АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Луганськоїобласті, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 14 вересня 2016 року, о 21 год. 52 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Сітроен», державний номер НОМЕР_1,по вулиці Сосюри, 4, у м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер, у присутності двох свідків.

Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що про дату, час та місце розгляду справи його не було повідомлено, копію оскаржуваної постанови не направлено. Зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився 05 грудня 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу 13 грудня 2016 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропущено з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суддя місцевого суду розглянув справу про адміністративне правопорушення з порушеннями вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки провів судовий розгляд без його участі, неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не надав належну оцінку наявним у матеріалам справи доказам, не з`ясував наявність обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність. Суд не надав оцінки тим обставинам, що ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, працює за сумісництвом у службі таксі, та позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його в скрутне матеріальне становище.

Крім того зазначав, що згідно даних тесту приладу «Драгер», останнє калібрування приладу проведено 17 січня 2015 року, у той час як згідно інструкції вказаного приладу, міжкалібровочний інтервал складає 6 місяців. При цьому, з роздруківки тесту убачається, що тестування проводила особа на прізвище ОСОБА_3, без зазначення його посади та звання, у той час як протокол про адміністративне правопорушення складено іншою особою - інспектором роти №4 батальйону №4 ПП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_4

Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про недопустимість результату тесту приладу Драгер як доказу у справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений своєчасно і належним чином, надіслав на адресу Апеляційного суду міста Києва доповнення до апеляційної скарги, в яких просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 33).

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги з доповненнями, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про надіслання ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду протягом трьох днів у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 05 грудня 2016 року про ознайомлення зі справою про адміністративне правопорушення /а.с. 12/. З апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернувся 13 грудня 2016 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 14 вересня 2016 року, у відповідності до якого, 14 вересня 2016 року, о 21 год. 52 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Сітроен», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Сосюри, 4, у м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер, у присутності двох свідків /а.с. 1/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,97 проміле /а.с. 2/; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 вересня 2016 року, в яких він зазначив, що вживав спиртні напої, після чого сів за кермо автомобіля /а.с. 3/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 14 вересня 2016 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 14 вересня 2016 року о 21 год. 52 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 1,97 проміле /а.с. 4/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_2 ознак стану алкогольного сп'яніння: незв'язне мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнин рота, нестійка хода, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було проведено огляд останнього за допомогою приладу Драгер, результат тестування - 1,97 проміле /а.с. 6/.

Доводи апелянта про недопустимість як доказу у справі результату тестування за допомогою приладу Драгервимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, (далі - Інструкція), ретельно перевірялися, але не знайшли свого підтвердження.

Крім того, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім роздруківки тесту приладу Драгер, підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні та під час апеляційного розгляду доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та даними акту огляду на стан сп'яніння, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами.

При цьому, зауважень чи заперечень щодо результатів огляду та несправності пристрою «Драгер», за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлював, натомість зазначив про згоду із викладеними у протоколі даними. У долучених до протоколу письмових поясненнях ОСОБА_2 від 14 вересня 2016 року, останнійвизнав факт керування транспортним засобом після того, як вживав алкогольні напої.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя місцевого суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2, відсутність обставин, які пом'якшують або обтяжують відповідальність, та обґрунтовано наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Таке адміністративне стягнення за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.