П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 25 жовтня 2016 року приблизно в 13 год. 20 хв., керуючи трамваєм «Татра Т-3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, рухався по вул. Глибочицькій, буд. 48 в м. Києві та в порушення п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який стояв на його шляху, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а водія ОСОБА_3 визнати винним у вчинення адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення, які були надані ним на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), а також саму схему ДТП, відповідно до якої видно, що ДТП відбулася саме на нерегульовану перехресті вул. Глибочицької та вул. Петрівської в м. Києві, а не по вул. Глибочицькій, буд. 48. З огляду на це, апелянт вважає, що саме в діях водія ОСОБА_3 є порушення ПДР України.

ОСОБА_2 зазначає, що суд також не взяв до уваги те, що транспортні засоби рухалися назустріч один одному, у зв'язку з цим він не міг порушити вимоги п. 13.1 ПДР України, оскільки здійснював свій рух по трамвайній колії, що призначена для руху саме рейкових транспортних засобів, а водій автомобіля «Тойота» рухався не по свій смузі руху, а по трамвайній колії.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КК України.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини свого неприбуття не повідомив. Будь-яких клопотань від нього не надходило.

Переглянувши справу за апеляційною скарго, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, ці положення закону суд в повній мірі не дотримався.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вказав, що він, як водій трамвая, не дотримався вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», який стояв на його шляху.

Такий висновок суду не відповідає вимогам ПДР України та протирічить встановленим обставинам.

В суді апеляційної інстанції учасник ДТП, свідок ОСОБА_3 пояснив, що він, керуючи автомобілем «Тойота», на нерегульованому перехресті здійснював поворот ліворуч. Для цього він виїхав на трамвайну колію і пропускав транспортні засоби, які рухалися у зустрічному напрямку.

В цей час трамвай, який рухався йому назустріч, не зменшуючи швидкості, здійснив наїзд на його автомобіль. Він зазначає, що коли він виїхав на трамвайну колію, трамвая в межах видимості не було, а тому перешкоди для повороту ліворуч для нього не існувало.

Він зазначив, що схема місця ДТП, фотокартки місця ДТП правильно відображають місце та обстановку ДТП.

На підставі цих доказів, а також протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підставою для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є те, що він не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку.

Відповідно до ПДР України, зокрема п. п. 16.3, 17.3 ПДР України трамвай має перевагу перед нерейковим транспортним засобом. Враховуючи те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, водій трамваю ОСОБА_2 мав розраховувати, що на його шляху, зокрема на нерегульованому перехресті, інші учасники дорожнього руху не створять перешкоди для його руху.

Тому висновок суду, що він не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку є припущенням, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять.

Апеляційний суд зазначає, що в межах справи, яка переглядається в апеляційному порядку, суд може дати оцінку лише діям ОСОБА_2, а тому його доводи про визнання винним іншого учасника ДТП не ґрунтуються на законі.

В той же час, в матеріалах справи є копія протоколу про адміністративне правопорушення іншим учасником ДТП ОСОБА_3 п.п. 11.8, 11.9 ПДР України. Як пояснив останній судом прийняте рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 , п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун