АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень 00 коп.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2., працюючи на посаді директора Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, допустив порушення законодавства про працю, а саме: в порушення вимог ч.5 ст.79 КЗпП України в Публічному акціонерному товаристві «Укртелеком» письмово не повідомляють працівників про дату початку відпустки не пізніше, як за два тижні до встановленого графіком терміну, про що свідчить відсутність повідомлень працівників про початок відпустки. Так, не повідомлені не пізніше як за два тижні до встановленого «Графіком надання щорічних відпусток працівникам Корпоративного центру ПАТ «Укртелеком» протягом 2016 року» терміну про дату початку відпустки, працівники, які запланували її згідно графіку: головний спеціаліст ОСОБА_4 - 14 днів в травні 2016 року; ОСОБА_5 - диспетчер диспетчерської служби - 14 днів в квітні 2016 р.; підсобний робітник ОСОБА_6 - 14 днів в травні 2016 р. Повідомлення про початок відпустки не надані до перевірки, що свідчить про їх відсутність.

Справа № 33/796/1798/2016

Категорія: ч. 1 ст. 41 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Щебуняєва Л.Л.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

В порушення ч.5 ст.80 та ч.7 ст. 79 КЗпП України в ПАТ «Укртелеком» щорічні відпустки повної тривалості не надаються працівникам протягом двох років підряд та не використовуються до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. Так, згідно наданого на перевірку наказу №2872 «Про надання відпусток» 10.06.2016 року начальнику відділу адміністрування персоналу ОСОБА_8 надана відпустка на 3 календарних дні з 17.06.2016 р. по20.06.2016 р. за період роботи з 22.07.2009 р. по 22.07.2010 р. Щорічні відпустки ОСОБА_8 не використані за період з 2010-2016 р.

У порушення п.3.1.1. Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого Постановою №25 правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 23.06.2008 та п.1 ст.32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105 комісія із соціального страхування на чолі з головою ОСОБА_9 складає протокол про прийняте рішення про призначення матеріального забезпечення з тимчасової непрацездатності 1 раз на місяць, а саме наприкінці поточного місяця, що пізніше десяти днів з дня надходження листів, наданих на підприємство в першій половині місяця.

Вказане порушення виявлено Актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 26-194/738 від 30.06.2016 року.

Тобто ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року в якій просить - вищевказану постанову скасувати, ухвалити нову, якою закрити провадження узв'язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що рішення винесене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм морального права, при цьому суд неповно з'ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Крім цього, вказує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не сповістивши про дату та час розгляду справи чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП України, внаслідок чого він був позбавлений права взяти участь у розгляді справи стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, та був позбавлений права на оскарження вищевказаної постанови в установленому законом порядку, оскільки постанова йому не була направлена, про її наявність він дізнався 17.11.2016 року після отримання поштою постанови державного виконавця про примусове стягнення судового збору, тому вважає, строк на оскарження постанови ним не пропущений.

Апелянт також посилається на те, що начальник відділу ОСОБА_8 письмово пояснила, що щорічні відпустки не використовувала за період з 2010 - 2011 роки з причин сімейного характеру та жодних претензій з цього приводу до нього як до роботодавця не має, комісія соціального страхування не підпорядковується йому, як директору ПАТ «Укртелеком», в заявку з цим він не є суб'єктом даного правопорушення та незаконно притягнений до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за викладених апелянтом обставин, порушений не був, у зв'язку з чим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є зайвим.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суддею суду першої інстанції не дотримано.

Висновок судді про наявність в діях саме ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП є передчасним і необґрунтованим, так як базується лише на посиланнях на протокол про адміністративне правопорушення, акт перевірки додержання суб'єктами господарювання № 26-194/738 від 30.06.2016 року, а також даними, які містяться в Графіку надання щорічних відпусток працівникам Корпоративного центру ПАТ «Укртелеком» протягом 2016 року затвердженого 31.01.2016 p., пояснювальною начальника відділу адміністрування персоналу ОСОБА_8, даними, які містяться в особовій картці ОСОБА_8, наказом про надання відпустки ОСОБА_8 №2972, даними, які містяться в протоколі №1 засідання комісії із соціального страхування ПАТ «Укртелеком» від 29 січня 2016 року, даними, які містяться в журналі реєстрації та обліку листків непрацездатності працівників Корпоративного центру ПАТ «Укртелеком» за 2016 рік.

В той же час, суддею не перевірені, не спростовані чи підтверджені дані, які містяться в поясненнях ОСОБА_2 про його непричетність до інкримінованих йому правопорушень, які є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3,4).

Ці пояснення, по суті, є доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, але суддя суду апеляційної інстанції позбавлений можливості їх перевірити через недоліки, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за порушення вимог законодавства про працю.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 41 КУпАП, інші порушення вимог законодавства про працю тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я, населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Як в самому протоколі про адміністративне правопорушення, так і в доданих до нього матеріалах, відсутні дані про те, що саме до службових обов'язків директора Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» входило повідомлення працівників про дату початку відпусток встановлених «Графіком надання щорічних відпусток працівникам Корпоративного центру ПАТ «Укртелеком» протягом 2016 року», в тому числі головному спеціалісту ОСОБА_4 - 14 днів в травні 2016 року; ОСОБА_5 - диспетчеру диспетчерської служби - 14 днів в квітні 2016 р.; підсобному робітнику ОСОБА_6 - 14 днів в травні 2016 р.

Також, не зрозуміло, на підставі яких вимог законодавства України про працю, директор Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за недоліки в роботі комісії із соціального страхування.

Оскільки при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення були допущені зазначені вище недоліки, суддя апеляційного суду, на даний час, не має змоги прийняти остаточне рішення про винуватість чи невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, через недотримання вимог ст.256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з викладеного, справа підлягає поверненню до Головного управління держпраці у Київській області для усунення вищезазначених недоліків належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення після чого її необхідно повторно направити на розгляд до суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, якою ОСОБА_2визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень 00 коп.- скасувати, а матеріали адміністративної справи щодо нього повернути до Головного управління держпраці у Київській області на дооформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко