ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 м.Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш О.М ., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, м.Ужгород, вул. Грушевського , 25/23 , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення убачається, що 08.09.2016 року о 18 год. 50 хв. В м. Ужгород. ОСОБА_2 гр. ОСОБА_1Б керував т/з ВАЗ 2121 днз. 45878 РЕ , у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1Б вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, просив суд не визнавати його виним, зазначив, що власником авто він не є, за кермом автомобіля він не сидів, транспортний засіб не рухався, а був припаркований, зокрема у неправильному місці, що і стало причиною звернення до нього працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (м.Ужгород, вул. Грушевського 27/8) пояснив, що ввечері 08.09.2016 року вони з ОСОБА_1Б перебували біля Хімічного факультету УжНУ, останній залишив в авто телефон і пішов забрати його , в цей час до автомобіля під»їхали працівники поліції , транспортний засіб ВАЗ не рухався та взагалі двигун не працював, він просто був припаркованим.

Таким чином, заслухавши пояснення ОСОБА_1 свідка ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи , оцінивши належність та допустимість кожного доказу , вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1Б складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1Б згідно протоколу про адміністративне правопорушення стверджується таким, серія АП2 № 094047 від 08.09..2016 р. і актом огляду на стан сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів , зокрема ДРАГЕР 6810.

Разом з тим, з письмових пояснень ОСОБА_1Б , викладених у протоколі, вбачається, що він рух не здійснював, що в судовому засіданні підтвердив і свідок.

Всупереч ст. 251 КУпАП ці твердження ОСОБА_1Б інспектором ДПС не перевірено та не вказано доказів, які б їх спростовували.

Враховуючи наведене вважаю, що по даній справі виникає сумнів у винуватості ОСОБА_1Б , так як для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП необхідна сукупність факту перебування особи у стані алкогольного спяніння із фактом керування нею транспортним засобом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. розяснено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП України. Зокрема, у постанові про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи адміністративне правопорушення вказані в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, в матеріалах справи відсутні достатні і допустимі докази, які б свідчили про наявність саме в діях ОСОБА_1Б складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а визначення його провини не може ґрунтуватись на припущеннях, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 221, 247 п.1 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М Леміш