П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Вінницької обл., громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26.01.2016 року о 06 год. 20 хв., керувала автомобілем НОМЕР_1 в Києвскій обл., вул. Житомирське шосе 6, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5, 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавила суд можливості вислухати його пояснення по суті. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КпАП України, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами) застосовується за грубе, або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, ступінь її вини, майновий стан, обставини які обтяжують його відповідальність, те, що ОСОБА_1 вчинил грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 умисно. Суд вважає дане правопорушення грубим. Накладаючи стягнення суд враховує характер правопорушення, а саме його суспільну небезпеку, яка виявилась у піддані ризику життя та здоров'я пасажирів та інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що слід застосувати саме таке стягнення, яке забезпечить виправлення правопорушника та попередження ннею нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 130, 251, 283, 284, 294 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: