АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/918/16 Справа № 711/7757/16-п Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, 04.09.2016 року близько 00 год. 55 хв. в м. Черкаси по вул. Шевченка, 298 водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Венза» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в ЧОНД. ОСОБА_3 порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд розглянув матеріали адміністративної справи без його участі, хоча він звертався до суду із заявою про відкладення слухання справи, оскільки знаходився на амбулаторному лікуванні. Звертає увагу, що такий розгляд справи є порушенням процесуальних норм, в зв'язку з тим, що він був позбавлений права надати суду свої пояснення по справі, заявити клопотання про допит свідків.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3, який виступив в підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, та внаслідок чого виніс незаконну та необґрунтовану постанову.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 04.09.2016 року о 00 год.55 хвилин він дійсно керував автомобілем «TOYOTA VENZA» та був зупинений працівниками поліції, оскільки у них виникла підозра у тому, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння і йому було запропоновано пройти освідування на стан сп'яніння в умовах медичного закладу. При цьому він погодився це зробити, так як був впевнений, що спиртних напоїв не вживав, а вживав заспокійливий засіб. Працівниками поліції йому не пропонувалося заходів для належного його огляду на місці зупинки на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ніяких свідків не запрошувалося і протокол працівниками патрульної служби було складено без участі свідків.

Наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №159350 від 04.09.2016 року, відповідного до якого, 04.09.2016 року близько 00 год. 55 хв. в м. Черкаси по вул. Шевченка, 298 водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Венза» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в ЧОНД. ОСОБА_3 порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- даними рапорту інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Черкаси Боровикова О.В., згідно якого при спілкуванні з водієм ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах з порожнини рота, нечітка мова. Йому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння, на що він відмовився. На пропозицію пройти тест на наявність алкоголю в ЧОНД, ОСОБА_3 погодився. Освідування показало у водія стан алкогольного сп'яніння.

- даними висновку КЗ «ЧОНД» №1373 від 04.09.2016 року, згідно якого у ОСОБА_3 встановлено діагноз - алкогольне сп'яніння.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Проте, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коди є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 286 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Як вбачається з матеріалів даного адміністративного провадження, вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані, суддя проігнорував заяву ОСОБА_3 про перенесення слухання справи на іншу дату, у зв'язку з хворобою, на підтвердження чого до заяви було додано відповідні докази, чим на мою думку порушив законні права правопорушника та виніс постанову без його участі, чим порушив вимоги ст. 268 КпАП.

Вищезазначені порушення є суттєвими, а тому вони у своїй сукупності являються безумовною підставою для скасування цього судового рішення.

Враховуючи ці та інші порушення засад судочинства України, які не були дотримані суддею місцевого суду, вважаю за необхідне скасувати постанову судді місцевого суду, та постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що з 04.09.2016 року, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП і до 26 грудня пройшло більше трьох місяців, тобто на сьогодні збіг строк, передбачений ч.2 ст.38 цього ж Кодексу, протягом якого могло бути накладено адміністративне стягнення. Усунути вищезгадані порушення місцевого суду в суді апеляційної інстанції вже неможливо, оскільки, згідно до п.7 ст. 247 зазначеного Кодексу, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.2 ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволити частково.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко