Справа № 372/2672/16-п Головуючий у І інстанції Висоцька Г. В.
Провадження № 33/780/770/16 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 138 28.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_3

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн.60 коп.

Згідно з постановою суду, 02.10.2016 року о 12 год. 15 хв. в м. Обухів по вул. Київській 158, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1, змінюючи напрямок руху, а саме здійснюючи поворот ліворуч на перехресті, не переконався, що це не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, при зустрічному розїзді не тримався якомога ближче до правого краю проїзної частини, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався з головної дороги та повертав праворуч, завдавши обом автомобілям механічних пошкоджень.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та матеріали адміністративного провадження щодо нього направити до відділу Обухівського ВП в Київській області для належного оформлення.

В обґрунтуванні вказує, що в оскаржуваній постанові не вказано які пункти ПДР України ОСОБА_1 було порушено, звертає увагу, що потерпіла в суді першої інстанції зазначила, що вона не гальмувала, побачивши автомобіль правопорушника та не зменшила швидкість руху, оскільки розгубилась, тому вважає, що вона порушила вимоги п.п.2.9 (б) та 12.3 ПДР, що призвело до ДТП, також звертає увагу суду, що потерпіла підтвердила, що в схемі ДТП, на місці де відбулось зіткнення, відсутня будь-яка розмітка, крім цього зазначає, що працівниками під час оформлення ДТП в схемі до протоколу про адміністративне правопорушення не встановлене місце зіткнення транспортних засобів, не вказано наявність осипу скла, наявність та розташування інших транспортних засобів, також в схемі ДТП є наявні заміри, які суперечать здоровому глузду.

Звертає увагу, що порушені ним пункти ПДР, які вказані в постанові суду, протоколом про адміністративне правопорушення йому не інкримінуються, тому вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом не взято до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновки.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника потерпілої, який просив рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так вина ОСОБА_1, у порушенні п. п.10.1,11.2 Правил дорожнього руху стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 295734 від 03 жовтня 2016 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- схемою місця ДТП від 03 жовтня 2016 року, з якої вбачається, що автомобіль марки «Форд» розташований на відстані 1,68 метрів від правого краю проїзної частини після зупинки, а під час зіткнення на відстані 0,52 метра від правого краю проїзної частини, при цьому місцями зіткнення на схемі зазначені дві відстані - 2,50 метрів від лівого краю проїзної частини зі слів потерпілої ОСОБА_4, та 2,96 метрів від лівого краю проїзної частини зі слів ОСОБА_1, при цьому відстань від лівого до правого краю проїзної частини становить 6,75 метрів, з чого можна зробити висновок, що автомобіль марки «Ауді» рухався по центру дороги, не тримаючись якомога ближче до правого краю проїзної частини;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_4, в яких вона вказала, що їхала на своєму автомобілі «Форд» із пасажиром ОСОБА_5 на передньому сидінні, по вул. Київській, підїжджаючи до перехрестя побачила червоний сигнал світлофора та почала знижувати швидкість руху, продовжуючи рух на зелений сигнал світлофора почала виконувати маневр у вигляді повороту направо зі швидкістю приблизно 20-30 км/г. Одразу після повороту вона побачила на перехресті автомобіль «Ауді», який рухався спочатку правіше, а потім різко повернув ліворуч, в результаті чого сталося зіткнення з її автомобілем;

- поясненнями свідка ОСОБА_6, яка зазначила, що автомобіль марки «Форд» здійснював поворот ліворуч з вул. Київської на зелений сигнал світлофора, в цей час автомобіль марки «Ауді» виїжджав на вул. Київську, не зупиняючись «Ауді» здійснив різкий маневр вліво та скоїв зіткнення з «Форд», який рухався по своїй полосі, тримаючись правого краю проїзної частини;

- поясненнями свідка ОСОБА_5, яка була пасажиром автомобіля марки «Форд», та зазначила, що при повороті на перехресті праворуч на зелений сигнал світлофору, назустріч автомобілю «Форд» різко виїхав автомобіль «Ауді», який не стояв на перехресті, а рухався ближче до лівої частини проїзної частини.

Дані пояснення повністю узгоджуються з пошкодженнями на автомобілях.

Ставити під сумнів дані докази у апеляційної інстанції немає підстав.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124КУпАП є правильною.

Щодо доводів ОСОБА_1 про наявність на світлофорі зеленої стрілки на табличці, яка вимагає від водія, який рухається прямо чи ліворуч відступити від правого краю проїзної частини та пропустити транспортний засіб, який має намір здійснити маневр праворуч, то вони не є спроможними, оскільки вказана дорога має по одній смузі для руху в кожному напрямку, по-друге, стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху за умови надання переваги іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух (п. е п. 8.7.3 ПДР України), і в, жодному разі, не зобовязує водія на дорозі з однією смугую для руху в одному напрямку відступити від правого краю проїзної частини настільки, щоб між ними міг розміститися ще один транспортний засіб.

Твердження ОСОБА_1 про порушення правил дорожнього руху потерпілою ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративного провадження в суді апеляційної інстанції.

Щодо порушень вимог Інструкції з оформлення працівниками поліції під час оформлення ДТП, на які вказує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, то суд першої інстанції повно та всебічно дослідив як протокол про адміністративне право прошення, так і додану до нього схему ДТП, та обґрунтовано,з врахуванням показань всіх учасників ДТП та свідків, прийшов до вірного висновку про порушення правил дорожнього руху саме ОСОБА_1, що призвело до пошкодження автомобілів.

Крім того, із змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що обєктивна сторона вищезазначеного адміністративного правопорушення детально була встановлена при розгляді адміністративної справи в суді першої інстанції, з якої випливає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 та 11.2 ПДР, які знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками ДТП, тому доводи правопорушника про скасування постанови суду через відсутність в судовому рішенні вказівки на порушення ним п.п.10.1, 11.2 ПДР є малопереконливими.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Обухівського районного суду Київської області є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Київської області ОСОБА_7