Справа № 466/9071/16-п Провадження № 3/450/1160/16
ПОСТАНОВА

судового засідання

15 грудня 2016 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1, 10.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 918936 від 08.10. 2016 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він водій, ОСОБА_1 08.10. 2016 року, близько 23:00 год. у м. Львів по вул. Джерельна, 65 керував т/з. «Ауді А6» д.н.з ВС 77 67 ЕН в стані алкогольного спяніння.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не визнав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні такі обставини:

диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу зазначених норм закону в сукупності із обставинами викладеними у справі про адміністративне правопорушення, слідує, що для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає дослідженню, наявність рішення суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке набрало законної сили.

У скерованих до суду матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутня належним чином завірена копія постанови суду, яка набрала законної сили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Верховним Судом України у Постанові Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Ураховуючи вищезазначене та те, що зібрані докази у справі не відповідають вимозі їх достатності, справу № 466/9071/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП повернути Управлінню ПП м. Львова для доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

справу № 466/9071/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП повернути Управлінню ПП м. Львова для доопрацювання.

Управлінню ПП м. Львова справу № 466/9071/16-п після доопрацювання негайно скерувати Пустомитівському районному суду Львівської області.

Постанова остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2