АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/1453/16 Головуючий у першій інстанції - Осаулов А.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю захисника ЧайковськогоО.М., потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який прозиває за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з постановою судді 25 серпня 2016 року о 16 год 34 хв. в м. Києві по пров. Михайлівському, 9-А, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вказаними діями громадянин ОСОБА_4 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва 23 вересня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт зазначає, що ним перед початком руху ним було вжито всіх заходів безпеки, а саме: увімкнено задню передачу в автомобілі для того, щоб повідомити всіх учасників дорожнього руху про намір їхати заднім ходом, пересвідчився у відсутності будь-яких перешкод для виконання маневру, потреб у сторонній допомозі для виконання маневру не було, а автомобіль та ввімкнені фари заднього ходу були добре помітні.

Причиною ДТП, на думку апелянта, є порушення вимог ПДР України водієм автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3, яка порушила вимоги знаку «В'їзд заборонено» та рухалась зі сторони перетину пров. Михайлівського та вул. МалоїЖитомирської, порушуючи вимоги ПДР, адже в даному місці односторонній рух. Причому водій вказаного автомобіля почала рухатись провулком Михайлівським в той час, коли ОСОБА_4 вже розпочав рух заднім ходом, що дає підстави стверджувати про те, що перед початком руху ОСОБА_3 не пересвідчилась в безпеці свого маневру. А ОСОБА_4 , після того, як пересвідчився у відсутності будь-яких перешкод для руху заднім ходом, розпочав такий рух, не міг припустити, що автомобіль «Infiniti» раптово розпочне рух провулком Михайлівським у забороненому напрямку.

Окрім того, апелянт вказує на порушення вимог процесуального закону, а саме: суддя відмовився розглядати клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення автотехнічної експертизи, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки до протоколу не додані схема місця ДТП, пояснення учасників пригоди та свідків, показання технічних приладів, показання засобів фото- та/або відеоспостереження та інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року про визнання ОСОБА_4винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановленим судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові судді доказами: поясненнями водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_3, даними схеми місця ДТП із зазначенням пошкоджень, виявлених на автомобілях, фотоматеріалами з місця ДТП.

Наявними у справі доказами підтверджується, що зіткнення автомобілів «Mercedes» та «Infiniti EX35» сталося через порушення водієм ОСОБА_4 вимог 10.9 ПДР України, оскільки вказаний водій перед початком руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру.

Посилання апелянта на те, що водій автомобіля «Infiniti EX35» ОСОБА_3 також порушила вимоги ПДР України та поїхала під знак «В'їзд заборонено», є безпідставним, оскільки допущене ОСОБА_3 порушення не перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з ДТП.

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_4 не міг допустити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 може стати перешкодою для руху його автомобіля не можуть бути взятим до уваги, оскільки згідно з вимогами п. 10.9 ПДРУкраїни водій під час руху заднім ходом зобов'язаний забезпечити безпеку руху і саме невиконання цього обов'язку водієм автомобіля «Mercedes» ОСОБА_4 призвело до зіткнення автомобілів.

Отже, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими, а тому підстав для закриття провадження, як про це прохає апелянт, немає.

Також є безпідставними доводи апеляції про порушення вимог процесуального закону при розгляді справи щодо ОСОБА_4

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому зазначені відомості, передбачені вказаною статтею, та до протоколу додані схема ДТП із зазначенням пошкоджень автомобілів (а.с.2), пояснення учасників ДТП ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 3,4).

Пояснення свідків ДТП, показання технічних приладів, показання засобів фото- та/або відеоспостереження та інші матеріали надаються за умови їх наявності, тому неприєднання згаданих матеріалів у даному випадку не свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання в апеляції на те, що суддя районного суду відмовився розглядати клопотання захисника про призначення автотехнічної експертизи є голослівним, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що захисником заявлялось таке клопотання.

Так, з матеріалів справи убачається, що захисник ОСОБА_4 - адвокат Чайковиський О.М. подавав до суду пояснення та фотографії в місця ДТП (а.с. 8), проте клопотань про призначення експертиз не заявляв.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська