АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/969/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Бондаренко Г.І. розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1

- визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - штраф у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддею встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 886999 від 30 липня 2016 року, 30.07.2016 року о 01.50 год. в м. Харкові по пров. О. Яроша, 20 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Porshe Panamera», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження закрити, посилаючись на те, що вважає її незаконною та безпідставною. Справа розглянута без його участі, чим порушено його право на захист. Посилається на те, що співробітники поліції не зупиняли його, а підійшли до нього на підземній парковці вже тоді, коли він автомобілем не керував, а, більш того, знаходився на відстані від свого автомобіля.

Також вказує на протиріччя зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення.

Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймав, а копію постанови отримав його захисник лише 18 жовтня 2016 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення захисника Бондаренко Г.І. на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Матеріали справи містять пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які написані ними власноруч ( а.с. 4-6).

Апеляційний суд ставиться критично до цих пояснень, оскільки вони є ідентичними за змістом з посиланням на наявність відеозапису, однак відеозапис відсутній. Крім того, їх пояснення в суді першої інстанції відрізняються від пояснень, які вони надали 30 07.2016 року в присутності працівників поліції.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказували на те, що робили зауваження ОСОБА_2, коли він, нібито в стані алкогольного сп'яніння, сідав за кермо свого автомобіля. Однак в первинних поясненнях вони цього не зазначали.

Також, свідок ОСОБА_5 в своїх поясненнях (а.с. 6) вказує на те, що ОСОБА_2 в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення наніс удар працівнику поліції, однак в рапорті працівника поліції (а.с. 7) цей факт не зазначений. При таких не усунутих протиріччях в показах апеляційний суд не може прийняти їх до уваги.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Однак в цьому ж протоколі цим же працівником поліції зазначено, що огляд на стан сп'яніння був проведений у зв'язку з виявленими у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Відповідно до чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Крім того, виходячи зі змісту ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, а в постанові по справі навести опис встановлених ним обставин за результатами розгляду справи.

Додержання цих вимог закону суддею не забезпечено.

Також, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 та його захисник Бондаренко Г.І. участі не приймали.

Хоча адвокат Бондаренко Г.І., яка захищає ОСОБА_2, і звернулася до суду першої інстанції із заявою про перенесення розгляду справи у зв'язку із її хворобою (а.с. 20), однак всупереч вимог ст. 268 КУпАП, суддя розглянув справу та виніс судову постанову без її участі, та участі ОСОБА_2

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як слідує з тексту оскарженої постанови, в суді першої інстанції працівник поліції ОСОБА_6 пояснив, що 30.07.2016 року його було направлено на виклик. Він на патрульному автомобілі з напарником прибули за адресою м. Харків, пров. О. Яроша, 20 на підземну парковку. На парковці він побачив чоловіка з ознаками алкогольного сп'яніння, як пізніше з'ясувалось це був громадянин ОСОБА_2 Свідки, які також знаходились на парковці, продемонстрували працівникам поліції відеозапис, на якому ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння сідає за кермо автомобіля та їде. За фактом порушення ОСОБА_2 ч.1 ст. 130 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 було роз'яснені його права, від проходження тестування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізу Драгер, а також проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 у встановленому законом порядку відмовився. Відмовився він також від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та від отримання його копії.

Аналізуючи дані пояснення апеляційний суд може зробити висновок, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_2 знаходився на підземній парковці дому в якому він проживає та не перебував за кермом свого автомобіля, а протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено лише відповідно до пояснень свідків та відеозапису, який було надано працівникам поліції свідками.

Тобто працівники поліції не зупиняли ОСОБА_2 та власно не бачили що він знаходився за кермом автомобілю.

Таким чином, в розумінні вимог п.10.1. ПДР України ОСОБА_2 не був водієм автомобілю під час складення у його відношенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, відеозапис, який оглядався працівниками поліції на підземній парковці до матеріалів справи не долучений та судом першої інстанції не оглядався.

Вищенаведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від 12 жовтня 2016 року підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП по справі № 638/12709/16-п скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрити на підставі вимог п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з збігом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко