Провадження № 33/792/225/16
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретарів Купельської Н.П., Крисюк В.С., Коростелкіної Ю.І., захисника ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 31 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_2 09.10.2016 року о 01 год. 21 хв. в м. Хмельницькому по проспекту Миру, 84, в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, провадження по справі закрити.

Свої вимоги аргументує тим, що суд першої інстанції підійшов до розгляду цього адміністративного провадження одностороннє, не достатньо обєктивно розглянув вказані матеріали, не прийняв до уваги суттєві порушення в оформленні документів, хоча він та його захисник звертали увагу суду на ці обставини.

Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки, не вказані адреси свідків, що не дало можливість його захиснику викликати їх в судове засідання, а також відсутні паспортні дані свідків, що ставить під сумнів чи саме вони давали ці пояснення, підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в їх поясненнях не співпадають з їхніми ж підписами, які проставлені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного спяніння.

Апелянт також звертає увагу на те, що у висновку ХОНД не вказана ступінь його алкогольного спяніння, а тому складається враження, що вказані документи сфальшовані.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №398732 від 09.10.2016 року зафіксовано факт керування ОСОБА_2 автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків.

За результатами проведення огляду на місці зупинки автомобіля рівень алкоголю в крові ОСОБА_2 становив 1,16%, що значно перевищує дозволений показник.

Факт перебування ОСОБА_2 в стані сп'яніння та належність проведеної процедури на виявлення такого стану, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 понятих, які залучалися працівниками поліції для фіксації результатів огляду на стан спяніння водія ОСОБА_2

Крім того, в матеріалах адміністративної справи наявний висновок ХОНД №4383, складений 09 жовтня 2016 року о 02 годині 10 хвилин, згідно з яким ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Отже, висновок місцевого суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що в адмінпротоколі відносно ОСОБА_2 не зазначено свідків та не вказано їх адресу, що не давало можливості захисту викликати їх в судове засідання. Така версія сторони захисту повністю спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та актом огляду водія на виявлення ознак алкогольного спяніння.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 за вчинення даного правопорушення накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 31 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5