Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником начальника ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за службовою адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 23,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи таке рішення, суддя у постанові, з посиланням на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», Податковий кодекс України, зазначив, що дії ОСОБА_3 відповідали вимогам закону в частині наявної заборони на розголошення відомостей про ідентифікаційні дані особи, яка є інформацією зі спеціальним режимом доступу, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суддею неповно з'ясовані всі обставини справи, належним чином не досліджено докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, у зв'язку з чим, на переконання апелянта, суд дійшов помилкового висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

_____________________________

Справа № 33/796/1549/2016 Постанова винесена суддею: Колдіною О.О.

Категорія: ч. 5 ст. 212-3 КУпАП Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.

При цьому апелянт стверджує, що інформація про взяття на податковий облік фізичної особи підприємця, а також інша інформація, що була предметом запиту адвоката, не є інформацією з обмеженим доступом.

Заслухавши адвоката ОСОБА_2 на підтримання доводів, викладених в апеляційній скарзі, особу, щодо якої провадження у справі закрито - ОСОБА_3, який просив постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винуватою у його вчиненні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається із адміністративної справи відносно ОСОБА_3, ці вимоги закону суддею дотримано.

25 серпня 2016 року ГоловоюРади адвокатів міста Києва Рафальською І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, заступником начальника ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3, умисно, всупереч вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», безпідставно відмовлено в наданні запитуваної інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 від 21 червня 2016 року, яка не є інформацією з обмеженим доступом, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Як встановлено у справі, підставою для складання протоколу, стала відповідь ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві за підписом заступника начальника інспекції ОСОБА_3, якою відмовлено в наданні інформації на адвокатський запит ОСОБА_2, а саме про те, коли був взятий на податковий облік в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ФОП ОСОБА_6, коли він був зареєстрований платником ПДВ, та коли йому було видано свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 88808786. Крім того, у запиті ставилось питання про надання копій підтверджуючих документів.

Проте, з таким тлумаченням закону, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення КВ № 00065 від 25 серпня 2016 року, обґрунтовано не погодився суд першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Статтею 21 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформація з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також у випадках, визначених законом.

Статтями 16, 20 цього ж Закону встановлено, що податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно п. 17.1.9 та п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов'язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законом.

Пунктами 21.1. та п. 21.1.6 ст. 21 Податкового кодексу України встановлено заборону посадовим особам контролюючих органів на розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.

Відповідно до п. 63.6 ст. 63 цього ж Кодексу та п. 2.1 Порядку обліку платників податків і зборів облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.

Статтею 18 Закону України «Про реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що проведення державної реєстрації підприємця фізичної особи здійснюється в тому числі на підставі реєстраційного номеру облікової картки фізичної особи (ідентифікаційний номер або код), яка після державної реєстрації СПД - фізичної особи стає ідентифікаційним номером останнього.

Приписами статті 11 вказаного Закону встановлено, що відомості які містяться в Єдиному державному реєстрі є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних).

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом ОСОБА_2 витребовувалась з ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві інформація не лише про факт взяття на облік ФОП ОСОБА_6, а й відомості щодо періоду реєстрації його як платника ПДВ, дати видачі Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 88808786 та про надання копій відповідних документів.

Проте, реєстрація фізичної особи-підприємця як платника податку, відповідно до вищенаведених вимог закону, ведеться за його ідентифікаційним номером, а тому суддя дійшов обґрунтованого висновку, що надання такої інформації передбачало розголошення відомостей про ідентифікаційний номер і дані ОСОБА_6 як фізичної особи, яка є інформацією з обмеженим доступом, а звідси і про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Посилання адвоката ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на п. 70.15.2, п. 70.15 ст. 70 Податкового кодексу України в даному випадку не спростовує правильність висновку судді, оскільки згідно зазначених норм ПКУ, відкритою є лише інформація про взяття на облік фізичної особи-підприємця, про наявність та доступність до якої, ОСОБА_2 роз'яснено у відповіді ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26 червня 2016 року на адвокатський запит.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови судді та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва С.В. Гладій