АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень, -

встановив:

постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 30 листопада 2016 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи у публічному місці, у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Робоча 158 у м. Дніпро, виражався нецензурною лайкою, чіплявся до громадян, тобто вчинив хуліганські дії, передбачені ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати винним ОСОБА_2.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, посилається на те, що через відсутність сприятливих умов для утримання собаки на вулиці, був вимушений взяти собаку з собою до магазину, оскільки в протилежному випадку його дії могли б розцінюватися як жорстке поводження з твариною. Крім цього, апелянт вважає, що зауваження та дії потерпілого ОСОБА_2 мають бути кваліфіковано як протиправні дії, передбачені ст. 89 КУпАП, за які особа має бути притягнута до відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду, закривши провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасника судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд під час перегляду справи обмежений доказами які були предметом дослідження у суді першої інстанції, і може дослідити нові докази, якщо вони не були дослідженні через суттєві порушень норм матеріального та процесуального права, або необґрунтоване їх відхилення судом першої інстанції.

Так із постанови суду вбачається, що справу суд першої інстанції розглянув з дотриманням вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП та забезпечив виконання вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості постанови суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, оскільки були вмотивовані вимогами Кодексу України про адміністративне судочинство, а не Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо перекладання вини на ОСОБА_2 також безпідставні. Оскільки як слідує із вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов'язаний вирішити питання щодо вини особи виключно у межах пред'явленого у протоколі обвинувачення, і позбавлений можливості перекваліфікації чи перекладання вини з однієї особи на іншу.

Крім цього, апеляційним судом було перевірено правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи, під час якої було встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до протоколу та рапорту (а.с. 1, 2), 30 листопада 2016 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, будучи у публічному місці, приміщенні магазину «АТБ», розташованого по вул. Робоча 158 у м. Дніпро, посадив у кошик, передбачений для загального користування покупцями магазину, собаку. З метою припинення зазначених протиправних дій, з зауваженням до ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2, проте особа на зауваження останнього почала виражатися нецензурною лайкою, тим самим грубо порушив громадський порядок та спокій громадян у публічному місці, що підтверджується письмовими поясненнями свідків (а.с. 5, 6).

Разом з тим, у своїх первинних письмових поясненнях (а.с. 8) ОСОБА_1 факт вчинення ним хуліганських дій не заперечував, а у судовому засіданні апеляційного суду не надав належних переконливих доказів, яким б спростовувалися встановленні судом першої інстанції обставини.

Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши у своїй сукупності наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, тобто у вчиненні дрібного хуліганства.

Також, під час перегляду встановлено, що порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для притягнення особи до відповідальності та накладення на неї адекватного та справедливого стягнення обґрунтовано встановив.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.П. Піскун

Дніпропетровської області