Справа № 136/2099/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від Липовецького відділення поліції Немирівського відділу ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ст.. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 03.12.2016 року о 02.05 год. в м. Липовець по вул. Героїв Майдану, він, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, не зупинився на вимогу поліцейського, якому було увімкнено проблискові маячки синього і червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, де зупинився по вул. Рилеєва м. Липовець Внаслідок чого ОСОБА_1 порушив п.2.4., 3.2 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-2КУпАП.

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 03.12.2016 року о 02.05 год. в м. Липовець по вул. Героїв Майдану, він керував автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння оболочки очей. Від проходження огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість в скоєнні правопорушень не визнав, пояснив, що він проживає в м. Липовець по Рилеєва, 5. 03.12.2016 року він, ОСОБА_1 знаходився по місцю свого проживання і нікуди не їздив. 02.12.2016 року він з друзями вживав алкогольні напої, через що посварився з дружиною і вирішив переспати в машині, що і зробив. Коли він спав в машині, зненацька хтось відкрив двері та почав його витягувати з авто, він не розумів, що робиться. Потім роздивившись, він зрозумів, що це працівники поліції. На запитання, що від нього хочуть, вони стали кричати, що він не зупинився та стали вимагати документи. Оскільки він, ОСОБА_1 перед цим був в будинку і на подвіря з собою документів не брав, то він запропонував зайти до хати, повідомити дружину та взяти документи. В цей час приїхали, якісь невідомі йому люди в цивільному і стали його фотографувати та знімати на камеру. За їх вказівкою працівники поліції повезли його в райвідділ встановлювати його особу, на його пропозиції дати можливість зайти до будинку і взяти документи ніхто не реагував, всі були налаштовані агресивно. В райвідділі, встановивши його особу, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, від якого він відмовився, оскільки перебування в стані алкогольного спяніння не заперечував. Після огляду в судовому засіданні двох відеофайлів PICT0091 та PICT0092, розміщених на компакт-диску, долученому в якості доказу, ОСОБА_1 вказав на те, що переглянуте в судовому засіданні відеозображення до подій, які відбувались 03.12.2016 року не має жодного відношення і не може бути використане судом в якості доказу, оскільки на відео чітко зафіксована дата, коли воно записувалось - 03.01.2010 року. Крім того, на відео чітко видно, що в авто, яке переслідують працівники поліції не горить лівий габарит, а як вбачається з рапорту поліцейського ОСОБА_2 вони переслідували та подавали сигнали про зупинку авто на якому не освітлювалась права сторона зовнішніх світлових приладів. Жодних сторонніх осіб на подвірї та вулиці, крім працівників поліції, які його витягнули з авто та виштовхали на вулицю не було, лише хвилин через 5 підїхали якісь цивільні особи, що стали розпитувати у працівників поліції, що відбувається та давали їм вказівки, щодо їх подальших дій. В подальшому ці невідомі розписувались в протоколі, як свідки. На думку ОСОБА_1, пояснення осіб, які зазначені в якості свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони цілком очевидно співпрацюють з поліцейськими і мають на меті своєї діяльності штучне створення доказів винуватості осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази по справі, які складаються з протоколів про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, рапорту поліцейського ОСОБА_2 та компакт-диску, на якому знаходяться відеофайли PICT0091 та PICT0092( дата зміни яких вказана відповідно 03.01.2010 о 18.29 та 03.01.2010 о 18.31), суд вважає, що провадження в справі слід закрити, в звязку з відсутністю належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 122- 2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які передбачають відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зміст протоколу серії АП1 № 908324 складений поліцейським ОСОБА_6, взагалі виключає відповідальність ОСОБА_1, оскільки його зміст є незрозумілим з урахуванням положень КУпАП та взагалі звичайної логіки.

Так, суду цілком незрозуміло, що значить фраза (дослівно із протоколу) «не зупинився на вимогу поліцейського, якому було увімкнено проблискові маячки синього і червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, де зупинився по вул. Рилеєва м. Липовець».

Зі змісту вказаного протоколу незрозуміло за, що має нести відповідальність ОСОБА_1, оскільки вбачається, що саме поліцейському, а не ОСОБА_1 було увімкнено проблискові маячки синього і червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом. Незнання поліцейським ОСОБА_6 елементарних правил української мови, в тому числі правил відмінювання слів та невміння правильно відобразити в протоколі про адміністративне правопорушення обєктивну сторону адмінправопорушення позбавляє суд можливості зрозуміти суть правопорушення за вчиненні якого притягується ОСОБА_1 та вирішити питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Наданий в якості доказу компакт-диск на якому знаходяться відео файли PICT0091 та PICT0092( дата зміни яких вказана відповідно 03.01.2010 о 18.29 та 03.01.2010 о 18.31) не приймається судом в якості доказу, оскільки відео файли створені 03.01.2010 року не можуть свідчити про події, які відбувалися 03.12.2016 року.

Крім того, згідно рапорту поліцейського ОСОБА_2 вони переслідували та подавали сигнали про зупинку авто, на якому не освітлювалась права сторона зовнішніх світлових приладів, а на відеофайлах відображено переслідування автомобіля на якому не освітлюється ліва сторона зовнішніх світлових приладів. Дані обставини в сукупності позбавляють вказаний доказ достовірності.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 суд відкидає в якості доказів, як сумнівні та недостовірні. Зі змісту пояснень вказаних осіб, незрозуміло, яким чином вказані особи могли бути свідками переслідування авто під керуванням ОСОБА_1 за умови подання працівниками поліції світлових сигналів проблисковими маячками синього та червоного кольорів та спеціальним звуковим сигналом. Рухаючись по вулиці в якості пішоходів вони не могли постійно спостерігати за вказаними подіями, оскільки швидкість руху пішохода є значно меншою від швидкості руху автомобілів, які ж до того змінювали неодноразово напрямок руху і не могли бути в постійному полі зору свідків. Рухаючись на авто в темну пору доби, вказані особи, керуючи транспортним засобом, побачивши поліцейський автомобіль з увімкнутими маячками синього та червоного кольору та який подає спеціальні звукові сигнали зобовязані були зупинитись і вже переконавшись, що сигнал про зупинку подається не їх автомобілю - могли продовжити рух. Вказана обставина також виключає можливість свідків постійно спостерігати хід переслідування та мати достовірні відомості стосовно того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і що затриманий працівниками поліції ОСОБА_1 є тією особою, яка керувала автомобілем, що переслідувався і що саме той автомобіль, який переслідувався знаходився в м. Липовець по вул.. Рилеєва 5.

Вказані обставини, а також те, що свідки проігнорували виклик до суду (свідок ОСОБА_4 взагалі відмовився отримувати судову повістку) свідчать про їх зацікавленість та співпрацю з поліцейськими, з метою забезпечення доказів для притягнення осіб до адміністративної відповідальності та ставить під сумнів достовірність відомостей, що міститься в їх поясненнях. Використання сумнівних доказів є неприпустимим.

Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_7 він здійснював патрулювання спільно з поліцейським ОСОБА_8 і саме вони здійснювали переслідування авто під керуванням особи, яка виявилась ОСОБА_1, однак протоколи серії АП1 № 908324 та серії АП1 № 908323 складені поліцейським ОСОБА_6, щодо якого взагалі відсутні відомості, що він приймав участь в переслідуванні і обєктивно спостерігав обставини, які вказав у протоколах про адміністративне правопорушення. Цілком очевидно, що зазначені в адміністративних протоколах поліцейським ОСОБА_6 відомості відомі йому з чужих слів, що ставить під сумнів їх достовірність, оскільки вони не можуть бути перевірені в встановленому законом порядку і самостійного доказового значення не мають.

Згідно того ж рапорту поліцейського ОСОБА_7 датованого 03.12.2016 він здійснював патрулювання спільно з поліцейським ОСОБА_8 з 17.00 02.12.2016 року до 05.00 05.12.2016 року. Яким чином 03.12.2016 року поліцейський ОСОБА_7 міг знати час закінчення свого патрулювання, який наступить через дві доби суду незрозуміло, що також ставить під сумнів інші відомості зазначені в самому рапорті.

За таких обставин в справі відсутні належні та допустимі докази, які б достовірно вказували на здійснення ОСОБА_1 функцій водія в стані алкогольного спяніння.

На підставі вищевикладеного, провадження в справі слід закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП, у звязку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушеннь, оскільки суд не наділений повноваженням редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а наявні в справі письмові документи є недостовірними та сумнівними і не можуть бути використані судом в якості доказів.

Керуючись ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко