АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1743/2016 Суддя у першій інстанції: Шевченко Т.М.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Маньківка Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, іден. номер НОМЕР_1 -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_3 06.08.2016 року, приблизно о 03 год. 00 хв. на пр. Голосіївському, 122 в м. Києві керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Під час руху не обрав безпечну швидкість руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3б, 12.1, 123.3, 13.1 та 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у цій частині закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі ч.1 ст. 247 та п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП.

На обґрунтовування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, а про день та час судового засідання він не був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої права, встановлені ст. 268 КУпАП.

Крім того, вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення АП№2035910 від 05.09.2016 вказано, що ОСОБА_3 06.08.2016 приблизно о 03 год. 00 хв. в м. Києві на проспекті Глушакова, 112, керував автомобілем Тойота в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. В протоколі апелянт зазначив, що в стані алкогольного сп'яніння не перебував та не знаходився за вказаною адресою. Також апелянт вказує на те, що в протоколі не вказано ознаки алкогольного сп'яніння, результат огляду на стан сп'яніння, свідків та вважає вказаний протокол не допустимими доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Також, апелянт посилається на те, що відповідно до тексту постанови від 04.11.2016 року, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визнання стану сп'яніння. Однак жодного зафіксованого факту підтвердження про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків в матеріалах справи не має, а в поясненнях свідків, які містяться в матеріалах справи, не вказано що ОСОБА_3 відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння та керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Також апелянт просить поновити пропущений строк на оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2016, оскільки у судове засідання не викликався, а про існування постанови дізнався лише, 18 листопада 2016 року коли прийшов в суд дізнатися про розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2016 року необхідно задовольнити, оскільки строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №035910 від 05.09.2016 року, ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по проспекту Голосіївському від площі Московської в напрямку пр.Глушкова, 112, в стані алкогольного сп'яніння, /висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп'яніння КМНКЛ «Соціотерапія» № 003864 від 06.08.2016 року/, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі ж обставини викладені і в постанові суду першої інстанції, тобто суддя визнав їх встановленими, а вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеним.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим, підтвердженим наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 035910, висновком № 003864 від 06.08.2016 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп'яніння КМНКЛ «Соціотерапія», рапортом інспектора патрульної поліції, які у їх сукупності не спростовують доводи апеляційної скарги.

В той же час, доводи апелянта про те, що його не було повідомлено про день та час судового засідання щодо розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього, є слушними, оскільки матеріали справи не містять даних, які б підтверджували те, що ОСОБА_3 повідомлявся про день та час судового засідання належним чином. Однак це жодним чином не впливає на доведеність його вини в скоєному правопорушенні.

Що стосується доводів апелянта про те, що огляд на стан сп'яніння проводився з порушенням, то вони є надуманими та безпідставними.

Відповідно до п. 8 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди далі - ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Глушкова, 112, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, за результатами якого, пасажири автомобіля «Сітроен» отримали тілесні ушкодження.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 був учасником ДТП, його огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у закладі охорони здоров'я, тобто у встановленому законом порядку за результатами якого встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року -задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич