АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/907/16 Головуючий у першій інстанції: Дружинін К.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., в місті Дніпрі, за участю: ОСОБА_3 її захисника-адвоката Денисенка М.М., потерпілого ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника Денисенка М.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах викладених в постанові судді першої інстанції, ОСОБА_3 30.09.2016 року о 18 годині 10 хв, керуючи автомобілем Mazda 6 н/з НОМЕР_2, в районі будинку № 57 по пр. Пушкіна в м. Дніпро, рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпеці маневру, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який знаходився в нерухомому стані, при цьому автомобілям спричинено механічні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_3, порушила вимоги п. 10.9 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник Денисенко М.М., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

При цьому адвокат вказує, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки із матеріалів справи вбачається, що при складанні протоколу посадовою особою не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення. Судом взагалі не вказано в постанові який саме протокол про адміністративне правопорушення ним було досліджено.

Вказує на те, що суд при накладенні стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини що обтяжують чи пом'якшують покарання.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її захисник-адвокат Денисенка М.М. підтримали апеляційну скаргу адвоката, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 067106 від 21 жовтня 2016 року; схемою місця ДТП, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортного засобу після зіткнення, а також пошкодження, які отримав автомобіль в результаті ДТП та локалізація цих пошкоджень; поясненнями ОСОБА_5, з яких вбачається, що останній підійшовши до автомобіля виявив пошкодження переднього лівого крила та розбитий повторювач повороту. Після чого до нього звернувся гр. ОСОБА_6, та пояснив, що автомобіль Мазда, який рухався заднім ходом пошкодив його автомобіль; поясненнями свідка ОСОБА_7, згідно яких, останній бачив, як автомобіль Мазда д/н НОМЕР_2, сірого кольору, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль Ореl, після чого поїхав.

Об'єктивних причин ставити під сумніви покази вищезазначеного свідка ОСОБА_7, не вбачається. Саме вказаний свідок в день події, повідомив потерпілому та працівникам поліції, що за кермом автомобілю була жінка з білявим волоссям, в судовому засіданні свідок зазначив, що вона зовнішньо дуже схожа на ОСОБА_3

Згідно рапорту інспектора поліції ОСОБА_8, вбачається, що в ході проведення розшукових заходів 15.10.2016 року проїжджаючи по вул. Червоній, в районі буд. 3 в м. Дніпро, було виявлено автомобіль Мазда -6, н/з НОМЕР_2, за кермом якого знаходилась ОСОБА_3, якій було вручено запрошення до УПП у м. Дніпро, для опитування за вказаним фактом ДТП, яка в усній формі пояснила, що дійсно було ДТП, але остання не розуміла що сталося та поїхала, на що було складено фото таблицю, де виявлено зовнішні пошкодження у вигляді : подряпини лакофарбового покриття на задньому бампері з права.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив суду першої інстанції, що ОСОБА_3 спочатку визнала, що скоїла зіткнення з автомобілем потерпілого, але в подальшому відмовилася давати будь-які пояснення на підставі ст.63 Конституції України.

Відповідно до пункту 10.9 ПДР України Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення зазначеної норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3, підтверджується, зокрема і фототаблицею (а.с. 6-7) та рапортом інспектора поліції (а.с. 9), де відображено та зазначено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що відсутні докази, які підтверджують той факт, що саме ОСОБА_3 30.09.2016 року о 18-00 годині керувала автомобілем Мазда 6 НОМЕР_2, а також те, що судом першої інстанції не встановлено, кому саме належить автомобіль Мазда 6, та до якої держави має відношення номерний знак НОМЕР_2 не беру до уваги, оскільки дані твердження спростовуються рапортом інспектора поліції, та поясненнями свідка ОСОБА_6.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_3 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції позбавляючи права керування транспортними засобами останньої на максимальний строк, передбачений санкцією статті, не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно якої, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника, стосовно порушення судом вимог ст. 33 КУпАП, заслуговують на увагу.

Так, згідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_3 максимальне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, судом першої інстанції поза увагою залишилися істотні обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

В ході апеляційного розгляду встановлено обставини, які у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення а саме самовільне залишення місця пригоди (справа № 204/7041/16-п відносно ОСОБА_3 за ст. 122-4 КУпАП), та не визнання своєї вини, в той час, як відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та наявність неповнолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, які вважаю можливим врахувати, як обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП, пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Також, при зміненні накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, враховую думку потерпілого ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зміни накладеного адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, приходжу до висновку про можливість пом'якшення накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення та накладення на неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком передбаченим санкцією ст. 124 КУпАП, а саме шести місяців позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Денисенка Максима Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун