Справа № 464/6837/16-п Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 33/783/904/16 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 17.11.2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , 09.11.1974 року

народження, громадянина України, приватного підприємця,

який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 20.08.2016 року о 23.00 год. по вулиці Науковій, 51 у м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння 1,92‰ проміле /згідно висновку алкотесту «Drager Alkotest-6810» від 20.08.2016р. огляд проводився о 23.35год./, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Шкварла В.С. просить скасувати постанову та провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції винесене із суттєвим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Покликається, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено час коли поліцейські підійшли до вже нерухомого автомобіля, хоча в той момент за кермом даного автомобіля водія ОСОБА_1 не було, оскільки останній перебував поруч. В протоколі також не вказано місце вчинення правопорушення

Апелянт зазначає, що йому не було надано примірника акту огляду на стан спяніння з використанням спец.технічних засобів та медичного висновку. Факт проведення процедури огляду на стан спяніння викликає сумніви, оскільки поліцейськими не було предявлено сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Драгер». В суді першої інстанції клопотання захисту про виклик та допит свідків та витребовування документів не було розглянуто та не задоволено, а це порушення норм процесуального права.

Апелянт вважає, що всупереч Інструкції та ч.4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним. ОСОБА_1 повезли в медичний заклад для здачі аналізів тільки після того, як він не погодився з результатами приладу «Драгер», хоча це повинні були зробити відразу. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від здачі аналізів, але цього в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено не було.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 який просив задоволити апеляційну скаргу та його представника адвоката ОСОБА_2, який просив задоволити апеляційну скаргу або скерувати протокол про адміністративне правопорушення на доопрацювання, оскільки протокол складений з порушенням, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційні вимоги зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляд в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, опитав інспектора Балюк І.Ю., та свідків за клопотанням захисника: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, давши їм належну оцінку.

Крім того, суддя першої інстанції, щодо покликання захисника на не пред'явлення ОСОБА_1 документів про повірку приладу «Drager», дійшов висновку, що в даному випадку працівники поліції діяли в межах цієї Інструкції та своїх посадових обов'язків, правомірно склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення, вбачаючи в діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Також було враховано, що згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції №145/735 від 09.11.2015 року сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається особі на її вимогу. В судовому засіданні ОСОБА_1 не вказував, що пред'являв на місці зупинки вимогу предявити для ознайомлення документи про відповідність засобу вимірювальної техніки. Так, з метою збереження об'єктивності, особі відносно якої проводиться огляд надано право заперечити результати огляду проведеного на місці зупинки, у зв'язку з чим останній доставляється до закладу охорони здоров'я. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 скористався таким правом, однак безпосередньо в приміщенні медичного закладу від проведення огляду відмовився.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується і матеріалами справи:

- висновком результату тесту приладу «Драгер» від 20.08.2016 р. (а.с.1), де зазначено, що у ОСОБА_6. результат тесту на алкогольне спяніння становить 1,92 % проміле;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 383021 про порушення вимог п.2.9а ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2) підписаний ОСОБА_1 в присутності двох свідків із зазначенням що з протоколом не згідний;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 результат на спяніння становить 1,92 % проміле, та який ОСОБА_1 відмовився підписувати даний акт в присутності двох свідків (а.с.3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольно чи інших станів спяніння від 21.01.2016 року складений о 00:30 год. де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився огляду в лікаря-нарколога та відмовився підписувати висновок(а.с.4);

- поясненням інспекторів Балицького В.В., Балицької З.М., Христиніна С.А. від 20.08.2016 року (а.с.5-7);

- поясненнями ОСОБА_5 від 20.08.2016 року, який вказав, що зобвязується протягом доби, 21.08.2016 року, не допускати ОСОБА_1 до кермування автомобіля НОМЕР_1, та забирає даний автомобіль під свою відповідальність(а.с8);

- рапорти поліцейського капрала поліції ОСОБА_7 від 21.08.2016 р. (а.с.9-11) щодо внесення уточнень в протокол адміністративного правопорушення зокрема щодо місце вчинення правопорушення, а також про те, що ОСОБА_1 спочатку погодився їхати на освідування, але потім відмовився від цього, бо не погодився з результатом алкотестера.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, ступінь алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 1,92‰, при допустимій нормі 0,2‰, особу правопорушника, який працює, одружений, має дружину інваліда II групи, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 17.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_8