АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1686/2016 Суддя у першій інстанції: РудикІ.В.
Категорія: ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, інших учасників ДТП ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Цією ж постановою з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_3 05.08.2016 року об 11 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Столичне Шосе, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився лікарем наркологом, згідно висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 003856 водій ОСОБА_3 перебував в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Крім того, ОСОБА_3 05.08.2016 року о 11 год.15 хв., по вул. Столичне Шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів та отриманням водія «Мітсубіші» ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п 2.3б, 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2016 скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва є упередженою та постановлена без всебічного з'ясування всіх обставин справи та дотримання вимог ст. ст. 268, 280 КУпАП.

Зокрема, вказує на те, що автомобіль Хонда червоного кольору д.н.з. НОМЕР_4 своїми діями створив аварійну обстановку, внаслідок чого і відбулося ДТП. Однак, суд вказані обставини не з'ясував та виніс незаконну постанову.

Крім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції у постанові вказав, що він умисно затягує розгляд справи шляхом пошуку захисника, заявлених клопотань про проведення відповідних експертиз та ознайомлення з матеріалами справи, при цьому, апелянт вважає, що це є його невід'ємним правом, оскільки в судовому засіданні 06.10.2016 він заявив клопотання про призначення інженерно авто-технічної експертизи, але суд відмовив у задоволенні клопотання та надав час до 04 листопада 2016 року самостійно звернутися до відповідного експерта, що і було зроблено, але під час судового засідання 04 листопада 2016 року захисник заявив про перенесення судового розгляду з можливістю надання часу на отримання результатів експертизи, але суд відмовив та звинуватив апелянта у затягуванні справи.

Також апелянт зазначає, що призначене покарання, а саме: без оплатного вилучення транспортного засобу санкціями ст. 124, 130 КУпАП не передбачено, а таке покарання є незаконне і не справедливе, обурює та підриває повагу до судової влади.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, інших учасників ДТП ОСОБА_4, ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_3 пояснив, що 05.08.2016 року, о 11 год. 15 хв. в м. Києві, по вул. Столичне шосе, керуючи автомобілем «Чері» д.н.з. НОМЕР_1 рухався у лівій смузі за автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який різко перестроївся в праву смугу, оскільки перед поворотом його підрізав автомобіль червоного кольору «Хонда». З метою уникнення зіткнення з автомобілем «Хонда» здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 який замість того, щоб зупинитися, поїхав далі, наїхав на відбійник через який потім перелетів на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3. Стверджує, що не порушував правила дорожнього руху, а ДТП відбулося внаслідок того, що автомобіль «Хонда» червоного кольору здійснив аварійну обстановку.

В той же час, водій ОСОБА_4, пояснив, що керуючи автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Столичне шосе, рухався у лівій смузі, попереду його автомобіля рухався автомобіль «Хонда» червоного кольору, який включив лівий покажчик повороту та почав зменшувати швидкість. Після чого автомобіль «Хонда» червоного кольору не вимикаючи лівого покажчика повороту, перестроївся в праву смугу руху. Уникаючи зіткнення з автомобілем «Хонда» червоного кольору, він прийняв у праву смугу руху та відчув сильний удар в задню частину свого автомобіля НОМЕР_8, від чого його автомобіль перевернувся через відбійник та впав на смугу зустрічного руху по якій рухався автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3.

Водій автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_9 ОСОБА_5, пояснив, що 05.08.2016 рухався на автомобілі по вул. Столичне шосе, в м. Києві, а на зустріч йому через відбійник перелетів автомобіль НОМЕР_2, щоб уникнути зіткнення звернув на зупинку громадського транспорту, але зіткнення уникнути не вдалося.

Так, відповідно до п.12.1, 12.3 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Таким чином, враховуючи пояснення учасників ДТП, переглянутого відеозапису з місця ДТП, характер та локалізацію механічних пошкоджень отриманих автомобілями НОМЕР_2, «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3, водій автомобіля НОМЕР_1 порушив п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, внаслідок чого і сталося ДТП.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції зазначаючи в оскаржуваній постанові вид адміністративного стягнення, вказав без оплатного вилучення транспортного засобу, то вони є слушними.

Так, санкція адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає: накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року та накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідно.

Таким чином, оскільки санкціями ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачено адміністративного стягнення, як оплатне вилучення транспортного засобу, з постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2016 року, фраза «без оплатного вилучення транспортного засобу» підлягає виключенню.

Доводи апелянта, про те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він умисно затягував розгляд справи, є безпідставними, голослівними та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо винності особи в скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без оплатного вилучення транспортного засобу - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови, вказівку «без оплатного вилучення транспортного засобу».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич