ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд під час розгляду справи не забезпечив всебічного та повного з'ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди та лише на підставі пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди прийшов до хибного висновку про порушення нею вимог п.10.3 Правил дорожнього руху.

З позиції апелянта, дані схеми місця ДТП про характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, їх розташування на дорозі вказують на те, що аварія сталася саме з вини водія автомобіля «Daewoo Lanos», який не надав дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_1, яка здійснювала маневр перестроювання, та допустив зіткнення транспортних засобів.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушила п.10.3 ПДР України, а саме при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися,в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічного ушкодження.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху суд першої інстанції обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними схеми місця ДТП про характер механічних пошкоджень транспортних засобів, їх розташування, а також поясненнями учасників ДТП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 10.3 ПДР.

Відповідно до пункту 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, на якій відображено кінцеве розташування транспортних засобів після їх зіткнення, автомобілі «Mitsubishi Outlander» та «Daewoo Lanos» частково знаходяться на середній смузі руху, в межах якої відбулося зіткнення. Таке їх розташування свідчить про те, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одночасно здійснювали маневр перестроювання з крайньої лівої та крайньої правої смуги руху відповідно у середню смугу руху.

Згідно показань ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції, вона, керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» в напрямку вул. Богатирської у крайній лівій смузі, вирішила перелаштуватися у середню смугу. Ввімкнувши правий поворот та переконавшись, що її маневр безпечний, вона почала повертати у смугу праворуч, однак через деякий час після початку маневру відбулося зіткнення з іншим автомобілем.

Із наявних в матеріалах справи пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що він рухався на автомобілі «Daewoo Lanos» по вул. Героїв Дніпра в м. Києві, в напрямку вул. Полярної, в крайній правій смузі. Ввімкнувши лівий поворот, почав перелаштовуватись в середню смугу. Побачив, що з крайньої лівої смуги автомобіль «Mitsubishi Outlander» почав перелаштовуватись на смугу руху, на яку він також перестроювався. Він загальмував, однак автомобіль «Mitsubishi Outlander», продовжуючи рух, здійснив удар в ліве крило та бампер його автомобіля.

Оцінюючи дані схеми ДТП щодо характеру розташування транспортних засобів, локалізації їх пошкодження, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що вказані обставини у сукупності свідчать про одночасний виїзд двох автомобілів на середню смугу руху з метою перестроїтися на неї. За таких обставин перевагу мав автомобіль, що рухався праворуч, тобто, у даному випадку автомобіль «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_2

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та ухвалив законне рішення про притягнення її до відповідальності за цією статтею.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції залишає оскаржувану постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз