Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/3790/16-п Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/778/382/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від 16 листопада 2016 р. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь держави.

Згідно постанови суду, 06.09.2016 року о 03 годині 00 хвилин в м. Запоріжжя, вул. Січі, буд. 57, керував а/м «Skoda Pick-UP», д/н НОМЕР_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 6810 (ARCD 0507)», тест №0921, проба позитивна 2,60 проміле. Від проходження повного медичного огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить визнати поважним причину пропуску строку на оскарження постанови, просить її скасувати та закрити провадження у справі. Своє прохання обгрунтовує тим, що судом справу було розглянуто без його присутності, чим суд унеможливив правильно встановити фактичні обставини справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 копію постанови суду отримав 07.11.2016 р., о тому строк на її оскарження слід поновити.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, розгляд справи неодноразово відкладався, про час та місце слухання справи ОСОБА_2 був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, постанову судді та апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що він протиправно притягнутий до адміністративної відповідальності спростовується матеріалами справи.

Суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи свої висновки дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

-протоколом серії АП2 № 366867;

- тестом на алкоголь № 921;

- письмовими поясненнями свідків та поясненнями свідків, які дані безпосередньо у судовому засіданні;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом подій 06.09.2016 р.

Так, згідно тесту на алкоголь № 921 від 06.09.2016 р. у ОСОБА_2 виявлено 2,6 проміле алкоголю. Газоаналізотор «Alcotest 6810 (ARCD 0507)» є повіреним, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 10.08.2017 р.

За змістом акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів результат огляду на стан спяніння позитивний 2,6 проміле. Даний акт містить підпис ОСОБА_2 у графі «З результатами згоден».

В судовому засіданні капрал поліції ОСОБА_3 пояснив, що 06.09.2106 р. він ніс службу разом з старшим сержантом ОСОБА_4 По рації вони отримали орієнтування, що автомобіль Skoda Pick-UP зітнувся з автомобілем BMW та покинув місце ДТП. Під час переслідування даного автомобіля на вимогу зупинитись водій не відреагував, вони включили проблискові маячки та зупинили автомобіль Skoda Pick-UP під керуванням ОСОБА_2 Після цього були запрошені свідки, також підїхав водій автомобіля BMW. При спілкування велась відеофіксація. Водій був у стані алкогольного спяніння. У водія був стійкий запах алкоголю, хитка хода, порушення мови. Він продув алкотестер Drager Alcotest, їхати до лікарні відмовився. Факт знаходження у стані алкогольного спяніння не заперечував, в протоколі він власноруч написав: «Більше не буду». Водія було відсторонено від керування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що проїхавши перший міст на острові Хортиця побачив, що патруль зупинив автомобіль Skoda Pick-UP. Одразу підїхав другий екіпаж поліцейських. За його участі та участі другого свідка було складено протокол за ст. 130 КУпАП на ОСОБА_2 Водій спочатку відмовлявся продувати газоаналізатор «Drager», однак в подальшому продув. Результат був позитивний. В лікарню їхати водій відмовився.

Свідок ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, та, відповідно допитаний у судовому засіданні не був.

Разом з тим, матеріали справи містять письмові пояснення від 06.09.2016 р. як свідка ОСОБА_5, так і свідка ОСОБА_6, за змістом яких 06.09.2016 р. о 03 год. 04 хв. в їх присутності ОСОБА_2, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), пройшов огляд на стан алкогольного спяніння, який проводився поліцейським з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest, показники якого становлять 2,6 проміле. Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків.

Як зазначив далі в постанові суд, досліджені у суді докази у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9»а» Правил дорожнього руху і в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Докази у справі не суперечать один одному, узгоджуються між собою. Фактичні обставини, які підтверджені доказами, відповідають дійсності, що встановлено шляхом огляду в судовому засіданні відеозапису подій 06.09.2016 р.

Відеозапис подій 06.09.2016 р. дійсно підтверджує правильність висновків суду.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу без його участі, чим позбавив його права доступу до правосуддя, на думку суду апеляційної інстанції є непереконливим, оскільки в постанові суд прямо зазначив, що 23.09.2016 р. ОСОБА_2 в судовому засіданні, в присутності свого захисника ОСОБА_7 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, заявив клопотання про виклик свідків та висловив сумнів щодо придатності алкотестера. В подальшому ОСОБА_2 участі в розгляді справи не брав, повідомлявся належним чином про час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 не надійшло, а тому суддя прийняв рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Зважаючи на наявні в матеріалах справи повідомлення ОСОБА_2 про час розгляду справи на 27.09.2016 р., 11.10.2016 р. та на 26.10.2016 р. та положення ст.ст. 38, 268 КУпАП на думку суду апеляційної інстанції суддя районного суду правильно прийняв рішенні про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_2 в апеляції на те, що він по телефону повідомляв помічника чи секретаря суду 27.09.16 р. про те, що він не зможе бути присутнім в судовому засіданні, матеріалами справи не підтверджуються. Окрім того, після цієї дати слухання справи призначалося двічі з повідомленням ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, є непереконливим, оскільки протокол досліджено судом і він відповідає положенням ст.256 КУпАП, а щодо посилань ОСОБА_2 на те, що 06.09.2016 р. він нікого не уповноважував і не допускав до керування транспортним засобом, то як видно із відеозапису подій на місці огляду працівник поліції розяснив ОСОБА_2, що він відстороняється від керування, а автомобіль доставить до місця призначення уповноважена на те особа.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи, а судом при розгляді справи неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, на думку суду апеляційної інстанції є непереконливими, оскільки спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

На підставі наведеного, апеляційний суд доходить до висновку про законність і обґрунтованість постанови районного суду, підстав для скасування або зміни якої за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не може бути задоволено, оскільки суд розглянув справі в строки, передбачені законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1