Справа № 163/3183/16-п
Провадження №3/163/2080/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2661/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в м.Нововолинськ, 5-тий мікрорайон, 13/35, Волинської області, непрацюючого, РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АС №610651, виданий Шацьким РВ УМВС України у Волинській області 21.08.2000 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 21.11.2016 року приблизно о 20 год. 00 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Рено Мастер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої норми (крани для води), інший товар, а саме, «частини до сифонів pcs 90» в кількості 90 штук, вагою 20,1 кг, вартістю 17763,30 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по його вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

При тих же обставинах, ОСОБА_2 не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.366 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що з ОСОБА_3 в Україну він переміщував «крани для води» згідно ТАХ FREE, які придбав для власних потреб, а також «частини до сифонів», які у нього попросив забрати з м.Грубешов та доставити в Україну його товариш, однак документу на даний товар йому не надали. З дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару він обізнаний та для проходження митного контролю обрав смугу руху «зелений коридор», оскільки вважав, що товар переміщує по нормах. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці повідомив, що в автомобілі переміщує товар, однак, який саме - не повідомляв, та на прохання інспектора митниці надав товаросупровідні документи. Під час звірки, наявного в автомобілі товару з товаросупровідними документами (ТАХ FREE), інспектором митниці було виявлено товар, який не зазначений у ТАХ FREE. З даного приводу інспектору пояснив, що це «лишній» товар, так як на нього він не має документів. Митну декларацію для декларування даного товару він не просив та митники йому її не надавали. За викладених обставин, вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не визнав, однак причин чи мотивів такого невизнання суду не навів.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару понад норму з його конфіскацією. Крім цього, просив стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України.

Такий висновок суду ґрунтується, як на особистих поясненнях ОСОБА_2 в суді, так і на письмових доказах у справі, а саме:

- складеному відносно ОСОБА_2 протоколі про порушення митних правил №2661/20500/2016 від 21.11.2016 року (а.с.1-4);

- контрольному талоні для проходження по «зеленому коридору» від 21.11.2016 року, відповідно до якого, в автомобілі марки «Рено Мастер», р.н.з. АС3105АТ, через митний кордон України слідувало 5 осіб (а.с.5);

- акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.11.2016 року, у якому зафіксовано те, що під час проведення повного митного огляду автомобіля марки «Рено Мастер», р.н.з. АС3105АТ, було виявлено факт переміщення ОСОБА_2, окрім товару в межах дозволеної неоподатковуваної норми у відповідності до товарного чека, також інший товар «частини до сифонів» в кількості 90 штук (а.с.6);

- копією TAX FREE FOR TOURISTS від 21.11.2016 року за №30413/2016, оформленого на імя ОСОБА_2, відповідно до якого вартість переміщуваного останнім товару в межах неоподатковуваних норм становить 2032,92 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 21.11.2016 року (100 польських злотих = 619,5071 грн.) складає 12594,08 грн., що еквівалентне 457,57 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2752,4079 грн. (а.с.8);

- висновку №152 від 08.12.2016 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, згідно якого загальна вартість вилучених «частин до сифонів» в кількості 90 штук, станом на дату оцінки, становить 17763,30 грн. або 645,37 євро (а.с.21-22).

Наведеними доказами стверджено, що ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України товар загальною вартістю 1102,94 євро.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Товар в межах вищенаведених неоподатковуваних норм (крани для води) органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_2, що доводиться протоколом про ПМП.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який за своєю вартістю перевищив дозволену неоподатковувану норму, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Згідно ч.4 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує …. еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Відповідно до норм ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Доказів декларування ОСОБА_2 переміщуваного ним понад норму товару чистин до сифонів в кількості 90 штук у встановленому ст.257 МК України порядку у справі немає та останнім в ході судового розгляду суду не надано.

Так, судом встановлено, що з дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару, визначеними у ч.1 ст.374 МК України, ОСОБА_2 обізнаний належним чином.

На підставі особистих пояснень ОСОБА_2 в суді встановлено, що під час усного опитування інспектором митниці останній заявив про переміщення ним товару в загальному виразі, без вказівки його назви, при цьому, при поданні інспектору митниці товаросупровідних документів на «крани для води», не повідомив останньому про наявність в транспортному засобі іншого товару «частин до сифонів», на який товаросупровідних документів він не мав. Про зазначений товар ОСОБА_2 не заявляв, доки він не був виявлений особисто інспектором митниці під час проведення повного митного огляду автомобіля, а після виявлення даного факту вказав, що даний товар «лишній», так як на нього він не має документів.

Такі фактичні обставини проходження ОСОБА_2 митного контролю виключають декларування ним товару, що склав понад неоподатковувану норму, в усному порядку.

З наведених мотивів не заслуговують на увагу суду й доводи ОСОБА_2 щодо переміщення ним товару, як він вважав, в межах дозволених норм.

У письмових поясненнях від 21.11.2016 року, ОСОБА_2 свої заперечення щодо порушення митних правил мотивував тим, що товар він не приховував. Натомість, такі доводи не можуть слугувати доказом невинуватості у недекларуванні товару, оскільки приховування товару від митного контролю ОСОБА_2 не інкримінується та такі дії складом правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, зокрема, його обєктивною стороною не охоплюються.

Таким чином, зібрані у справі докази обєктивно вказують на усі необхідні та достатні ознаки незаявлення ОСОБА_2 за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу винного, зокрема те, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, і приходить до висновку, що на підставі частини 2 статті 36 КУпАП на останнього слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - за статтею 472 МК України, яка не містить альтернативи, у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару понад дозволену норму з його конфіскацією.

Відповідно до вимог ст.520 МК України та Наказу Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року з правопорушника підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 22 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2754,2042 грн.), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.520, 522, 527, 528 МК України, ч.2 ст.36 КУпАП, п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення в межах ст.472 МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 17763 (сімнадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 30 копійок з конфіскацією в дохід держави «частин до сифонів pcs 90» в кількості 90 штук, вагою 20,1 кг, вартістю 17763,30 грн., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №2661/20500/2016 від 21.11.2016 року.

Штраф в розмірі 17763 (сімнадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 30 копійок підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 66 (шістдесят шість) гривень 65 копійок витрат по справі за зберігання товару на розрахунковий рахунок №9069 в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4