Справа № 572/3618/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз'яснені,

за участі інспектора поліції ОСОБА_2,

особи, яка притягується до адміністративно відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 09 листопада 2016 року о 16 год. 30 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Суворова, керував транспортним засобом марки "Мерседес Бенц", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST «№ARBH -0645 та відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнає, пояснив, що 09 листопада 2016 року о 16 год. 40 хв. він, як пасажир разом з водієм ОСОБА_4 їхав по вул. Суворова, де їх зупинив працівник поліції. В подальшому працівник поліції не представившись, почав вимагати посвідчення водія саме в нього, а не ОСОБА_4, який на той час керував транспортним засобом. Після словесної перепалки, він з ОСОБА_4 вийшли з машини. ОСОБА_1, закривши машину, злякавшись, втік, побоюючись, що працівники поліції йому в машину підкинуть наркотичні засоби, оскільки раніше він притягувався до кримінальної відповідальності у звязку зі збутом наркотичних засобів. Через два дні ОСОБА_1. забираючи машину зі штрафмайданчику дізнався, що на нього склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Показання ОСОБА_1 підтвердив свідок ОСОБА_4

В судовому засіданні свідок працівник поліції ОСОБА_2, який склав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також свідки події ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали пояснення, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівником поліції ОСОБА_2, він 09 листопада 2016 року о 16 год. 40 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Суворова, керував транспортним засобом марки " Мерседес Бенц", державний номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія та з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST «№ARBH -0645 та відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився. Згідно показань вказаних свідків, ОСОБА_4 зявився на місці події через 15-20 хвилин після того, як ОСОБА_1 втік з місця події.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні досліджено запис відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_1 на час зупинення 09 листопада 2016 року о 16 год. 30 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Суворова працівником поліції ОСОБА_2 автомобіля "Мерседес Бенц ", державний номерний знак НОМЕР_1. Зі вказаного відеозапису вбачається, що в автомобілі на час зупинення працівником поліції ОСОБА_2, який зафіксований на відеозаписі, перебували дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які між собою розмовляли. До автомобіля підійшов працівник поліції ОСОБА_2, привітався, з ним привіталися дві особи, і на запитання поліцейського ОСОБА_2, ОСОБА_4 відповів: «А в мене посвідчення в моєй машині», тобто показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не відповідають дійсності щодо того, що в салоні автомобіля перебував тільки ОСОБА_1, та не відповідають фактичним обставинам справи. До того ж біля автомобіля "Мерседес Бенц ", державний номерний знак НОМЕР_1 перебував лише ОСОБА_2, а поліцейські ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитані в якості свідків, перебували від вказаного автомобіля на відстані близько 100 метрів, відповідно не могли почути запаху алкоголю від ОСОБА_1 з такої відстані, та побачити осіб, які перебували в салоні автомобіля "Мерседес Бенц ", державний номерний знак НОМЕР_1. Також суд враховує, що на прохання інспектора Котик В.Р., саме ОСОБА_4 відповів щодо його посвідчення волія.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

У звязку з вищенаведеним інспектор поліції ОСОБА_2 був залучений до розгляду справи та йому було надана можливість обґрунтувати свою позицію по справі, виступити у судових дебатах.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП діях ОСОБА_1, оскільки наданими доказами не спростовані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що керував автомобілем саме ОСОБА_4

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :