АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/814/16 Справа № 695/2461/16-п Суддя по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2016 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю захисника ОСОБА_3, особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2016 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2016 року, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

м.Золотоноша, Черкаської області, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП із застосуванням до нього стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста) гривень та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 275,60 грн.. за те, що він 07.08.2016 року о 03 год. 10 хв. в м.Золотоноша, по вул. Черкаська, Черкаської області керував автомобілем Тойота Камрі д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах спиртного з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 16.09.2016 року в звязку з поважною, на його думку, причиною пропуску цього строку. Так, в обґрунтування вимог про поновлення строку апелянт вказує на те, що він не був присутній під час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та визнання винним за ч.2 ст.130 КУпАП 16 вересня 2016 року, та взагалі про існування протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього працівниками поліції дізнався лише після отримання поштою від територіального сервісного центру № 7145 м.Золотоноша повідомлення про те, що постановою Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року його було позбавлено права керування транспортними засобами на три роки. Після чого він звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_3 та він ознайомився з матеріалами справи та отримав копії постанови Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року лише 18 жовтня 2016 року, тому вважає, що ним пропущений строк для апеляційного оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року з поважних причин, а відтак пропущений строк підлягає поновленню. Вважає, що обставини справи, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та прийняті до уваги судом першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що 06 серпня 2016 року він домовився зі своїм кумом ОСОБА_7 поїхати в м.Вінниця для того, щоб подивитись на автомобіль для купівлі та повертаючись вже назад, було пізно, можливо 03 год. ночі, під час їхньої поїздки вони ніяких алкогольних напоїв не вживали та на перехресті вул. Черкаська та вул. 23 вересня у м.Золотоноша їх зупинили працівники поліції. При зупинці працівники поліції не пояснювали причину зупинки, після чого запитали ОСОБА_4 лише його анкетні дані, при цьому не брали в нього документів на автомобіль чи посвідчення водія. Через декілька хвилин працівники міліції зупинили ще один автомобіль, після чого, не складаючи будь-яких протоколів його відпустили і він зрозумів, що це була профілактична зупинка. Зазначає, що ніхто з працівників поліції не пропонував йому пройти алкотест «Драгер» на місці чи проїхати в лікарню для проходження медичного огляду. З матеріалів адміністративної справи вбачається, що місцевий суд розглянув справу щодо ОСОБА_4 за його відсутності. В постанові суду мається посилання суду на те, що ОСОБА_4 про час та дату слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Проте таке посилання суду першої інстанції, на думку апелянта, є необґрунтованим і спростовується матеріалами справи, оскільки в них відсутні будь-які відомості про належне сповіщення ОСОБА_4 про судовий розгляд. В справі є лише два поштові конверти адресовані ОСОБА_4 з відміткою про їх повернення без вручення за закінченням терміну зберігання. Недотримання судом вимог ст.268 КУпАП, що потягло в свою чергу порушення права апелянта на захист своїх інтересів, на його думку, є безпосередньою підставою для скасування постанови Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року.

Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. З наведеного слідує, що обовязковою умовою диспозиції вказаної норми закону є те, що особа повинна бути протягом року піддана адміністративному стягненню. У даному випадку суддя не звернув уваги, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП1№694334, складеного відносно ОСОБА_4, хоча і вказується про вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не зазначається, що останній повторно протягом року піддавався адміністративному стягненню і знов порушив п.2.5 ПДР України. В той же час в оскаржуваній постанові суд зазначає, що постановою Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. При таких обставинах, апелянт вважає, що суд невірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.130 КупАП, оскільки згідно постанови Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року, якою було закрито провадження по справі, не було визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та не піддано будь-якому адміністративному стягненню. Наявність в матеріалах адміністративної справи довідки Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про реєстрацію порушень ним ПДР за ч.1 ст.130 КупАП від 07 червня 2016 року не може вважатись належним доказом, оскільки наявність факту складення протоколу про адміністративне правопорушення ще не означає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час винесення постанови про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2016 року було допущено порушення як норм процесуального права, а саме проведений розгляд адміністративної справи без участі правопорушника, так і матеріального права, оскільки судом першої інстанції за наявності таких доказів в матеріалах адміністративної справи без допиту правопорушника та свідків не достатньо для встановлення наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того вважає, що судом неправомірно кваліфіковано його дії за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні докази притягнення його до адміністративної відповідальності протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В звязку з вищезазначеним, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив поновити строк для оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року, постанову скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просив викликати та допитати в суді апеляційної інстанції свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3, заслухавши пояснення свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали витребуваної справи №695/2460/16-п вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 було винесене 16 вересня 2016 року (а.с.15), проте ОСОБА_4 копія постанови від 16.09.2016 року була направлена лише 20.09.2016 року (а.с.16), проте станом на 06.10.2016 року (а.с.21) ОСОБА_4 ще не отримав копію постанови. Отримав ОСОБА_4 копію постанови від 16.09.2016 року про визнання його винним за ч.2 ст.130 КУпАП лише 18 жовтня 2016 року (а.с.22), а зважаючи на те, що він не був присутнім при проголошенні рішення, то матеріалами справи обєктивно підтверджуються доводи про пропуск строку подачі ним апеляційної скарги з поважної причини, а тому строк на апеляційне оскарження ОСОБА_4 постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2016 року необхідно поновити.

Вважаю, що обставини справи, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та прийняті до уваги судом першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не підтвердились свідками допитаними в суді апеляційної інстанції.

Так допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив про те, що він, вночі, приблизно в кінці літа, був зупинений працівниками поліції і його попросили підійти до машини поліції підписати протокол про адміністративне правопорушення. Працівники поліції сказали, що водій знаходиться в стані алкогольного спяніння. Він підписав протокол і йому віддали посвідчення водія, після чого він поїхав. Проте він не знав і не читав того, що він підписував, оскільки хотів швидше звідти поїхати. Він не памятає, щоб у його присутності пропонували працівники поліції пройти водію тест на алкогольне спяніння. Він чітко памятає і дійсно він бачив лише те, що водій, як пізніше стало йому відомо на прізвище ОСОБА_4, перебував в машині поліції і вони там про щось спілкувались;

- згідно наданих пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що він пояснив, про те, що він працює на посаді Головного лікаря ЦРЛ та в звязку з великою зайнятістю не має можливості зявитись в судове засідання апеляційного суду Черкаської області. По суті події пояснив, що він 7 серпня 2016 року рухався на власному автомобілі по вул.23 вересня в м.Золотоноша. Біля 3 години ночі його зупинили працівники поліції і попросили бути свідком того, що водій автомобіля «Тойота» був у стані алкогольного спяніння. Огляду на стан алкогольного спяніння він не проводив. В автомобілі «Тойота» перебували дві невідомі особи. Чи пропонували водію автомобіля пройти медичний огляд на виявлення стану спяніння він не памятає. Інших людей при цьому не було. Він підписав пояснення, не читаючи його;

- допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 пояснив про те, що він в серпні 2016 року домовився зі своїм кумом ОСОБА_4 поїхати до м.Вінниця подивитись собі автомобіль. Повертаючись додому у м.Золотоноша близько третьої години ночі по вул. 23 Вересня їхній автомобіль спинили працівники поліції. Причину зупинки автомобіля працівники поліції не пояснювали. ОСОБА_4 вийшов із свого автомобіля і пересів до автомобіля поліції. Через декілька хвилин свідок ОСОБА_7 підійшов до автомобіля поліції теж. Він не чув, щоб працівники поліції пропонували пройти тест на алкогольне спяніння або проїхати до медичної установи для проведення медичного огляду. Також ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження медичного огляду, оскільки вони в цей день не вживали спиртних напоїв в звязку з тим, що вони в цей день, цілий день перебували в дорозі. В його присутності працівники поліції не складали протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_4 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно правопорушника ОСОБА_4, визнаного місцевим судом доведеним. Натомість суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було інкриміноване ОСОБА_4 молодшим інспектором Золотоніського ВП ст. с-том поліції ОСОБА_8 при складенні ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є також безумовною підставою для скасування постанови суду.

Крім того, відповідно до ст.268 КУпАП, справа розглядається в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Між тим, ці вимоги суддею першої інстанції не дотримані. У матеріалах справи немає будь-яких даних про те, що ОСОБА_4 було належним чином повідомлено про розгляд справи, а також в матеріалах справи відсутні підтвердження, що він отримував судову повістку.

З матеріалів провадження вбачається, що огляд на стан спяніння ОСОБА_4 не був проведений у відповідності до ч.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, оскільки з матеріалів провадження не вбачається, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводився у присутності двох свідків, оскільки це не підтверджує жоден свідок.

Таким чином, підсумовуючи все вищезазначене, необхідно зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення та порушення закону при розгляді адміністративного провадження відносно нього в суді першої інстанції, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.130 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4.

Керуючись ч.2 ст.283, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на оскарження ОСОБА_4 постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2016 року задовольнити повністю.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки і стягненням з нього на користь держави судового збору в розмірі 275,60 грн. скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення;

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко