ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши адміністративний матеріал що надійшов від Регіонального представництва Уповноваженого Верховного Ради України з прав людини у Харківській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, громадянина України, працюючого начальником відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти ГТУЮ у Харківській області, на момент вчинення правопорушення в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби- начальник УДВС ГТУЮ у Харківській області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 212-3 ч.2 КУпАП, -

встановив:

До суду надійшов зазначений адміністративний матеріал, згідно якого до Уповноваженого ВРУ з прав людини звернувся ОСОБА_2 стосовно порушення УДВС ГТУЮ у Харківській області із запитом його права на інформацію. За результатами перевірки скарги потерпілого було встановлено наступне. Потерпілий звернувся до Управління із запитом від 18.01.2016 року, в якому просив надати копію Журналу обліку постанов про проведення перевірки, витребування та результати перевірки виконавчих проваджень за період з 30.01.2015 року по дату надання відповіді на запит. Відповідь на вказаний запит було надано в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника Управління ОСОБА_1 листом від 22.01.2016р. 10/01-23/07, яким відмовлено у наданні запитуваного документу, посилаючись на те, що в Журналі відображена інформація щодо інших фізичних та юридичних осіб. Також зазначено, що в Журналі не міститься інформація про виконавчі провадження, в яких потерпілий є стороною. ЗУ «Про виконавче провадження» регулює порядок доступу до матеріалів виконавчого провадження лише сторін цього провадження. У той час, як порядок здійснення та забезпечення права кожного ( в тому числі осіб, які не є стороною виконавчого провадження) на доступ до інформації, яка знаходиться у володіння субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації». Частиною 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація- це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була тримана та створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених даним Законом. Таким чином, вся відображена та задокумендована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, якою володіє субєкт владних повноважень, є публічною та має надаватись в порядку, визначеному законом. Частиною 4 ст. 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом. Статтею 22 Закону України «про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст. 6 цього Закону.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є, зокрема, конфіденційна інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1)Виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або інших прав інших людей,

для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2)Розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3)Шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч.2 ст. 6 Закону).

З огляду на вищевказане, відмова у наданні інформації є обгрунтованою, у разі якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необгрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Однак, лист в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника Управління ОСОБА_1 від 10.03.2015 року №7264/07-10 не містить висновків відповідно до ч.2 ст. 6 Закону, що свідчить про необгрунтовану відмову в наданні інформації.

Крім того, наявність в документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для обмеження доступу до всього документу. Так, згідно з ч.7 ст. 6 Закону обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Відтак, за наявності в документі інформації, доступ до якої може бути обмежений у відповідності до ч.2 ст. 6 Закону, запитувачу надається копія документу з вилученням відповідної інформації шляхом її ретушування.

Відтак, в діях в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальника Управління ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме необгрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Правопорушення вчинено 22.01.2016 року за місцем роботи: вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, причина неявки суду не відома, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про перенесення судового засідання до суду не надійшло. В протоколі зазначає, що з вказаним протоколом не згоден.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі необхідно закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний особисто зясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Однак, за ч. 2ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, у даному випадку - три місяці з дня вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що на день надходження справи до суду (06.12.2016 року), у розумінні вимог п.7 ст.247 КУпАП існує обставина, що взагалі виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, оскільки в протоколі вказано, що правопорушення вчинено 22.01.2016 року, та підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд не досліджує питання щодо винуватості чи невинуватості у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.2 КУпАП та закриває провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбаченихст.38 КУпАП. А підстав вважати, що дане правопорушення носить триваючий характер не існує, оскільки відповідь ОСОБА_1, в якій є необгрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, надана 22.01.2016 року, і ці дії не носять триваючий характер.

Керуючись ст.ст.38, 212-3 ч.2, 246, 247,256,283-289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 212-3 ч.2 КУпАП закрити, у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційному суді Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Суддя Г.А. Зуб