П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2016 Справа №607/13839/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого головою правління ПрАТ «Тернопільський молокозавод»,

за ч.1 ст.41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

При проведенні перевірки ПрАТ «Тернопільський молокозавод» було виявлено, що за відпрацьовані робочі дні вересня 2016 року працівникам ПрАТ «Тернопільський молокозавод», була нарахована заробітна плата на загальну суму 3875,8 тис. грн. В порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України та ч.1 .24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата за першу половину вересня не була виплачена до 22.10.2016 року, заробітна плата за другу половину вересня не була виплачена до 07.10.2016 року. Заробітна плата за вересень місяць працівникам підприємства виплачувалась частинами, зокрема з 01,10 по 26.10. 2016 року було виплачено 91,5 тис. грн., 27.10.2016 року виплачено 3,0 тис. грн., 28.10-29.10.2016 року виплачено 3781,3 тис. грн. Станом на дату перевірки невиплаченою залишається заробітна плата за жовтень 2016 року та заробітна плата за першу половину листопада, яка повинна була бути виплачена до 22.11.2016 року. Приймальникові сировини ОСОБА_2 надано основну щорічну відпустку із 18.10.2016 року (заробітна плата за час відпустки повинна була бути виплачена до 15.10.2016 року), укладальникові-пакувальникові ОСОБА_3 надано основну щорічну відпустку із 12.11.2016 року по 05.12.2016 року (заробітна плата за час відпустки повинна була бути виплачена до 09.11.2016 року). В порушення вимог ч.4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата за час відпустки березку В.В. та ОСОБА_3 на час перевірки не виплачена.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

У силу ч.2 ст.268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №19-01-35/240 від 28 листопада 2016 року; актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-35/350.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид адміністративного стягнення, приймаю до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують або помякшують відповідальність за вчинене правопорушення, та приходжу до переконання, що на нього слід накласти стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Тому, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір у розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме, 275,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.41, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (пятсот десять) грн. зі стягненням в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору в доход держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу.

Головуючий суддяОСОБА_4