АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/845/16 Головуючий у І-й інстанції - Мельниченко С.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу вихователем дитячого садку, проживаючу за адресою АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 05 та 07 листопада 2016 року, ОСОБА_2, спричинила тілесні ушкодження та фізичну біль своїй малолітній доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення стосовно неї закрити з наступних підстав.

Вказує на те, що ніякого насильства в сім'ї не вчинювала та не завдавала своїй доньці тілесних ушкоджень і фізичного болю. Мала місце сварка матері та доньки підлітка.

Стверджує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення будь-яких доказів, окрім протоколу від 08 листопада 2016 року та пояснень її доньки, яка перебувала в стані образи на неї відсутні.

Вважає, що за таких обставин відсутні будь-які правові підстави для того, щоб розпочати провадженні по цій справі.

Зазначає, що суд при винесенні судового рішення не з'ясував час, місце та обстановку події адміністративного проступку і обмежився правовою оцінкою, а також не встановив, в чому саме конкретне і винне протиправне діяння.

Крім цього зазначає, що суд не прийняв до уваги її покази.

Також їй не зрозуміло на підставі чого суд визначив вид і розмір стягнення, оскільки в матеріалах справи не міститься ніяких документів, які б підтверджували її особисті дані, характеристику особи та сімейний стан.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, її представник ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_3, підтримали в повному обсязі подану апеляцію та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Вивченням матеріалів справи та дослідженням обставин справи встановлено, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до встановлення обставин справи та з'ясування ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та допустимості доказів у справі, зокрема, відповідності протоколу про адміністративне правопорушення, вимогам до його складання та змісту, що передбачено ст. 256 КУпАП.

Диспозицією частини 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Матеріалами адміністративної справи підтверджено, що потерпілій відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №487546 та наявних доказів, було спричинено фізичний біль, завдані тілесні ушкодження, тоді як диспозиція інкримінованої ОСОБА_2 статті, не передбачає застосування фізичного насильства з завданням болю та тілесних ушкоджень.

Суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою, надав невірну юридичну оцінку доказам та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях правопорушниці складу саме адміністративного правопорушення.

Крім того, потерпіла ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заявила, що в день подій, вона дійсно посварилася з матір'ю, була на неї зла, тому оговорила її даючи пояснення інспектору поліції. Просила провадження відносно матері закрити.

Таким чином, враховуючи пояснення потерпілої ОСОБА_3, яка повідомила в суді апеляційної інстанції про те, що вона оговорила свою матір, а також відповідно до вищезазначеного в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є незаконною, взагалі необґрунтованою і такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 7, п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді у вигляді громадських робіт на строк 30 годин., а провадження в даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун