№ 336/7427/16-п
пр. № 3/336/3073/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, мешкає у АДРЕСА_1, зареєстрований проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,-

ВСТАНОВИВ:

27 листопаду 2016 року о 05.15 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем Nissan Navara, реєстраційний номер АР5240, рухаючись по пр. Соборному в районі будинку № 87г у м. Запоріжжя, маючи ознаки спяніння, будучи зупиненим поліцейськими, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушення не визнав повністю, пояснивши, що 27 листопаду 2016 року приблизно з 01.00 години до 04.30 години разом зі своїми друзями відпочивав у кафе «Сан Сити», розташованому по вул. Набережна у м. Запоріжжя. Разом з ним були його дружина, власник автомобілю Ніссан ОСОБА_3, друг ОСОБА_4 та інші особи, загалом було десь сім осіб. Вийшовши з кафе, усі сіли до автомобілю Ніссан, при цьому за кермом перебував ОСОБА_4, на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_5, а усі інші розташувались на задньому сидінні. Доїхавши до пр. Соборного у м. Запоріжжя були зупинені поліцейськими, які попросили надати документи на автомобіль та посвідчення водія, після чого запропонували ОСОБА_2 пройти тестування для визначення стану алкогольного спяніння, від чого ОСОБА_2 відмовився, оскільки автомобілем не керував. Чому при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не надав пояснень, ОСОБА_2 вказати не зміг, як і не пояснив суду причин повідомлення поліцейським, що саме він керував автомобілем. Просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження щодо ОСОБА_2 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейськими не доведено, що автомобілем керував саме ОСОБА_2

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_5 пояснив, що з ОСОБА_2 підтримує дружні стосунки близько 18 років. На підставі довіреності ОСОБА_5 володіє автомобілем Ніссан Навара. В якийсь день у листопаді 2016 року, точної дати він не памятає, оскільки перебував у стані сильного алкогольного спяніння, вони в компанії приблизно 7-8 чоловік відпочивали в кафе «Сан Сіті» по вул. Набережній у м. Запоріжжя. Після 2 або 3 години ночі всі разом в кількості десь 7-8 чоловік на автомобілі Ніссан поїхали до іншого розважального закладу, при цьому за кермом автомобілю сидів чоловік на ім'я ОСОБА_2, але не ОСОБА_2 Надаючи вказаному чоловіку право керування автомобілем ОСОБА_5 не зясовував чи перебуває він у тверезому стані та чи є у нього водійське посвідчення. На пр. Соборному у м. Запоріжжя автомобіль зупинили поліцейські, які почали вимагати надати документи на автомобіль та посвідчення водія, однак, усі почали сперечатись, будучи обуреними. Водій автомобілю водійського посвідчення не мав. Що сталось далі, ОСОБА_5 не знає, оскільки він поїхав відпочивати далі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надавав суперечливі пояснення, вказавши, що з ОСОБА_2 він знайомим та підтримує дружні стосунки білизно 5 років. В грудні 2016 року, точної дати свідок не памятає, ввечері на запрошення ОСОБА_2 свідок приїхав до кафе «Сан Сіті», де відпочивала компанія у складі кількох людей, в тому числі і ОСОБА_2 Десь за дві години всі вирішили поїхати до кафе «Парк Авеню» на пр. Соборному у м. Запоріжжя, для чого сіли в автомобіль десь всімох. На прохання ОСОБА_4 володілець автомобілю на ім'я ОСОБА_5 дозволив ОСОБА_4 керувати автомобілем, хоча ОСОБА_4 не мав та не має водійського посвідчення. Після виїзду на пр. Соборний автомобіль був зупинений працівниками поліції, після чого свідок відійшов у бік. Оскільки свідок не мав посвідчення водія він попросив ОСОБА_2 вказати, що за кермом був саме він, натомість коли саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2 домовились про це свідок пояснити суду не зміг. Конфлікту між ними та поліцейськими не було, а потім ОСОБА_2 поїхав з працівниками поліції.

Далі свідок змінив свої пояснення, вказавши, що майже одразу після того, як вийшов з автомобілю швидко покинув місце події та пішов на зупинку громадського транспорту «ОСОБА_1 ринок», звідки з відстані десь 800 метрів спостерігав за тим, що коється. Далі свідок знову змінив свої пояснення, вказавши, що одразу після того, як він вийшов з автомобілю, побіг до зупинки, а одразу, як дійшов до зупинки громадського транспорту, то поїхав, а за подіями спостерігав, коли прямував на зупинку.

Також свідок заперечував виникнення конфлікту між пасажирами автомобілю Ніссан та поліцейськими, натомість як такі твердження спростовані поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_5 та відеозаписом.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_2 вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Пояснення ОСОБА_2 щодо того, що автомобілем Ніссан він не керував, а керував ним ОСОБА_4, на переконання суду повністю спростовані відеозаписом з боді-камер поліцейських, долученим до матеріалів справи.

При цьому пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими, непослідовними, неконкретними, оскільки свідок ОСОБА_5 так і не зміг пригадати дату подій, вказуючи при цьому, що в подібний спосіб він відпочиває через день, а свідок ОСОБА_4 вказував, що події відбувались у грудні 2016 року та кілька разів змінював свої пояснення в судовому засідання.

Враховуючи вищевикладене, а також і те, що обидва допитані свідка перебувають з ОСОБА_2 у дружніх стосунках, тобто певною мірою є особами зацікавленими та не являються неупередженими, у суду немає підстав довіряти поясненням свідків тою мірою, щоб констатувати непричетність ОСОБА_2 до скоєння правопорушення.

При цьому суд також враховує і те, що інші особи, які були свідками подій, однією з яких є дружина ОСОБА_2, для допиту в суд не з'явились, про їх допит захисник не клопотав.

Самого факту відмови від проходження медичного освідування на стан спяніння ОСОБА_2 не оспорював, а факт керування автомобілем саме ним, на переконання суду, повністю підтверджений як відеозаписом, так і поясненнями самого ОСОБА_2 під час спілкування з поліцейськими дорогою до відділення поліції, які також зафіксовані на дослідженому відеозаписі.

За визначенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, встановлений безперечний обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дослідженими доказами вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ст. 130 ч. 1 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які помякшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено, оскільки вину у скоєнні правопорушення ОСОБА_2 не визнав, у скоєному не розкаявся, усіма способами намагався ввести суд в оману щодо дійсних обставин подій.

Враховуючи, що ст. 130 ч. 1 КУпАП не передбачає альтернативних стягнень, окрім штрафу з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами, тож суд накладає саме таке стягнення на правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, мешкає у АДРЕСА_1, зареєстрований проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, мешкає у АДРЕСА_1, зареєстрований проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн (двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп) (рахунок отримувача 0009, отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі 22030001, код отримувача 38025367, банк отримувача УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, призначення платежу: судовий збір по адміністративній справі, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора і може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області в установленому порядку.

Суддя О.І. Дацюк