено, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 360505 від 28 листопада 2016 р., суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений інспектором сектору розшуку та ОМДТП УПП в місті Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_6, без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, даний протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом його вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушень правил дорожнього руху, про які вказано в протоколі.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 16.5, п. 12.3 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова