АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/3893/15-п
Номер провадження №33/791/37/2016 Головуючий в І інстанції Бойко В.П.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

08 лютого 2016 року суддя судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, з його участю та ОСОБА_3 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 січня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Гардабані, не працюючого,

адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №220213 від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_3 10.11.2015 року о 17 годині 50 хвилин, по вул. Перекопській в м. Херсоні, керуючи автомобілем «ВАЗ2107» державний номер НОМЕР_1, рухаючись в темну пору доби, у напрямку смт. Антонівка, не дотримався безпечної швидкості, не врахував погодні умови, тобто порушив п.12.2, 12.3, 2.3Б ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий транспортний засіб ДЕУ державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. Внаслідок ДТП, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. В діями ОСОБА_3 працівники ДАІ вбачали адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що зафіксували у протоколі.

Розглядаючи зазначену справу, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_3 та закрив провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, зазначаючи, що, на його думку, суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, а тому, уточнюючи у судовому засіданні апеляційної інстанції свої апеляційні вимоги, просив зазначену постанову скасувати та визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2, який підтримав уточнену апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_3, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без зміни дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, вважаю, що апеляція підлягає задоволенню.

Як обґрунтовано зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3, останній керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Перекопській, в темну пору доби, у напрямку смт. Антонівка, не дотримався безпечної швидкості, не врахував погодні умови, тобто порушив п.12.2, 12.3, 2.3Б ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий транспортний засіб ДЕУ державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, чим скоїв, як зазначено у протоколі адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Визнаючи відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 та закриваючи провадження відносно нього, суд першої інстанції практично не мотивував своє рішення, навівши висновки, які не відповідають встановленим обставинам, використавши єдиний аргумент - рух ОСОБА_3 по головній дорозі.

Так, суд зазначив, що «ДТП сталося не з вини ОСОБА_3, оскільки водій автомобіля ДЄУ рухався заднім ходом з узбіччя на проїжджу частину, під час того, як ОСОБА_3, рухався по вул. Перекопській по головній дорозі». На підставі цього єдиного речення, суд прийшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3.

Разом з тим, такий висновок суду є передчасним і його зроблено без урахування усіх обставин справи, на підставі неправильної оцінки доказів.

Так, безпосередньо ОСОБА_3, у судовому засіданні апеляційної інстанції заявив, що бачив на узбіччі автомобіль ДЕУ, водій якого включав задню передачу, про що свідчило, як він пояснив, загорання лампи руху заднім ходом, але з невідомих йому причин, автомобіль залишався на місті.

Виходячи з такої заяви, а також враховуючи, що водій ОСОБА_2 на зазначеному автомобілі ДЄУ, застряв та не міг рухатись, частиною автомобіля, приблизно 1-1,5 м залишаючись на проїжджій частині вулиці Перекопська, слід зробити висновок, що ОСОБА_3 помітив ситуацію, яка при певних обставинах може привести до зіткнення, але, незважаючи на вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху згідно якої, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, а ОСОБА_3 виявив її, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, що стало однією з причин зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, згідно п. 12.2 Правил дорожнього руху «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, а ОСОБА_3 рухався саме за таких умов, швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а ОСОБА_3, як він пояснив, навіть не гальмував, що підтверджує відсутність гальмового сліду, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 взагалі не контролював дорожню обстановку, незважаючи на те, що вчасно виявив небезпеку для руху. Вищезазначене у сукупності привело до дорожньо-транспортної пригоди з вини саме ОСОБА_3.

Твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 рухався по головній дорозі, а тому це знімає з нього будь-які звинувачення, є безпідставним, оскільки жодна стаття Правил дорожнього руху і, зокрема ті, на підставі яких ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення не містить посилань на рух по головній дорозі, як підставу порушувати Правила дорожнього руху, а особливо, коли є можливість уникнути цього.

За таких обставин постанова суду першої інстанції, якою визнано, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою його слід визнати винним у порушенні п.п. 2.3(б), 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, що потягло за собою зіткнення автомобіля «ВАЗ-2107» державний номер НОМЕР_1, під його керуванням, при русі в темну пору доби, по вул. Перекопській у напрямку смт. Антонівка, із стоячим транспортним засобом ДЕУ державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції зазначеної статті.

При цьому слід врахувати, що ОСОБА_3 виправдовуючи свої дії, зокрема, як і суд першої інстанції. посиланнями на рух по головній дорозі, в чому вбачає відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, фактично демонструє незнання правил дорожнього руху, на підставі чого, апеляційна інстанція вбачає за необхідне позбавити його права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 січня 2016 року, якою у діях ОСОБА_3 визнано відсутнім склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі відносно нього - закрито - задовольнити, зазначену постанову - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі якої позбавити його права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко