АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

кв. 55,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі триста сорок гривень,-

встановив:

постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі триста сорок гривень.

При обставинах зазначених у постанові місцевого суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14 листопада 2016 року приблизно о 10 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом КТМ-5 МЗ (трамвай) інвентаризаційний номер 1501, рухався по вул. Павлова у м. Дніпро, де, порушуючи п.п. 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухався у попутному з ним напрямку та виконував поворот праворуч.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 на постанову суду подав апеляційну скаргу у порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, у якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, суд першої інстанції, вирішуючи питання його вини, належним чином не вивчив усі фактичні обставини справи, обмежившись лише поверхневим дослідженням наявних по справі доказів.

Зокрема, апелянт вказує, що під час розгляду справи суд належним чином не перевірив правильність кваліфікації його дій. Також судом було залишено поза увагою той факт, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на перехресті, а тому суд мав би перевірити чи дотримувалися учасники пригоди правил проїзду перехресть. Крім цього, судом не було враховано те, що водій автомобіля «Шкода» виконав свій маневр за 1,8 м від трамваю, що суперечить вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Зявившись у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, закривши провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення у його діях.

У свою чергу, зявившись у судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_2 виступив категорично проти задоволення апеляційної скарги, мотивуючи свою позицію тим, що суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини справи, а свої висновки щодо винуватості особи належним чином обґрунтував.

Вислухавши учасників перегляду справи, зясувавши їх думку; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, фототаблицею та письмовими поясненнями ОСОБА_2.

Проте з наведеними висновками суду погодитися не можливо, оскільки під час вирішення питання щодо винуватості особи суд не прийняв до уваги пояснення безпосередньо самої особи, яка притягається до відповідальності, та не дав їм належної оцінки у сукупності із іншими доказами. Таким чином суд однобічно оцінив наявні по справі докази, безпідставно надав перевагу виключно доказам обвинувачення, залишивши поза своєю увагою доводи сторони захисту - ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як обєктивної, так і субєктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

З аналізу наявних матеріалів справи апеляційним судом було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода між трамваєм і/н 1501, під керуванням ОСОБА_1, та автомобілем «Шкода» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, відбулася 14 листопада 2016 року приблизно о 10 годині 10 хвилин на регульованому перехресті вул. Краснозаводська вул. Павлова у м. Дніпро, згідно з протоколом (а.с. 1) та схемою місця ДТП (а.с. 2).

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1, підтримав свої первинні письмові пояснення (а.с. 3) та вказав, що дійсно у зазначений у протоколі час та місці керував трамвайним вагоном і/н 1501, зупинившись перед перехрестя на заборонений сигнал світлофору, здійснив висадку - посадку пасажирів, потім після зміни сигналу світлофору з червоного на зелений розпочав свій рух - перетин перехрестя. В цей момент не очікувано для нього - різко з ліва на право виконав свій поворот автомобіль «Шкода», під керуванням ОСОБА_2. З метою уникнення зіткнення трамваю з автомобілем ним, як водієм трамваю були вжиті усі можливі заходи щодо зупинки транспортного засобу, проте запобігти зіткненню - не вдалося.

У свою чергу допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, підтримавши свої письмові пояснення (а.с. 4), пояснив протилежне поясненням ОСОБА_1. Зокрема, зазначив, що після зміни сигналу світлофору розпочав перетин перехрестя, здійснюючи поворот праворуч. Майже закінчивши свій маневр, зупинився перед виїздом з перехрестя, надаючи перевагу у русі пішоходу, який перетинав проїзну частину; в цей момент у задню частиною його автомобіля вїхав трамвай, під керуванням ОСОБА_1. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що у момент початку свого руху переконався, що трамвай продовжує висадку посадку пасажирів і перебуває у нерухомому стані.

З аналізу суперечливих пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку: у який саме момент розпочав свій рух трамвайний вагон, чи мав обєктивну можливість водій трамваю ОСОБА_1 бачити рух праворуч автомобіля «Шкода».

Жодних інших свідчень свідків чи очевидців, якими могла б бути усунена наявна суперечливість у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Крім цього, викликає сумніви і правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 органом досудового розслідування, оскільки зіткнення транспортних засобів відбулося на перехресті доріг, під час його проїзду обома учасниками пригоди, а тому на стадії досудового розслідування мало б бути вирішено питання щодо дотримання правил проїзду перехрестя, а не правил швидкості руху.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційний суд, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, без зясування усіх фактичних обставин, які мають бути обовязково зясовані під час розгляду справи, що свідчить про формальний та поверхневих розгляд справи судом, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню через недоведеність вини особи.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із накладення стягнення у вигляді штрафу у розмір трьохсот сорока гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області