АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1930/2016 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Бойко О.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Новотроїцьке Херсонської області, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 04.10.2016 року о 00 год. 00 хв. в м. Києві по пр-ту. Глушкова, керував автомобілем "Мерседес", державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці не реагують на світло). Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох понятих відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, у якому вказує, що він не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, а про рішення суду він дізнався лише 12 грудня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі або направити справу на до оформлення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, зокрема у ньому невірно вказано дату та час правопорушення, оскільки фактично має бути зазначено 05 жовтня, а не 04 жовтня, оскільки не існує зазначеного у протоколі часу 24 год. 45 хв., отже має бути вказано не «04.10.16 24:45», а «05.10.16 00:45», при цьому в постанові взагалі зазначено дату правопорушення «04.10.16 00:00», що взагалі не відповідає дійсності. Крім того, на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення не було ніяких свідків, можливо вони були залучені вже після складання протоколу.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав клопотання та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 17 листопада 2016 року розгляд справи проведено без участі ОСОБА_4, при цьому в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Доводи клопотання ОСОБА_4 про те, що про рішення суду він дізнався лише 12 грудня 2016 року матеріалами справи не спростовані, а тому клопотання підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу розглянуто без участі ОСОБА_4, чим порушено його право на захист.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про порушення його права на захист є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_4, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, розпискою про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу, а також поясненнями ОСОБА_4 при апеляційному розгляді справи, який визнав, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку з пізнім часом.

За таких обставин вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність закриття провадження у справі є безпідставними, не підтверджені належними доказами, та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим у тому, що він 04 жовтня 2016 року о 00 год. 00 хв. в м. Києві по просп. Глушкова керував автомобілем "Мерседес", державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці не реагують на світло), від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох понятих відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У відповідності з вимогами ст. ст. 33, 34 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. (двісті сімдесят п'ять грн. шістдесят коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський