АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) грн. з конфіскацією валютних цінностей, що були вилучені у неї згідно додатку до протоколу серії КИ № 036415 від 06.11.2016 р. у сумі сімдесят євро, одна тисяча двісті десять доларів, та сто одна тисяча двісті дев'яносто одна гривня, які передані на зберігання до УФЗБО ГУ НП квитанціями до прибуткових касових ордерів № 614, 613, 615 від 08.11.2016 р.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд не надав оцінки протоколу, складеному з порушенням вимог закону, та ухвалив на підставі нього незаконне рішення. Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті правопорушення, що складає об'єктивну сторону ч.1 ст.162 КУпАП, оскільки не вказано, в чому саме полягає незаконний обмін валютних цінностей (обмін, продаж). Також протокол не містить даних про те, в кого саме ОСОБА_2 купила валютні цінності, в якій сумі та чи отримала за це винагороду.

З позиції апелянта, незаконним є і рішення про конфіскацію усіх валютних цінностей, які були вилучені у ОСОБА_2, оскільки вони не є об'єктом та предметом правопорушення.

Звертає увагу на невідповідність даних про час вчинення правопорушення, оскільки в протоколі зазначено, що обмін валютних цінностей відбувся о 17 годині, а особа, за заявою якої було складено протокол, вказувала, що обмін відбувся о 19 годині.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що вона 06.11.2016 року о 17 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, біля ТРЦ «Океан Плаза», здійснила незаконний обмін валютних цінностей, як засобу платежу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог законодавства про адміністративні правопорушення, внаслідок чого постановив незаконне рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.162 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення згідно вимог ст.283 КУпАП наряду з іншим, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Розглянувши справу по суті, суддя у прийнятій постанові не навів опис обставин, установлених за результатами розгляду справи, а зазначив лише ті обставини, які наведені у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2

Проте, як вбачається із матеріалів справи про адміністративні правопорушення, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Незважаючи на зазначені вимоги закону, оперуповноважений ДЗЕ НП ОСОБА_3 не зазначив у протоколі, в чому саме полягає незаконний обмін валютних цінностей, як засобу платежу, з ким саме ОСОБА_2 вчинила незаконний обмін валютних цінностей, які валютні цінності були предметом правопорушення.

Необхідно звернути увагу і на суперечності щодо часу вчинення правопорушення, оскільки в протоколі, складеному відносно ОСОБА_2, зазначено, що обмін валютних цінностей вона здійснила о 17 годині 06.11.2016 року, тоді як особа, яка здійснювала обмін, ОСОБА_4, вказує, що він відбувся о 19 годині цього ж дня.

Разом із тим, як правильно зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі, ці обставини підлягають обов'язковій перевірці, оскільки їх результат має істотне значення для правильного вирішення справи.

Суддя не звернув уваги на ці порушення, які фактично позбавляють як суд першої, так і апеляційної інстанції, можливості встановити наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення, його фактичні обставини, винність особи в його вчиненні, та ухвалив рішення про закриття справи, яке з наведених вище підстав є передчасним.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практикою тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу без дотримання вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.162 КУпАП та конфіскацію валютних цінностей, та повертає протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, до Управління захисту економіки в місті Києві, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.162 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) грн. з конфіскацією валютних цінностей, що були вилучені у неї згідно додатку до протоколу серії КИ № 036415 від 06.11.2016 р. у сумі сімдесят євро, одна тисяча двісті десять доларів, та сто одна тисяча двісті дев'яносто одна гривня, які передані на зберігання до УФЗБО ГУ НП квитанціями до прибуткових касових ордерів № 614, 613, 615 від 08.11.2016 р., скасувати.

Матеріали повернути до Управління захисту економіки в місті Києві Департаменту захисту економіки НП України, для належного оформлення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз