Справа № 529/1297/16-п
ПОСТАНОВА

28 грудня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.,

при секретарі Кривенко Р. С.,

з участю прокурора Скубачевського П.П,-

розглянувши у відкриотому судовому засіданні в смт Диканька в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 працюючу на посаді заступника директора Диканського територіального центру соціального обслуговування, одруженої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 якої, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працювала на посаді директора Диканського територіального центру соціального обслуговування, є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції » та вона є суб"єктом відповідальності за вчинення правопорушень , пов"язаних з корупцією.

Усвідомлюючи це , ОСОБА_1 як директор Диканського райтерцентру соцобслуговування, використовуючи свої повноваження керівника, усвідомлюючи, що згідно її посадової інструкції директора їй підпорядкований підрозділ «Соціальний офіс» будучи зобов"язаною не допускати у своїй роботі як керівника конфлікту інтересів, ці положення закону ігнорувала.

При цьому в порушення положень ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», які зобов"язують вживати заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів , повідомляти не пізніше наступного робочого дня про наявність реального потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, ОСОБА_1 як директор вказаної вище організації у її будівлі за адресою вул. Чернишевського, 10 смт Диканька, керуючись приватними інтересами, знаючи про невідповідність її невістки Касьян (дівоче прізвище Коновалова) О.О., що мала кваліфікацію інженера - будівельника, кваліфікаційним вимогам запропонувала 01.10.2015 року своїй невістці обійняти посаду завідувача підрозділом «Соціальний офіс», яку її невістка ОСОБА_2 прийняла та надала згоду щодо призначення її на цю посаду.

Незважаючи на виникнення реального конфлікту інтересів, що впливав на вчинення нею відповідальних дій щодо прийняття невістки на роботу ОСОБА_1 не повідомила свого безпосереднього керівника голову Диканської райдержадміністрації про такі обставини.

Однак , 01 жовтня 2015 року тут же в будівлі Диканського райтерцентру соцобслуговування по вул. Чернишевського, 10 смт Диканька ОСОБА_1 як директор, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, прийняла рішення , видавши наказ № 82 про прийняття своєї невістки ОСОБА_2 на посаду завідувача підрозділу « Соціальний офіс» вказаної вище організації.

Крім того, ОСОБА_1 як директор, знаючи про вакантність посади завідувача відділення соціально побутової адаптації , усвідомлюючи , що прийнята нею на посаду завідувача підрозділу «Соціальний офіс» невістка ОСОБА_2 не відповідає кваліфікаційним вимогам для зайняття цієї посади , діючи в приватних інтересах , з метою сприяння невістці отримувати більшу зарплату вирішила надати перевагу своїй невістці ОСОБА_2 у прийнятті рішення , щодо переведення невістки на цю вакантну посаду, яка у зв"язку з цим написала заяву про переведення її на зазначену вакантну посаду.

Незважаючи на виникнення у зв"язку з цим реального конфлікту інтересів, який впливав на вчинення нею відповідних дій та прийняття рішення щодо прийняття рішення про переведення невістки на зазначену вище вакантну посаду, ОСОБА_1 як директор в порушення вимог закону не повідомила голову Диканської райдержадміністрації про це і не вжила заходів до його врегулювання.

При цьому, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1, як директор у будівлі тер центру соцобслуговування по вул. Чернишевського, 10 в смт. Диканька прийняла рішення шляхом видачі наказу № 86 від 07.10. 2015 року про переведення своєї невістки ОСОБА_2 на посаду завідувача відділення соцільно-побутової реабілітації.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні цих двох правопорушень визнала повністю. При цьому пояснила, що ОСОБА_2 дійсно є її невісткою , а так як вона не мала роботи, то вона як директор Диканського райтерцентру соцобслуговування запропонувала невістці прийняти її на роботу та спочатку видала наказ про прийняття її на посаду завідувача підрозділу «Соціальний офіс», а потім видала наказ про переведення невістки на посаду завідувача відділенням соціально-побутової реабілітації, бо там більш висока зарплата. При цьому ні у першому, ні у другому випадку не повідомляла голову Диканської райдержадміністрації про наявність конфлікту інтересів. Вважає що причиною вчинення нею корупційних правопорушень є не зовсім вірне розуміння нею Закону України "Про запобігання корупції".

Вислухавши доводи прокурора, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази прихожу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні обох правопорушень, яке стверджується наступними доказами, а саме:

наявність реального конфлікту інтересів:

копією наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду директора територіального центру соціального обслуговування, посадовою інструкцією директора, копією паспорта ОСОБА_2, копією свідоцтва про укладення нею шлюбу, копією диплома ОСОБА_2, копією заяв ОСОБА_2 про призначення її на посаду завідувача підрозділу «Соціальний офіс» та про переведення на посаду завідувача відділення соціально-побутової адаптації, Положенням про Диканський районний територіальний центр соціального обслуговування, копією посадової інструкції завідувача підрозділу «Соціальний офіс» .

Аналіз вказаних вище документів та пояснень у суді самої ОСОБА_1 свідчить , що під час роботи директором тер центру з надання соцпослуг ОСОБА_1 усвідомлюючи , що ОСОБА_2 є близькою їй людиною , бо є її невісткою безсумнівно знаючи, виходячи з діючих положень про територіальний центр соціального обслуговування , її посадової інструкції , як директора та посадових інструкцій, як завідувача підрозділу «Соціальний офіс», завідувача відділенням соціально-побутової адаптації, які передбачають безпосереднє підпорядкування цих посадових осіб директору тер центру, все ж запропонувала своїй невістці ОСОБА_2 зайняти спочатку першу, а потім і другу з вказаних вище посад, хоч ОСОБА_2 за своїм фахом не відповідала кваліфікаційним вимогам для зайняття таких позад.

Такі дії ОСОБА_1 при вказаних вище обставинах свідчать про суперечність її приватних інтересів, зумовлених особистими та сімейними стосунками з невісткою ОСОБА_2, її службовим повноваженням як директора, що впливали на об"єктивність і неупередженість при прийнятті нею рішення, що свідчить про реальний конфлікт інтересів.

Відповідно ж до ст. 28 Закону України " Про запобігання корупції" ОСОБА_1, будучи директором терцентру та посадовою особою юридичної особи публічного права, зобов"язана була вживати заходи до недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня про конфлікт інтересів безпосередньо керівника.

Як вбачається з наявних матеріалів справи і це особисто підтвердила в суді сама ОСОБА_1, при вирішенні питань прийняття своєї невістки ОСОБА_2 на роботу та наступного переведення її на іншу посаду, вона не повідомляла про реальний конфлікт інтересів голову Диканської райдержадміністрації як свого безпосереднього керівника.

Аналіз викладених вище в сукупності обставин свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного право порушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, бо вона як директор, вирішуючи питання 01 жовтня 2015 року про прийняття своєї невістки на роботу та вирішуючи 07 жовтня 2015 року питання переведення невістки на іншу посаду, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника голову держрайадміністрації.

Вказані обставини щодо дій ОСОБА_1, як директора терцентру соцобслуговування в умовах реального конфлікту інтересів вбачаються також із аналогічних документів, які маються а матеріалах справи № 529/1297/ 16-п (на а.с. № № 23-39, 41, 43-45, 58-63, 70-72).

Незважаючи на заборону згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчиняти дії та приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 свідомо ігнорувала це та 01.10. 2015 року як директор видала наказ про призначення своєї невістки ОСОБА_2 на посаду завідувача підрозділу «Соціальний офіс» (а.с. № 40, справа № 529/1297/ 16-п), а 07.10.2015 року видала наказ про переведення своєї невістки ОСОБА_2О на посаду завідувача відділення соціально-побутової адаптації ( а.с. № 42, справа № 529/ 1297/ 16-п).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, прихожу до переконання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, бо обговорюючи, як директор юридичної особи публічного права питання прийняття на роботу та потім переведення своєї невістки на іншу посаду, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, вона прийняла рішення, а саме наказ про прийняття на роботу своєї невістки, а потім прийняла також рішення наказ про переведення своєї невістки на іншу більш високооплачувану посаду .

Приймаючи до уваги , що обидва адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 надійшли на розгляд одному і тому ж судді, які одночасно розглядаються автоматизованою системою документообігу суду поєднані в одне провадження, то відповідно до частини другої ст. 36 КУпАП стягнення за вчинені ОСОБА_1 правопорушення слід накласти в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених , яким є санкція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При призначенні стягнення на ОСОБА_1 приймаю до уваги характер вчинених правопорушень, які є правопорушеннями , пов"язаними з корупцією, особу порушниці, яка має пенсійний вік, її майновий стан, каяття, те , що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується , що є обставинами , які пом"якшують відповідальність , те , що на день розгляду справи конфлікт інтересів усунутий в установленому законом порядку.

Тому з урахуванням зазначених вище обставин приходжу до висновку , що за вчинене ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідно до санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП зі стягненням в доход держави згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судового збору у зв"язку з ухваленням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись, ч. 1 ст. 172 -7 , ч.2 ст. 172 -7 ст.ст. 32, 36, 283-289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчинення правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 172 -7 , ч. 2 ст. 172 -7 КУпАП та із урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 3400 грн.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 6 800 грн.

Стягти з ОСОБА_1 за винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в доход держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: