Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Єнакієве Донецької області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2016 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 29 серпня 2016 року о 15 годині 16 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Toyota д/н НОМЕР_2 на вул. Антоновича, 111/17 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) виїхала на перехрестя на заборонний (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Honda д/н НОМЕР_3, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі, посилаючись на недотримання суддею вимог закону щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставини справи. Зазначає, що вимоги ПДР вона не порушувала і почала рух на зелений сигнал світлофора, однак її пояснення неповно і неправильно сприйняті судом. Вважає, що суд не дав належну оцінку довідці КП "Київдорсервіс" про режим роботи світлофорів на перехресті, якою підтверджується, що коли для неї загорівся зелений сигнал світлофора, для водія автомобіля "Honda" ОСОБА_5 вже 5 секунд горів червоний сигнал і забороняв рух, а також поясненням свідка ОСОБА_6, яка переходила проїзну частину, коли відбулося зіткнення. Механічні _______________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1744/2016 Постанова винесена суддею Дідиком М.В.

Категорія: ст.124 КУпАП

пошкодження транспортних засобів, на думку ОСОБА_3 свідчать про те, що автомобіль "Honda" рухався із значною швидкістю, оскільки водій мав намір встигнути проїхати перехрестя на заборонний сигнал світлофора.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, повністю підтвердивши викладене в ній, та просили її задовольнити, скасувавши постанову судді із закриттям провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; пояснення потерпілого ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою на те особою, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях потерпілого.

Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що 29.08.2016 року о 15 годині 15 хвилин він, керуючи автомобілем "Honda", рухався по вул. Володимиро-Либідській від вул. К. Малевича в напрямку вул. Великої Васильківської на зелений сигнал світлофора. Коли майже перетнув перехрестя з вул. Антоновича і повернувся ліворуч, то побачив, що в п'ятій смузі вул. Антоновича рухається автомобіль "Toyota", який здійснив зіткнення з його автомобілем. Удар прийшовся в ліві передні двері та ліве переднє колесо, після чого його автомобіль відкинуло на пішохідний перехід біля Володимирського ринку.

Схемою місця ДТП, яка містить дані про місце зіткнення транспортних засобів, наявність та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження лівого переднього крила, лівих задніх і передніх дверей, переднього бампера, лівої протитуманної фари, лівої блокфари, лівого переднього диску, лівого заднього підкрилка, капота в автомобілі "Honda", капота, переднього бампера, решітки радіатора, обох фар, переднього вітрового скла, передніх крил, правого заднього крила, правих передніх та задніх дверей, правого дзеркала в автомобілі "Toyota"), розташування транспортних засобів після зіткнення, також підтверджується, що на перехресті вулиць Антоновича і Володимиро-Либідської сталася ДТП, коли ОСОБА_5 майже закінчив проїзд перехрестя, і траєкторії руху транспортних засобів перетиналися.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджується між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків пояснення ОСОБА_3 та доводи її апеляційної скарги.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_3 29.08.2016 року о 15 годині 16 хвилин вона, керуючи автомобілем "Toyota" по вул. Антоновича в напрямку станції метро "Либідська", зупинилася на червоний сигнал світлофора. Дочекавшись зеленого сигналу, подивилася на транспортні засоби, які стояли в сусідніх рядах, щоб ще раз переконатися, що можна починати рух, і орієнтувалась на автомобіль, що стояв у крайній правій смузі, потім першою почала рух, а за нею - весь її ряд. Раптово в її автомобіль в'їхав автомобіль "Honda", який рухався на великій швидкості і, на її думку, намагався встигнути проїхати перехрестя, коли для нього рух вже був заборонений.

Слід зауважити, що ці пояснення є нелогічними вже навіть з огляду на те, що перед початком руху ОСОБА_3 орієнтувалася, крім світлофора, на транспортні засоби, які, за її поясненнями, стояли в сусідніх смугах, однак першою почала рух.

До того ж, за поясненнями ОСОБА_5, в крайній правій смузі по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 встановлена табличка білого кольору із зеленою стрілкою, тобто табличка, яка згідно з п.8.7.3 "е" ПДР дозволяє рух праворуч при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Що стосується довідки КП "Київдорсервіс" про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно режиму роботи світлофорів та розташування дорожніх знаків) на перехресті вул. Антоновича - вул. Володимиро-Либідської, то, як правильно зазначено в постанові, вона не підтверджує і не спростовує версію ОСОБА_3 про механізм та обставини пригоди. Враховуючи конфлікт напрямків, коли на вул. Володимиро-Либідській горить зелений сигнал світлофора, то рух по вул. Антоновича заборонено, і навпаки.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6, які вона дала суду першої інстанції, 29.08.2016 року після 15 години вона переходила вул. Антоновича на зелений сигнал світлофора для пішоходів, після чого переходила вул. Володимиро-Либідську також на зелений сигнал світлофора для пішоходів і, не дійшовши до середини дороги, почула стук і скрегіт ДТП за участю автомобілів "Toyota" і "Honda". Безпосередньо ДТП вона не бачила.

Даючи оцінку доказам у їх сукупності, слід погодитися з висновками судді місцевого суду, який не взяв до уваги пояснення правопорушника та свідка ОСОБА_6, оскільки пояснення свідка, яка самої пригоди не бачила, не є переконливими.

Оскільки у справі відсутні дані про те, з якого боку свідок переходила вул. Володимиро-Либідську по регульованому пішохідному переходу, слід зауважити, що якщо б вона рухалася по тій частині дороги, звідки виїхав автомобіль "Honda", вона б не змогла не звернути увагу на транспортний засіб, який рухається на червоний сигнал (за наявності зеленого сигналу для пішоходів). У разі ж переходу з іншого боку дороги, свідок могла бачити зіткнення, що сталося поблизу пішохідного переходу.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП, а саме, характеру вчиненого, особі правопорушника.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн