АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/844/16 Головуючий у І-й інстанції - Юшков М.М.
Справа № 204/6570/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого інспектором Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 02 жовтня 2016 року о 23 годині 50 хвилин в м. Дніпропетровську, по вул. Робоча, буд.164, водій ОСОБА_3, керував автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити справу у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що інспектор зупинив транспортний засіб, тому що не працював лівий стоп сигнал, попередив водія про дану несправність, та повинен був відпустити водія або супроводжувати транспортний засіб до місця зупинки, але замість цього, почав вимагати предявити документи, не пояснюючи причину даної перевірки. Вказує на те, що протокол не може бути складено тільки після відмови водія від проведення огляду у відповідному закладі охорони здоровя, оскільки інспектор не розяснив, що ОСОБА_3 має право перевірити свій рівень алкоголю, не лише з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а й у медичному закладі.

В судове засідання апеляційного суду повторно ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 не зявились, про слухання справи належним чином повідомлені. 26.12.2016 року від захисника ОСОБА_2 надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що ОСОБА_3 не може зявитись, оскільки знаходиться на лікарняному. При цьому, на дане судове засідання заяв від ОСОБА_3 про бажання його приймати участь у судовому засіданні не надійшло, належних доказів поважності причини неявки до суду ОСОБА_3 не надано, а долучена до заяви довідка, належним чином не завірена.

Окрім того, автором апеляційної скарги є ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про дату місце та час розгляду апеляційної скарги, поважні причини своєї неявки суду також не повідомила, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 066704 від 03 жовтня 2016 року; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_3 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння в законному порядку;

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання захисника ОСОБА_2, стосовно того, що дії співробітників поліції є неправомірними, внаслідок того, що документи поліцейські попросили предявити всупереч діючому законодавств, не беру до уваги, оскільки дії співробітників поліції можуть бути предметом скарги на такі дії, проте жодним чином не свідчать про невинуватість особи у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП. оскільки в вину ОСОБА_3, ставиться саме відмова від проходження огляду на стан спяніння.

Окрім того, посилання захисника ОСОБА_2, стосовно того, що працівниками поліції ОСОБА_3 не пропонувалось пройти медичний огляд у лікарні, є необґрунтованими,

Згідно з п. 7 розділу 1 інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Як вбачається з показів інспектор поліції ОСОБА_6, яка була опитана в суді першої інстанції, що після згоди водія, вони його попередили, що алкотестер «Драгер» необхідно почекати, оскільки «Драгер» знаходиться у іншого патрульного екіпажу. ОСОБА_3І не заперечував чекати на алкотестер. Поки чекали на «Драгер», до них підійшла жінка, яка звернулася за допомогою та повідомила про сімейну сварку з чоловіком, який її побив. Поки вони розмовляли з жінкою, ОСОБА_3 та його пасажир відійшли від них вбік та втекли. Не знайшовши їх поблизу, вона зателефонувала по номеру телефону, який дав водій ОСОБА_3 та порекомендувала йому повернутися. На подальші спроби зателефонувати на цей номер абонент не відповідав. Приїхав інший екіпаж, який і допоміг їм знайти водія ОСОБА_3 Водій знаходився біля кіоску та пив каву. В цей час підїхав автомобіль, водій якого запитав, що відбувається, на що вона йому пояснила, що їм потрібен свідок і запитала його, чи не погодиться він виступити в якості свідка при проходженні особою тесту на стан спяніння, на що він погодився. Також був знайдений другий свідок. В присутності цих двох свідків водій ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння, що і було зафіксовано в письмових поясненнях свідків та завірено їх підписами у протоколі. Водій ОСОБА_3 весь час розмовляв по телефону. Під час складання протоколу водій зник у невідомому напрямку, телефон його був вимкнений, тому протокол про адміністративне правопорушення закінчили складати за відсутністю водія ОСОБА_3 що унеможливлювало пропозицію йому пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, так як поліцейські на той момент не мали можливості виконати всі дії, передбачені законодавством при складенні відповідного протоколу у звязку із залишенням особою місця події.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1