Справа № 127/4594/17
Провадження № 33/772/413/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І. з участю адміністративного правопорушника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 25.02.2017 року о 01 год. 45 хв., в м. Вінниці по вул.. Н.Левицького, 12, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп"яніння (запах алекологю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що невідпоповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

Не погодившись із рішенням суду, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,в якій ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року щодо нього та просить передати матеріали про вчинення ним адміністртаиновго правопорушення на розгляд громадської організації Міжнародні асоціації офіцерів спеціальних підрозділів по боротьбі зх організованою злочинністю "Центр" з метою застосування заходів громадського впливу.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що судом розглянуто справу односторонньо, без належного врахування обставин характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступнею вини, обставин, що обтяжують та пом"якшують відповідальність. Суд не врахував такі обставини, як визнання правопорушником вини, щире каяття, те, що він вперше притягується до відповідальності, від його дій тяжких наслідків не настало, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, має постійне місце роботи, де позитивно характеризується,у зв"язку з службовою необхідністю використовує автомобіль.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд допустив неповноту при з'ясуванні обставин справи, а також однобічність у дослідженні доказів по справі.

Фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, не викликає сумнівів і правильність кваліфікації дій за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, від його дій тяжких наслідків не настало, на його утриманні перебуває малолітня дитина, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, являється членом Міжнародної асоціації офіцерів спецпідрозділів по боротьбі з організованою злочинністю "Центр", як зазначено у характеристики в ході проведення волонтерської та громадської діяльності ОСОБА_2 використовує власнимй автомобіль, крім того, у матеріалах справи наявний медичний висновок, відповідно до якого ОСОБА_2 самостійно звернувся до медичного закладу з метою огляду його на стан сп"яніння; результат огляду "тверезий".

Відповідно до ст.61 Конституції України «юридична відповідальність особи має індивідуальний характер». Забезпечення виконаннявимог цієї норми закону є обов'язковим як для правоохоронних органів так і для суду.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол не відповідає вимогам закону.

Нечіткість неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи,у відповідності до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків таких незаконних протоколів не є компетенцією суду,зокрема апеляційного.Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення,і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості .

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Ухвалене суддею рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення,а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу,є обставинами, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення

Як вбачається з матеріалів, правопорушення було вчинено 25.02.2017 року, однак з моменту вчинення правопорушення пройшло більше 3-х місяців, провадження по справі відносно ОСОБА_3 слід закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи неможливість направлення справи апеляційним судом на доопрацювання в зв'язку з закінченням строків ,апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293, 294 КУ п АП, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - скасувати, провадження по справі закрити, в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: