Справа № 359/9942/16-П
Номер провадження 3/359/3450/2016
Номер протоколу 0708/125120104/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Туманова К.Л., розглянувши за участю представника митниці ОСОБА_1, адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, проживаючого за адресою: України, АДРЕСА_1, пенсіонера, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕА № 245695, виданий 18.09.2007 року, орган, що видав: 3210, персональний номер: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

11.11.2016 р. о 12 год. 45 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" громадянин України ОСОБА_2, який прилетів до України з ОАЕ, м. Шаржа, літаком авіакомпанії "Air Arabia", рейсом № G9 260, своїми діями обрав канал позначений символами зеленого кольору "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Під час проведення вибіркового митного контролю громадян на каналі "зелений коридор" залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", після перетину пасажиром "білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю "зелений коридор" митниці, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 336 та ст. 342 МК України, пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього предметів, що підлягають декларуванню, на що він відповів, що не має таких. Далі на запитання інспектора про наявність готівкових коштів, пасажир відповів, що має 9 900 доларів США. Громадянину України ОСОБА_2 було запропоновано предявити всю валюту. Громадянином було видано готівку в розмірі 10 945 доларів США, які знаходились у двох відкритих паперових конвертах: 10 000 доларів США в одному та 945 доларів США в іншому, що в свою чергу були поміщенні в особисту сумочку пасажира (ручна поклажа). Після неодноразових пропозицій предявити інші готівкові кошти, громадянин України ОСОБА_2 видав, ще 11 818 доларів США, які знаходились в кишенях брюк, одягнених на ньому. Таким чином, громадянином ОСОБА_2 було видано готівку в загальній кількості 22 763 доларів США.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_2 вся зазначена готівка належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 863 долари США (еквівалент 9 970 євро, згідно курсу НБУ станом на 11.11.2016 р.). За протоколом про порушення митних правил вилучено 11 900 доларів США. Вся готівка була перевірена на приборі "ДОКУТЕСТ" для визначення справжності. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та документів про зняття готівки з власного рахунку банку пасажир не надав, до моменту перетину ним "білої лінії" до інспекторів митниці не зверталася.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через "зелений коридор", готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі з поданням документів про зняття готівки з рахунку банку для резидентів України відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У звязку з чим працівниками митниці 11.11.2016 р. на місці виявлення в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", складений протокол про порушення митних правил № 0708/125120104/16.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом № 0708/125120104/16 вилучено:

- долари США, згідно курсу НБУ станом на 11.11.2016 р. за 100 доларів США 2558-0051 грн., кількістю 11 900 доларів США, вартістю 304 402 грн. 61 коп.

Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки судом не встановлено.

У судовому засіданні 16.12.2016 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 пояснив, що він в період з 18.05.2015 р. по 01.11.2016 р. працював в ТОВ "Європа Ейр" на посаді бортінженера ПС І л-76 за контрактом в м. Шаржа, ОАЕ. 01.11.2016 р. він був звільнений, та 10.11.2016 р. з ним було проведено остаточний розрахунок, і виплачена його заробітна плата у розмірі 12 500 доларів США. При цьому разом з ним в екіпажі працював ОСОБА_3 на посаді інженера ПС І л-76 з А і РЄО. Він також був звільнений 01.11.2016 р., та йому повинні були виплати заробітну плату у розмірі 10 500 доларів США. Однак, він не міг чекати даного розрахунку, та вимушений був поїхав додому. У звязку з чим поросив за нього отримати його заробітну плату. Так, він же залишився в ОАЕ до 10.11.2016 р., для того, щоб забрати свою заробітну плату та заробітну плату його колеги. Отже, під час перетину митного кордону України він мав при собі грошові кошти, що являються заробітною платою, частина з яких належить йому особисто, а частина - ОСОБА_3 Тому, ті кошти, які йому повернули митники, він відразу віддав ОСОБА_3, оскільки вони належать йому, а ті, що в нього були вилучені за протокол про порушення митних правил вже належать йому особисто. Отже, ці кошти були зароблені ним офіційно і він ввозив їх на територію України з метою забезпечення своєї родини. Так, він являється пенсіонером, та наданий момент ніде не працює. Його дружина також не працює, а син навчається в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_4 на денній формі навчання на контрактній основі. Таким чином, вся родина перебуває повністю на його утриманні. Також, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 додав, що він має серйозні проблеми зі здоров'я, а саме починаючи з 2009 року, він лікує деформований тромбоз. Зараз в нього вже 4 стадія, та через рік йому необхідно проводити операцію для заміни тазостегнового суглобу. При цьому, він не знає, чи зможе ще взагалі працювати. Таким чином, дані грошові кошти йому необхідні для забезпечення своєї родини та для проведення йому операції. Ці грошові кошти є надзвичайно значною, важливою та життєво необхідною для нього та для його родини сумою. Також, він зазначив, що на момент проходження митного контролю він перебував у дуже тяжкому емоційному стані, оскільки в той період, коли він працював за кордоном в нього народилася дочка. Однак, проживши лише 4 дні, 14 вересня 2016 р. вона померла. Таким чином, він взагалі не бачив свою новонароджену дочку. Так, вони разом з родиною планували відразу після його прильоту поїхати на могилу до дочки, оскільки він там ні разу ще не був. Правопорушник вину у вчинену порушенні митних правил визнав у повному обсязі та щиро розкаявся. Дане правопорушення він вчинив з необережності, через те, що був дуже схвильований, у звязку з вищезазначеними обставинами. Будь-якого наміру порушувати митні правила він на мав, та таку суму коштів перевозив вперше. Враховуючи все вищевикладене та те, що дані кошти мають легальне походження, оскільки офіційно ним зароблені, правопорушник просив суд застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, а вилучені у нього кошти повернути, оскільки для нього та його родини це надзвичайно важлива та значна сума коштів, яка необхідна їм для забезпечення свого існування, оскільки їх родина не має будь-якого доходу, та перебуває на повному його утриманні. Ці кошти є фактично єдиним джерелом для забезпечення життя його родини та для продовження його лікування, і конфіскація цих коштів, поставить під загрозу подальше їх життя. Тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 просив суд, не конфісковувати вилучену в нього валюту.

Представник митниці протокол підтримала, та зазначила, що громадянин України ОСОБА_2 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у звязку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та представника митниці, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про доведеність вини громадянина України ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, зважаючи на наступне. Згідно протоколу про порушення митних правил № 0708/125120104/16 від 11.11.2016 р. громадянин України ОСОБА_2 обрав вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення "зелений коридор", а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю "зеленим" коридором, - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення "зеленого" коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянин України ОСОБА_2 перетнув "білу лінію", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення "зелений коридор", таким чином перемістив через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі що перевищує 10 000 євро.

Таким чином, вина правопорушника доведена і підтверджується, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними протоколу про порушення митних правил № 0708/125120104/16 від 11.11.2016 р. (а.с.2-5), даними протоколу опитування в справі про порушення митних правил № 0708/125120104/16 від 11.11.2016 р. (а.с.6-9), даними доповідної записки державного інспектора ВМО № 4 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС ОСОБА_5 від 11.11.2016 р. (а.с.10-11), актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 599 від 11.11.2016 р. (а.с.12), описом предметів (а.с.13), копією переліку купюр іноземної валюти, затриманої за протоколом про ПМП № 0708/125120104/16 (а.с.14-15), розрахунком еквіваленту 10 000 євро щодо доларів США станом на 11.11.2016 р. до протоколу про ПМП № 0708/125120104/16 від 11.11.2016 р. (а.с.17), та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 ЗУ "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до даної Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. З аналізу застосування зазначеної норми випливає, що положення даної статті містять три окремі правила. Перше правило має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, а третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Згадані правила не застосовуються окремо, тлумачаться в контексті загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних (громадських) інтересах; права регулювати використання власності; права встановлювати систему оподаткування.

Згідно до практики ЄСПЛ, на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Протоколу до Конвенції.

Правопорушення, яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 11 900 доларів США, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Таким чином, з огляду на вищевказані критерії правомірності позбавлення володіння згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції, не викликають сумнівів щодо застосування адміністративного стягнення конфіскації товарів, та відповідає першим двом критеріям. Втручання є правомірним, адже конфіскація прямо встановлена і передбачена законом, а саме санкцією ст. 471 МК України. Конфіскація здійснюється для задоволення наявного суспільного інтересу, адже таким інтересом є додержання встановленого законами України порядку переміщення товарів через митний кордон нашої держави.

Проте відповідність третьому критерію справедливій рівновазі між суспільним та приватним інтересам є не очевидною. Він є оціночним і стосується кожної конкретної справи, а тому встановлюється окремо щодо кожного порушника митних правил на підставі безпосереднього з'ясування обставин і фактів.

ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

З матеріалів справи не вбачається, що громадянин України ОСОБА_2 раніше судимий, або притягується до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми на територію України резидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягнення у виді штрафу. При цьому представник митниці, у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст. 471 МК України, як обов'язкове.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі, була б незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Європа Ейр", в особі генерального директора ОСОБА_6 (Виконавець), та компанією "Deek Aviation Fze" (Обєднані Арабські Емірати), в особі генерального директора ОСОБА_7 (Генеральний агент), було укладено генеральну угоду з продажу вантажних перевезень № 777-ЕА/DAF 01.10.2014, відповідно до умов якого Виконавець за винагороду приймає на себе зобовязання з перевезення вантажів повітряними суднами по території України та інших держав, а також виконання додаткових послуг, окремо узгоджених між сторонами, Генеральний агент зобовязується прийняти такі послуги та оплатити їх на умовах цієї угоди (а.с.35-38).

На виконання умов вищезазначеного договору ОСОБА_2 на підставі наказу про прийом № 16-к від 18.05.2015 р., в період з 18.05.2016 р. по 01.11.2016 р. працював в ТОВ "Європа Ейр" на посаді бортінженера ПС І л-76 за контрактом в м. Шаржа, ОАЕ. Відповідно до наказу про звільнення № 40/1-к від 01.11.2016 р. ОСОБА_2 був звільнений. Це підтверджується довідкою ТОВ "Європа Ейр" вих. № 424 від 19.12.2016 р. (а.с.40).

Відповідно до видаткового касового ордера № VS18858944 від 10.11.2016 р. в м. Шарджа, ОАЕ, ОСОБА_2 було здійснено остаточний розрахунок та виплачено заробітну плату у розмірі 12 500 доларів США (а.с.41, 42).

Крім того, з наданих у судовому засіданні вбачається, що разом із ОСОБА_2 в одному екіпажі працював ОСОБА_3 на посаді інженера ПС І л-76 з А і РЄО, який також був звільнений 01.11.2016 р. (а.с.39). Відповідно до видаткового касового ордера № VS18858941 від 10.11.2016 р. в м. Шарджа, ОАЕ, заробітну плату, яку отримав ОСОБА_3 за виконану роботу у розмірі 10 500 доларів США, була отримана 10.11.2016 р. ОСОБА_2 для передачі останньому (а.с.43, 44).

Таким чином грошові кошти, які мав при собі ОСОБА_2 при перетині державного кордону України, є його заробітною платою, яку він отримав, працюючи офіційно за кордоном протягом 1 року 6 місяців та мають законне походження. При цьому, частина цих коштів є заробітною платою колеги ОСОБА_2 ОСОБА_3, які він отримав замість нього для передачі останньому в Україні.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї".

Також, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на території України проживає разом зі своєю родиною, а саме з дружиною та сином. На даний момент його син ОСОБА_8 є студентом Національного юридичного університету імені ОСОБА_4, та навчається на денній формі навчання на контрактній основі (а.с.45). Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 ніде не працює, не отримує стипендії, оскільки навчається за контрактом, тобто не має будь-якого доходу. При цьому дружина ОСОБА_2 на даний момент також ніде не працює. Таким чином, на утриманні у ОСОБА_2 перебуває син та його дружина, для яких заробітна плата ОСОБА_2 є фактично єдиним джерелом до існування. Крім того, ОСОБА_2 на даний час вже є пенсіонером, та не отримує на даний момент будь-якого доходу, окрім пенсії за вислугою років у розмірі 3 625 грн. 67 коп., що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області № 2198/03-01 від 05.12.2016 р. (а.с.46).

При цьому, як вбачається з довідки Узинської медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 16 від 13.12.2016 в ОСОБА_2 встановлений діагноз деформуючий остеоартроз лівого культового суглобу IV стадія (а.с.31). У зв'язку з чим, ОСОБА_2 потребує оперативного лікування виявленого в нього діагнозу. Крім того, для підтримання свого стану здоров'я ОСОБА_2 вживає велику кількість ліків, а також постійно проходить медичне обстеження та курс лікування. Таким чином, грошові кошти, які мав при перетині митного кордону України ОСОБА_2 також необхідні йому для продовження свого лікування відповідно до його незадовільного стану здоров'я. Не проведення зазначеної операції ОСОБА_2, ставить під загрозу можливість його подальшого працевлаштування.

Таким чином, з вищевказаних документів, вбачається, що родина ОСОБА_2 перебуває на повному його утриманні, що вказує на те, що грошові кошти у сумі 11900 доларів США є для них надзвичайно важливою, життєво необхідною та великою сумою.

Крім того, як вбачається з наданих особою, яка притягується до адміністративної, ОСОБА_2 документів, в нього у вересні 2016 р. народилася дочка, яка померла через чотири дні (а.с.30).

Встановлено, що грошові кошти, які мав при собі громадянин України ОСОБА_2 при перетині державного кордону України, та які були вилучені за протоколом про порушення митних правил 0708/125120104/16, є його заробітною платою, яку він отримав працюючи закордоном та мають легальне походження. Дані грошові кошти ОСОБА_2 привіз на України з метою, щоб забезпечити повсякденне проживання його родини; для оплати навчання його сину у вищому навчальному закладі та для того, щоб мати змогу продовжувати своє лікування, якого він безумовно потребує, враховуючи його тяжкий стан здоров'я. Конфіскації цих коштів, на які розраховував ОСОБА_2 та його родина, які не мають жодного відношення до порушення митних правил, поставить його в скрутне матеріальне становище та позбавить можливості забезпечувати та утримувати свою родини, а також продовжити своє лікування, що взагалі ставить під загрозу їхнє гідне людське існування і подальше життя.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянина України ОСОБА_2 підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення валюти, ввезення якої намагався здійснити ОСОБА_2, його матеріальне та сімейне становище, те, що він є пенсіонером, учасником бойових дій, та зазначені ним обставини щодо приїзду на територію України, те, що він перевозив таку суму коштів вперше, та те, що правопорушення вчинено ним з необережності, у зв'язку з що він перебував у тяжкому емоціональному стані. Крім того, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження валюти.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_2 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар", так як вартість предмета правопорушення у співвідношенні із майновим станом ОСОБА_2 є значною та істотно вплине на майновий стан його родини.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, позбавить правопорушника можливості забезпечувати свою родину, чого вона беззаперечно потребує, що буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та може поставити під загрозу її подальше нормальне існування, а ніяк не сприятиме вихованню громадянина України ОСОБА_2 та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із смислу ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_2 в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.

Таким чином, з правопорушника громадянина України ОСОБА_2 на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил від 11.11.2016 р. № 0708/16 до місця зберігання 14.11.2016 р. у розмірі 6 грн. 26 коп. (а.с.25).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 366, 462, 471, 520 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕА № 245695, виданий 18.09.2007 року, орган, що видав: 3210, персональний номер: НОМЕР_1, у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. на користь держави (Отримувач: Державний бюджет України, Код , Код банку: 821018, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл., р/р № 5004, Код КДБ: 21081100, Код виду надходжень бюджету: 050).

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0708/125120104/16, а саме:

- долари США, за курсом НБУ станом на 11.11.2016 р., за 100 доларів США 2558-0051 грн., кількістю 11 900 доларів США, вартістю 304 402 грн. 61 коп. повернути громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕА № 245695, виданий 18.09.2007 року, орган, що видав: 3210, персональний номер: НОМЕР_1.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕА № 245695, виданий 18.09.2007 року, орган, що видав: 3210, персональний номер: НОМЕР_1, на користь Київської митниці ДФС понесені витирати на транспортування предметів правопорушення до місця зберігання в справі про порушення митних правил № 0708/16 у розмірі 6 грн. 26 коп. (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083).

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕА № 245695, виданий 18.09.2007 року, орган, що видав: 3210, персональний номер: НОМЕР_1, в дохід держави (Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судові витрати в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова