Справа № 645/4482/16-п
Провадження № 3/645/1587/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2016 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого на посаді повара, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

- за ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії АА № 347527 від 11 вересня 2016 року, ОСОБА_1 11 вересня 2016 року о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 214 по проспекту Московському в м. Харкові в стані алкогольного спяніння голосно лаявся нецензурними словами та чіплявся до громадян, на законну вимогу Інспектора Роти № 8 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ОСОБА_2, а саме: лаятися та чіплятися до громадян, не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою.

В судове засідання ОСОБА_1, який належним чином повідомляється про час та місце розгляду справи, неодноразово не зявляється, про причини неявки не повідомляє. На телефонні дзвінки, здійснені на номер телефону, вказаний у вищевказаному протоколі не відповідає; судові повістки не отримує - на адресу суду повернувся конверт з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Постанова судді про привід ОСОБА_1 в судове засідання працівниками поліції не виконана.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі притягуваного в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причину його неявки до суду визнано неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за його відсутності.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши всі обставини справи, приходжу до наступного.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Згідно розяснень, які містяться у п.п. 3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у Постанов № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», відповідальність за ст. 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у звязку із виконанням працівником правоохоронного органу службових обовязків; злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків.

Виходячи з диспозиції ст. 185 КУпАП, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обовязкових елементів:

- перебування працівника поліції при виконанні службових обовязків;

- законність розпорядження або вимоги поліцейського;

- злісна непокора.

У розумінні ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі та його невідповідність вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Так, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення відсутні вказівки щодо перебування працівника поліції 11 вересня 2016 року, тобто в момент складення протоколу, при виконанні службових обовязків, матеріали справи вказаних доказів також не містять; в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у вказаному протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення, а саме: відсутні відомості щодо закону, на підставі якого ґрунтувалися вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків; суть вимог взагалі є незрозумілою.

Необхідність зясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, і з рішення (Постанови) Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі №5-49к13, прийнятого внаслідок ухвалення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11 липня 2013 року).

З пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011) вбачається, що для надання висновку про злісність непокори необхідно зясувати її суть.

Таким чином, в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України), вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя -