Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

потерпілої ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, 9 березня 2016 року о 8 годині 45 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Hyundai Tucson д/н НОМЕР_2 на вул. Сікорського, 1 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 3 д/нНОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки суддя не дав належну оцінку наявним у справі доказам. Стверджує про дотримання ОСОБА_3 вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР, оскільки той при виконанні повороту ліворуч виїхав на роздільну смугу та зупинився, щоб дати дорогу автомобілям, які наближалися до перехрестя з правого боку. Автомобілі, які рухалися ліворуч, дали можливість безпечно розпочати рух та здійснити поворот ліворуч. Таким чином перед початком руху та зміною його напрямку ОСОБА_3 переконався в тому, що ____________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1700/2016 Постанова винесена суддею Осауловим А.А.

Категорія: ст.124 КУпАП

це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Також ОСОБА_3, виїхавши на роздільну смугу, перед поворотом ліворуч зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Що стосується пояснень ОСОБА_5 про те, що коли вона виїхала на смугу зустрічного руху, об'їжджаючи автомобілі, які рухалися попереду, і в момент виїзду на смугу зустрічного руху з її автомобілем "Mazda 3" здійснив зіткнення автомобіль "Hyundai Tucson", то, на думку захисника, вони є технічно неспроможними, оскільки зафіксовані в схемі місця ДТП розташування транспортних засобів та сліди гальмування свідчать про те, що ОСОБА_5 здійснила зіткнення з автомобілем "Hyundai Tucson", який перебував у нерухомому стані. Також вважає, що пояснення ОСОБА_5 свідчать про порушення нею вимог п.14.6 "ґ" ПДР, що виразилися у виконанні подвійного обгону, так як в першій смузі стояли припарковані автомобілі, і вона обганяла ряд автомобілів, які об'їжджали перешкоди в виді припаркованих автомобілів, не впевнившись у тому, що не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам. Про порушення ОСОБА_5 вимог ПДР зазначено у висновку перевірки старшого інспектора ОСОБА_10, висновку експертного дослідження обставин та механізму ДТП № 64 від 23.05.2016 року, а про зіткнення з нерухомим транспортним засобом вказували свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, однак ці докази суд необґрунтовано не взяв до уваги і не дав їм оцінку.

Що стосується висновку комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 15 від 09.09.2016 року, то, як вказує захисник, він складений неуповноваженою особою. Дослідження проведено судовим експертом ОСОБА_9, якого, як вказано у висновку, залучили для проведення експертизи на підставі ст.ст.7, 10, 13 Закону України "Про судову експертизу" у вільний від роботи час та не в порядку службового завдання. Судовий експерт діяв на підставі свідоцтва, виданого на підставі рішення Донецького НДІСЕ, а не на підставі рішення та свідоцтва, виданого Міністерством юстиції України, а тому відповідно до положень п.1.12 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, п.4 Розділу І, п.1 Розділу ІІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12.12.2011 року, не мав права проводити експертне дослідження поза межами державної спеціалізованої експертної установи.

З урахуванням викладеного просить постанову судді місцевого суду скасувати і прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник подав заяву про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, пропуск якого обґрунтовує тим, що 17.10.2016 року, тобто своєчасно подав апеляційну скаргу через поштове відділення, що підтверджується штампом на конверті, однак постановою Апеляційного суду м. Києва від 25.10.2016 року апеляційну скаргу безпідставно повернуто як таку, що подана з пропуском встановленого законом строку.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення процесуального строку та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_5, яка висловила протилежне, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана захисником 11.11.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Разом з тим, справа містить дані і про направлення захисником раніше поштою апеляційної скарги 17.10.2016 року, тобто у передбачений законом строк (а.с.165), яку помилково було повернуто постановою Апеляційного суду міста Києва від 25.10.2016 року внаслідок того, що суд звернув увагу не на дату, коли вона була відправлена, а на дату реєстрації в суді - 19.10.2016 року (а.с.168). Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, схемах місця ДТП, поясненнях потерпілої ОСОБА_5, світлинах.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_5, які вона давала працівникам поліції і суду, вбачається, що 09.03.2016 року близько 8 години 45 хвилин вона, керуючи автомобілем "Mazda 3", рухалася по вул. Лагерній зі сторони вул. Шамрила в напрямку вул. Дегтярівської. Об'їжджаючи автомобіль, який намагався заїхати на територію житлового комплексу "Зелений острів", увімкнула покажчик лівого повороту, переконалась у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху і виїхала туди для об'їзду перешкоди, рухаючись зі швидкістю 45-50 км/год. В цей час автомобіль "Hyundai Tucson", водій якого не впевнився у відсутності перешкод при виїзді з двору, здійснив зіткнення з її автомобілем. Свідків на місці пригоди не було, а охоронець знаходився на робочому місці біля шлагбауму і не міг бачити ситуацію на дорозі.

Іншими перерахованими доказами, які містять дані про ділянку дороги, де сталася пригода, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після пригоди, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень (деформація правих передній дверей, правого переднього крила, правого переднього колеса, пошкодження переднього бампера, правої передньої фари правого дзеркала, лівого колеса в автомобілі "Mazda 3", деформація капота, правого переднього крила, переднього бампера, рамки номерного знаку, решітки радіатора, пошкодження передньої правої фари, передньої правої протитуманної фари в автомобілі "Hyundai Tucson"), також підтверджується, що на проїзній частині на вул. Лагерній між автомобілем "Hyundai Tucson" під керуванням ОСОБА_3, який виїжджав з двору і повертав ліворуч, і автомобілем "Mazda 3", який рухався по дорозі в смузі, призначеній для руху зустрічного транспорту, сталася ДТП, в результаті чого вказані автомобілі було пошкоджено (а.с.4, 72-87, 122).

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджується між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

Також постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2016 року постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2016 року, якою на ОСОБА_5 було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося в порушення нею вимог п.12.3 ПДР, скасовано і провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с.102-104).

Не спростовують висновків суду пояснення ОСОБА_3 та доводи апеляційної скарги захисника.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 09.03.2016 року він виїжджав з двору будинку № 1 на вул. Сікорського і йому необхідно було повернути ліворуч на проїзну частину до вул. Шамрила. Проїзна частина має дві смуги, по одній в кожному напрямку. Праворуч і ліворуч були припарковані автомобілі, які займали більше половини смуги. Автомобілі рухалися повільно в сторону пр-ту Перемоги і частково займали зустрічну смугу. Автомобіль, який знаходився в другій смузі ліворуч, показав, що він може виїжджати. Він почав виїжджати на дорогу, порівнявся з лівою частиною цього автомобіля і зупинився під кутом, щоб переконатись, що з боку пр-ту Перемоги відсутні транспортні засоби, що тривало не менше 5 секунд. Після цього відчув удар у передню частину автомобіля, від якого його трохи розвернуло в лівий бік. Зіткнення сталося з автомобілем "Mazda 3" під керуванням ОСОБА_5, яка рухалася по смузі зустрічного руху.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги пояснення правопорушника, оскільки вони спростовуються наведеними раніше доказами.

Також слід зауважити, що одразу після пригоди ОСОБА_3 вказував, що після того, як впевнився, що його смуга вільна, при вирівнюванні автомобіля на вул. Лагерну відбулося зіткнення з автомобілем "Mazda 3" (а.с.6), що свідчить про його повільний рух, однак не перебування автомобіля у статичному положенні.

Зафіксовані на світлинах пошкодження передньої правої частини автомобіля "Hyundai Tucson" також свідчать на користь того, що зіткнення сталося, коли ОСОБА_3 повертав ліворуч на вул. Лагерну (а.с.72-87).

Що стосується висновку старшого інспектора з о/д відділу розшуку та дізнання УПП в м. Києві ДПП НПУ ОСОБА_10, в якому, як стверджує захисник, зазначено про порушення водієм автомобіля "Mazda 3" вимог ПДР, то він таких даних не містить. Висновком від 25.03.2016 року заяву ОСОБА_3 та справу про адміністративне правопорушення щодо нього надіслано на розгляд суду. Також у висновку зазначено, якими вимогами ПДР мали керуватися обидва водія у даній дорожній ситуації. Однак про порушення будь-ким вимог ПДР інспектор не вказує (а.с.7-9).

У висновку перевірки цього ж інспектора від 29.08.2016 року лише викладено зміст пояснень водіїв - учасників пригоди, свідків та висновку експертного дослідження № 64 від 23.05.2016 року, у зв'язку з чим інспектор вважає за необхідне передати матеріали до суду для розгляду відповідно до вимог закону (а.с.118-121).

Також у справі містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7

У відповідності з поясненнями ОСОБА_6 09.03.2016 року у проміжок з 8:45 год. до 8:50 год. він знаходився в автомобілі "Renault Duster", припаркованому на узбіччі вул. Лагерної в напрямку вул. Шамрила, і бачив автомобіль Mazda 3 д/н НОМЕР_4, який рухався по зустрічній смузі від перехрестя, тобто йому назустріч. Смуга руху в напрямку вул. Дегтярівської зупинилася, і автомобіль "Mazda 3", проїхавши по зустрічній смузі в напрямку вул. Дегтярівської, минув його автомобіль. Він втратив цей автомобіль з поля зору, потім почув звук удару і скрегіт, а коли вийшов, то побачив автомобіль "Hyundai Tucson", який здійснював маневр по вул. Лагерній з житлового комплексу "Зелений острів" в напрямку перехрестя. Тобто автомобіль "Mazda 3" в смузі зустрічного руху "протаранив" цей автомобіль, який пропускали транспортні засоби, що рухалися в напрямку вул. Дегтярівської (а.с.23).

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 - працівника охорони, він знаходився на робочому місці біля шлагбауму на виїзді з житлового комплексу і став очевидцем того, як автомобіль "Hyundai Tucson", який виїжджав з двору в напрямку вул. Лагерної, зупинився і пропустив автомобілі, які рухалися в напрямку пр-ту Перемоги. Після цього перед рухом автомобіля через 3-5 секунд відбувся удар з автомобілем "Mazda 3". На момент зіткнення автомобіль "Hyundai Tucson" стояв з ввімкненим покажчиком лівого повороту (а.с.24).

Свідок ОСОБА_7, який в автомобілі "BMW" рухався по вул. Лагерній у другій смузі зі швидкістю 5-10 км/год., тому що перший ряд був зайнятий припаркованими автомобілями, пояснив, що за 30 метрів до заїзду у двір житлового комплексу бачив, як виїжджає автомобіль "Hyundai Tucson" з ввімкненим покажчиком лівого повороту. Автомобіль у попутному напрямку зупинився, щоб дати дорогу, автомобіль "Hyundai Tucson" виїхав поперек смуги та призупинився. У той ж час він побачив у ліве дзеркало автомобіль "Mazda 3", що рухався по смузі зустрічного руху зі швидкістю 40-50 км/год., проїхав повз нього та за мить зіткнувся з автомобілем "Hyundai Tucson" (а.с.25).

Даючи додаткові пояснення, ОСОБА_7 зазначив, що вважає, що автомобіль "Hyundai Tucson" в момент зіткнення не рухався, але дійсно сказати не може, так як знаходився на значній відстані і це відбулося дуже швидко (а.с.128).

Вважаю, що пояснення свідків не підтверджують версію ОСОБА_3 про обставини та механізм пригоди.

Твердження ОСОБА_6 про те, що автомобіль "Mazda 3" "протаранив" автомобіль, "Hyundai Tucson" є недоречними, оскільки самого зіткнення свідок не бачив, а рух по смузі зустрічного руху на даній ділянці дороги не заборонений.

Свідчення ОСОБА_8 не узгоджується ні з поясненнями ОСОБА_3, ні з поясненнями ОСОБА_5, оскільки з них випливає, що в момент зіткнення автомобіль "Hyundai Tucson", водій якого очікував, поки проїдуть транспортні засоби в напрямку пр-ту Перемоги, взагалі, не розпочав рух по дорозі.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_7 він не може достовірно стверджувати, що на момент зіткнення автомобіль "Hyundai Tucson" не рухався, що в даній справі має істотне значення.

У відповідності з висновком експертного дослідження обставин та механізму пригоди № 64 від 23.05.2016 року в даній дорожньо-транспортній ситуації пояснення водія автомобіля "Hyundai Tucson" ОСОБА_3 в частині розвитку механізму пригоди, а саме, що він стояв у момент зіткнення, можна вважати технічно спроможними, так як відповідають матеріалам ДТП та слідовій інформації, залишеній на місці пригоди транспортними засобами.

В даній дорожньо-транспортній ситуації пояснення водія автомобіля "Mazda 3" ОСОБА_5 в частині, що автомобіль "Hyundai Tucson" на момент пригоди рухався, технічно неспроможні, так як не узгоджуються з матеріалами ДТП та слідовою інформацією, залишеною на місці пригоди транспортними засобами.

В даній дорожній обстановці немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія ОСОБА_3 невідповідність вимогам ПДР, які б знаходились у причинному зв'язку з виникненням ДТП. З технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР в діях водія ОСОБА_5, які знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, на виконання яких у неї перешкод технічного характеру не було (а.с.95-99).

Як вбачається з дослідної частини, експерт зробив висновок про те, що в момент контактування автомобіль "Hyundai Tucson" знаходився в статичному стані, виходячи з того, що осип ґрунту з лівого боку цього автомобіля розсіювання часток не має, що вказує на його падіння зверху вниз, а також зазначає, що якщо б автомобіль "Hyundai Tucson" рухався, то осип ґрунту розповсюджувався по його напрямку руху.

З цим не можна погодитись, оскільки згідно з поясненнями ОСОБА_3 ("…при вирівнюванні автомобіля на вул. Лагерну по своїй полосі") і ОСОБА_5 безпосередньо перед зіткненням автомобіль "Hyundai Tucson" рухався з невеликою швидкість, автомобіль "Mazda 3" - зі швидкістю 40-50 км/год.

Крім того, даючи висновок про нерухомий стан, експерт посилається на те, що слід гальмування від колеса автомобіля "Mazda 3" близько паралельний передній частині автомобіля "Hyundai Tucson" та не має різких відхилів. Разом з тим, на фото зафіксовано, що слід гальмування автомобіля "Mazda 3" має відхилення ліворуч, що може свідчити про контактування при русі автомобіля "Hyundai Tucson" з незначною швидкістю і руху автомобіля "Mazda 3" зі швидкістю, що її перевищує.

Безпідставними є і твердження захисника про порушення ОСОБА_5 вимог п.14.6 "ґ" ПДР, що стало причиною ДТП, тобто здійснення обгону транспортних засобів, які здійснюють обгін або об'їзд.

За визначенням терміну "обгін" у п.1.10 ПДР - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху. За змістом терміну "випередження" - це рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Оскільки транспортні засоби, які обганяла ОСОБА_5, здійснювали рух частково по смузі зустрічного руху, адже смуга була зайнята припаркованими автомобілями, то підстав вважати, що ці транспортні засоби здійснювали обгін або об'їзд, як намагається довести захисник, немає. Обгін передбачає випередження транспортного засобу, який рухається, а об'їзд - зміну напрямку руху, чого в даній дорожній ситуації не було.

Згідно з висновком за результатами проведеного комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 15 від 09.09.2016 року в умовах даної пригоди за умов фактичної відсутності трасологічних ознак, які могли гарантовано свідчити про рухомий стан автомобіля "Hyundai Tucson" на момент зіткнення, з технічної точки зору не можна виключити як його нерухомий стан, так і рух з відносно невеликою швидкістю.

Експертним шляхом викладені водіями ОСОБА_5 і ОСОБА_3 механізми пригоди не можуть бути спростовані, тому у експерта відсутні підстави вважати їх пояснення неспроможними з технічної точки зору.

Враховуючи викладені у заяві обставини пригоди, у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, нормативні (належні) дії водія автомобіля "Mazda 3" ОСОБА_5 регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР, оскільки в момент виникнення небезпеки для руху вона повинна були негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а водія автомобіля "Hyundai Tucson" ОСОБА_3 - п.10.2 ПДР, оскільки він повинен був, виїжджаючи на дорогу з території двору житлового будинку, дати дорогу транспортному засобу, який рухався по проїзній частині та мав перевагу в русі.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3, виконуючи належним чином вимоги п.10.2 ПДР, мав технічну можливість уникнути ДТП. В умовах даної пригоди водій ОСОБА_5 не мала технічної можливості уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР.

Наявність у водія ОСОБА_3 технічної можливості уникнути пригоди й відсутність факторів технічного характеру, які могли б перешкодити йому виконати вимоги п.10.2 ПДР, свідчать про невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам зазначеного пункту. В даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.10.2 ПДР і знаходяться в причинному зв'язку з виникненням аварійної обстановки та настанням ДТП. Оскільки водій ОСОБА_5 шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР не мала технічної можливості уникнути пригоди, слід прийти до висновку, що в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних в її діях невідповідностей вимогам ПДР, які б з технічної точки зору були умовою створення аварійної обстановки або знаходились у причинному зв'язку з настанням ДТП, не вбачається (а.с.139-151).

Даючи оцінку вказаному висновку, слід погодитися з доводами захисника про те, що експерт не був уповноважений проводити відповідне дослідження.

Положення ст.ст.7, 10, 13 Закону України "Про судову експертизу", на які містяться посилання у висновку, є загальними.

Згідно з п.1.12 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, експерти, які не є працівниками державних спеціалізованих установ та на професійній основі здійснюють судово-експерту діяльність, забезпечують проведення експертиз та досліджень відповідно до вимог Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12.12.2011 року.

Згідно з п.1 Розділу ІІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12.12.2011 року, обов'язковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз.

Судовий експерт ОСОБА_9, який робив висновок і залучався ТОВ "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит", яке не є державною спеціалізованою установою, має свідоцтво, видане на підставі рішення Донецького НДІСЕ, а не свідоцтво, видане Міністерством юстиції України. А тому вказаний висновок відкидається судом апеляційної інстанції.

Слушними є і доводи в апеляційній скарзі про те, що у постанові суддя місцевого суду не дав оцінку всім наявним у справі доказам, однак це не вплинуло на правильність прийнятого по суті рішення і не доводить обґрунтованості апеляційних вимог про скасування постанови судді та закриття провадження в справі за відсутністю складу правопорушення.

Не можна вважати обґрунтованими і висновки суду про порушення ОСОБА_3 вимог п.10.4 ПДР, дані про що у справі відсутні, і ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові судді не зазначено, у чому вони виразилися.

Тому наявні в справі докази доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося в порушенні вимог п.10.1 ПДР, і, оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя прийняв правильне рішення про закриття провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді - зміні шляхом виключення з неї висновків про порушення ОСОБА_3 вимог п.10.4 ПДР.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, змінити.

Виключити з мотивувальній частині постанови судді висновки про порушення ОСОБА_3 вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн