Справа № 299/907/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Нечаєва В.В., подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Виноградівського районного суду від 21 листопада 2016 року якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито у зв»язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 14.02.2016 року о 18 год. 10 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 21063-ЗНГ» д.н. НОМЕР_1 в м.Виноградів, виїхавши з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю «Фольцваген Гольф», д.н. НОМЕР_2, чим створив аварійну обстановку, що призвела до ДТП.

В поданій в інтересах ОСОБА_2 апеляційній скарзі адвокат Нечаєв В.В. просить скасувати постанову судді Виноградівського районного суду від 21.11.2016 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_2 зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що при винесенні вказаного рішення судом першої інстанції не були всебічно досліджені усі обставини справи. Вказує на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які підтверджують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення висновки про його винуватість. Вважає, що судом, при прийнятті рішення, порушено вимоги ст.245 КУпАП щодо всебічності, повноти і об»єктивності при з»ясуванні обставин справи. Крім того зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи, оскільки при повторному розгляді справи не перевірив чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

В апеляційній скарзі захисник Нечаєв В.В. також зазначив, що розгляд апеляційної скарги проводити в його та ОСОБА_2 відсутності.

Перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен був перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Однак, дані вимоги закону судом при повторному розгляді справи щодо ОСОБА_2 виконано не було.

Так, за ч.4 ст.122 КУпАП, крім іншого, передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №456783, ОСОБА_2 ставиться в вину порушення вимог п.16.11. Правил дорожнього руху, якою передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідальність же за порушення правил проїзду перехрестя передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, за змістом ч.4 ст.122 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане порушення правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, лише в тому випадку, коли це підтверджено доказами, прямо переліченими у цій нормі закону, зокрема: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, в порушення вимог ст.ст.245, 256 КУпАП, відсутні відомості про точне місце вчинення порушення (назва головної та другорядної вулиць) , пояснення потерпілих чи свідків , показання технічних приладів чи фото-відеоспостереження, інші документи, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП, згідно яких, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено зокрема, суть адміністративного правопорушення, тобто яка протиправна, винна дія (бездіяльність), що посягає на громадський порядок і за що законом передбачена адміністративна відповідальність, ставиться у вину особі.

Всупереч таким вимогам закону в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №456783, який складено 08.04.2016 року відносно ОСОБА_2, не зазначено і конкретних ознак правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та не усунуто зазначених недоліків органом, що здійснював провадження у справі і після повторного повернення судом першої інстанції матеріалів щодо ОСОБА_2 для належного оформлення, на які вказано судом постановами від 28.04.2016 року та 13.07.2016 року.

Як видно орган, який здійснював адміністративне провадження у цій справі, явно проігноровано вимоги ст..7 КУпАП.

За таких обставин, самі по собі ксерокопії не зовсім розбірливих пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які до того ж не вказані в протоколі, викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності і є не достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Отже, допустимих доказів, які з достовірністю та достатністю підтверджували б вину ОСОБА_2 в порушенні правил проїзду перехрестя та створення цим аварійної обстановки, у справі немає.

У відповідності до положень ч.4 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції не було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з'ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, без достатніх підстав вирішено питання про закриття провадження у справі з наведених в ній підстав, а тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга адвоката Нечаєва В.В., подана в інтересах ОСОБА_2 підлягає до задоволення, постанова - скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП , апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Нечаєва В.В., подану в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити, а постанову судді Виноградівського районного суду від 21 листопада 2016 року щодо нього - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП .

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Кре гул