Справа № 487/5108/16-п 27.12.2016 27.12.2016 27.12.2016
Номер провадження: 33/784/300/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/300/16 Категорія: ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: Темнікова А.О. Головуючий апеляційної інстанції Міняйло М.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області Міняйло М.П., при секретарі Клімовій Л.В. за участі, особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, її захисника ОСОБА_4, прокурора Цибулькіна В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області Цибулькіна В.С. на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Миколаєва, громадянки України, яка працює заступником начальника з фінансів та економіки Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- закрито за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, 26.02.2016 року заступник начальника з фінансів та економіки Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», яка є посадовою особою публічного права та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» на неї поширюється дія зазначеного Закону, подала рапорт про преміювання підзвітних їй працівників, в тому числі і себе. За вказаним рапортом адміністрацією вказаного підприємства було видано наказ № 129 від 01.03.2016 року «Про преміювання працівників порту» в якому включено ОСОБА_3, яка погодила його видання. В протоколі вказано, що в зазначених обставинах вбачається виникнення суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_3 в частині погодження наказу та її матеріального інтересу (отримання премії). Так, відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_3 не повідомила керівництво підприємства про наявність реального конфлікту інтересів.

Прийнявши рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що належних та допустимих доказів того, що під час підготовки в межах своїх посадових обов'язків пропозиції щодо преміювання та погодження відповідного наказу ОСОБА_3 були допущені протиправні винні дії в яких наявна суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, які вплинули на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень виявлено не було.

Зазначив, що на підприємстві не визначено порядок, відповідно до якого особа, прийнята на роботу керівництвом, має попередити це ж керівництво про те, що вона працює на посаді, на яку її було прийнято та виконує покладені на неї цим же керівництвом функціональні обов'язки. Вказує, що її пропозиція щодо преміювання була викладена у рапорті, адресованому керівництву підприємства. Також вказує, що не визначено, яким чином, про що та у який спосіб ОСОБА_3 мала додатково повідомити своє керівництво.

В апеляційній скарзі заступник начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Цибулькін В.С. порушує питання про скасування постанови суду, прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_3 винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Зазначає, що позиція суду є необґрунтованою, постанова винесена без належної оцінки доказів досліджених у суді. Вказує, що ухвала суду не містить в собі будь-яку оцінку доказам.

Твердить, що у матеріалах справи, які досліджені у суді присутні прямі докази винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих правопорушеннях.

Звертає увагу на те, що питання преміювання самої себе, породжує у ОСОБА_3 конфлікт інтересів, так як особа, яка є підлеглою керівнику установи не може сама себе оцінювати на предмет якісного виконання службових обов'язків та інших факторів, які впливають на можливість преміювання.

Вказує, що ОСОБА_3 уклавши рапорт 26.02.2016р. про преміювання себе та підзвітних їй працівників, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та її захисника, які вважали постанову суду обґрунтованою та просили залишити її без зміни, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_3, заперечуючи вчинення нею інкримінованих їй адмінстративних правопорушень, зазначила, що 26.02.2016р., вона як заступник начальника з фінансів та економіки філії ДП «Адміністрація морських портів України» ( далі МФ ДП АМПУ), відповідно до наказу № 665 від 01.10.2014 року «Про організаційну структуру МФ ДП «АМПУ» і розподіл окремих функцій управління діяльністю філії між начальником адміністрації, його заступниками, помічником» підготувала та подала на ім'я начальника адміністрації порту ОСОБА_6 рапорт щодо преміювання себе та співробітників відділу за виконання особливо важливих завдань. Зазначила, що на підставі вказаного рапорту адміністрацією порту був виданий наказ про преміювання її та працівників відділу, проект якого вона відповідно до своїх посадових обов'язків завізувала. Вважає, що в її діях немає конфлікту інтересів, так як ніяких рішень на свою користь вона не приймала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на підставі наказу адміністрації порту № 146/о від 02.06.2014 року призначена на посаду заступника начальника з фінансів та економіки Миколаївської філії ДП «адміністрація морських портів України» (а .с.21).

Відповідно до п. 2.4.3.2 наказу адміністрації порту № 665 від 01.10.2014 року «Про організаційну структуру МФ ДП «АМПУ» і розподіл окремих функцій управління діяльністю філії між начальником адміністрації, його заступниками , помічником» заступник начальника з фінансів та економіки подає пропозиції начальнику адміністрації щодо заохочення працівників ( а.с 29-42).

Згідно з п.3.2 «Положення про преміювання працівників адміністрації Миколаївського морського порту» премія за виконання особливо важливих завдань, за що була премійована ОСОБА_3, оформлюється шляхом надання рапорту керівником підрозділу на ім'я начальника адміністрації. Конкретний розмір премій визначає начальник адміністрації (а.с. а.с. 82-83, 85).

Наказом начальника адміністрації порту № 129 від 01.03.2016 року за своєчасну та якісну підготовку матеріалів для річного звіту про виробничо-фінансову діяльність адміністрації Миколаївського морського порту за 2015 рік, за проведення контролю та аналізу за ефективністю використання матеріальних ресурсів для досягнення виконання виробничих показників, за участь у проведені річної інвентарізації, за своєчасну здачу статистичної, фінансової та податкової звітності» були нараховані премії працівникам порту по статті «За виконання особливо важливих завдань», в тому числі і ОСОБА_3 (а.с. 27).

Отже, із аналіза вище вказаних нормативних актів вбачається різний порядок щодо правопомірності подання рапортів про преміювання компетентними особами на ім'я начальника адміністрації .

Відповідно пункту 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або не вчинення дій під час виконаннях вказаних повноважень.

В свою чергу п.10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлює, що приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Таким чином, виходячи із змістовного аналізу ст. 1 та ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП необхідно мати в сукупности такі ознаки: будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами; суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Тобто, реальний конфлікт інтересів має відбутися лише тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями та для задоволення інтересу приймає рішення або вчиняє дію на користь себе або третіх осіб.

Як свідчать вищенаведені матеріали справи, ОСОБА_3 діяла виключно відповідно до локальних нормативних актів підприємства (документи, які приймаються адміністрацією підприємства і регламентують порядок діяльності його структур) і ніяких дій та рішень на свою користь не приймала.

Що стосується поданого нею на ім'я начальника адміністрації порту рапорту про преміювання, то вказаний документ являє собою лише пропозицію щодо надання премії. Вона сама себе не оцінювала на предмет якісного виконання службових обов'язків. Питання щодо надання її премії вирішував начальник адміністрації порту.

За такого, в діях ОСОБА_3 не вбачається реального конфлікту інтересів. Вона не приймала ніяких вирішальних кінцевих рішень для задоволення свого інтересу, не вчиняла ніяких непередбачених дій на користь себе або третіх осіб.

Окрім того, в штаті МФ ДП «АМПУ» передбачено посаду помічника начальника адміністрації з запобігання та виявлення корупції, в обов'язки якого безпосередньо входить виявлення фактів, що можуть свідчити про вчинення корупційних правопорушень посадовими особами адміністрації. Вказана посадова особа будучи обізнаною із процедурою і порядком подачі рапортів для преміювання працівників адміністрації не вбачала конфлікту інтересів в діях заступників начальника адміністрації, керівників підрозділів, які включають в рапорти про заохочення працівників також і себе.

Згідно із п.4.2 наказу № 665 МФ ДП «АМПУ» від 01.10.2014р. проекти розпорядчих документів, що стосуються питань преміювання за виконання особливо важливих завдань візуються заступником начальника адміністрації (за напрямком діяльності, що стосується тематики проекту документа). (а.с. 40-41).

Відповідно до п.3.2. «Положення про преміювання працівників адміністрації Миколаївського морського порту (преміювання за виконання особливо важливих завдань)», візування відповідними заступниками начальника адміністрації не передбачено, а лише погоджується самим начальником адміністрації, після чого готується відповідний проект наказу.

Отже, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією про те, що у ОСОБА_3 виникли суперечності між її службовими повноваженнями в частині погодження наказу та її матеріального інтересу (отримання премії) є помилковим, оскільки згідно з нормативними актами вона мала право візувати лише проекти документів.

Із зазначених підстав є недоречним і посилання прокурора в апеляційній скарзі на зазначену обставину.

Окрім того, згідно з положеннями Конституції України, трудового законодавства, кожен працівник має право на заробітну плату, додаткові види премії.

В наданих до суду матеріалах відсутні локальні нормативні акти які б визначали процедуру подачі відповідних пропозицій щодо преміювання не тільки начальника адміністрації, його заступників, а і керівників підрозділів одноразовим заохоченням - «За виконання особливо важливих завдань». Не надав відповідних документів і прокурор.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 показала, що зазначений порядок подачі документів щодо одноразового преміювання за виконання особливо важливих завдань заступників начальника адміністрації, керівників підрозділів був і в минулому.

Також, із наказу № 129 від 01.03.2016 року вбачається, що аналогічний рапорт на преміювання підлеглих та себе подав на ім'я начальника адміністрації і начальник служби управління персоналом та організації біснес-процесів.

Враховуючи викладене, є обгрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Відтак, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови з наведених в апеляційній скарзі мотивів та для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, про що просить апелянт.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП Апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області Цибулькіна В.С. - залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області М.П. Міняйло