ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі Свіягіна І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 275,60 грн.,

в с т а н о в и л а :

згідно постанови судді ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 02 вересня 2016 року о 02 годині 15 хвилин по вул. Жигулівській №137 в м. Маріуполі був зупинений працівниками поліції за керуванням автомобілем «ВАЗ-21083» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), що згідно п.п.2,3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2,3 вище зазначеної Інструкції порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, від якого він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера та від медичного огляду не відмовлявся. Звертає увагу, що за тиждень до зазначених подій він проходив стаціонарне лікування у Міській лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом гіпертонічна хвороба, тому за медичною вказівкою йому заборонено вживати алкоголь. Крім того, він є інвалідом третьої групи, у 2015 році переніс інфаркт міокарда, про що суду першої інстанції надавав медичні документи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №902916 від 02 вересня 2016 року та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.43), в присутності якого ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Крім того, в судовому засіданні судом першої інстанції був переглянутий відеозапис від 02 вересня 2016 року, наданий працівниками патрульної поліції, який також підтверджує відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Ці докази суд об'єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам і об'єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підляга.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області І.М. Свіягіна