Справа № 308/8396/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду невідомий, за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.08.2016 року, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mercedes-benz ml350», р.н.з.«АО 7286АО», по вул. 8 березня 48. в м. Ужгород, на вимогу працівника поліції про зупинку т/з, завчасно подану, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, д.н.з. 0561 на вул. Минайська 13 шляхом утворення штучного затору. Зазначеними діями ОСОБА_1 допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Представник ОСОБА_2І в судовому засіданні проти викладених у протоколі відомостей заперечив, просив суд врахувати факти викладені у запереченніта закрити провадження по даній справі .

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, те, що є не доведеним факт скоєння ОСОБА_1М правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, не зазначено та не відібрано пояснення свідків даного правопорушення, тому суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1М про те, що він не знаходився в стані алкогольного спяніння, та зупинився на першу вимогу працівника поліції, що матеріалами справи не спростовано, а також враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути розцінено судом як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1М , інших доказів його вини не надано, наявні в матеріалах справи протоколи не відповідають дійсним обставинам справи, складені всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, не розкрито суть адміністративних правопорушень, без зазначення свідків, без їх письмових пояснень, без зазначення будь-яких доказів, які б вказували на ознаки вчинення ОСОБА_1М адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-2, КУпАП, а тому суд вважає, що провадження по даній справі слід закрити з мотивів ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП .

Керуючись ст. ст. 283, 284 КАП України суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП закрити з мотивів ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя О.М. Леміш