Справа № 462/4355/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/926/16 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 жовтня 2016 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік

Стягнуто з ОСОБА_1 275 гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Посвідчення водія ТД № 319579 видане на імя ОСОБА_1 повернуто ОСОБА_1.

Згідно постанови, 30 липня 2016 року о 03 год. 22 хв. ОСОБА_1 в м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська-Наукова, 241 керував автомобілем марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

На дану постанову судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, закрити провадження у даній справі - за відсутності в його діях складу адміністративного

правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не вчиняв інкримінованого йому порушення, оскільки в той день не здійснював керування автомобілем НОМЕР_2, ним керувала його мати, а відтак не скоював адміністративного правопорушення, а за таких обставин не має правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку із порушенням ним п. 2.5 ПДР України, а саме у тому, що він, 30 липня 2016 року о 03 год. 22 хв. ОСОБА_1 в м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська-Наукова, 241 керував автомобілем марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Пунктом 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив, що 30.07.2016 р. під час складання протоколу перебував в стані спяніння, проте заперечив, що керував транспортним засобом, вказавши, що за кермом була його матір. Працівнику поліції спочатку не сказав, що не він був за кермом, бо дізнавшись що на нього складається протокол за ч. 2 ст. 122 КУпАП не бажав турбувати матір, яка була втомлена та не заперечував складання протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав стягнення в межах вказаної статті. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу серії АП2 № 176451 від 30.07.2016 р. (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1107 від 30.07.2016 р., згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, однак від аналізів та підпису з нецензурною лайкою на адресу лікаря відмовився (а.с.2).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню. Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.