АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/839/16 Головуючий у першій інстанції: Хомініч С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Михайлова В.Д., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Михайлова В.Д. на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого машиністом екскаватора на ЧП «Ревуцький», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.10.2016 о 22 год. 00 хв. в м. Кривий Ріг по пр. Гагаріна, буд. 15 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Чері А15 Амулет» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає дійсності, не виразна мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Михайлов В.Д. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки судом не правильно було встановлено обставини справи.

При цьому адвокат зазначає, що свідки зазначені в протоколі не підтверджують факт відмови ОСОБА_3 саме у закладі охорони здоров'я. В акті огляду на стан алкогольного сп'яніння зазначено інших свідків, а ніж у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Адвокат вказує, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є неналежними свідками, оскільки їх особи не були встановлені працівниками поліції. В зв'язку з вищезазначеним адвокат вважає, що вина ОСОБА_3 не доведена у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його адвокат Михайлов В.Д. підтримали подану апеляційну скаргу адвоката, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 порушив.

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 свою провину не визнав, пояснив, що за дві години до зупинки випив 5 крапель валеріани, яку запив водою. Почував себе добре, впевнено стояв на ногах, не відчував себе у стані алкогольного сп'яніння. Проходив тест та побачивши результат, зрозумів наслідки. З власної ініціативи проходити медичне обстеження не бажав.

Під час перегляду справи ОСОБА_3 також заперечував той факт, що він порушив ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 113924 від 05 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 спочатку пройшов медичний огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер 6820» де у останнього було виявлено 2,04 % проміля алкоголю в крові. Висновки даного огляду завірили своїми підписами свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, після чого ОСОБА_3 не погодився з висновком алкотестеру, в зв'язку з чим працівником поліції було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку (медичний заклад) на, що останній відмовився в присутності двох свідків. Дану відмову також завірили своїми підписами вищевказані свідки. Також ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу.(а.с.2)

Тобто з протоколу вбачається, що працівником поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП, підтвердженням цього є наступні докази.

В Акті огляду на стан алкогольного сп'яніння було зазначено результати алкотестеру «Драгер 6820», а саме 2,04 % проміля алкоголю в крові. Також з акту вбачається, що ОСОБА_3 не погодився з результатами. Даний акт також завірили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.3)

Чеком алкотестеру «Драгер 6820» підтверджується той факт, що ОСОБА_3 спочатку пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння.(а.с.4)

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтверджується той факт, що ОСОБА_3 спочатку пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6820» та у останнього було вияволено 2,04 % проміля алкоголю в крові.(а.с.5) Також з пояснень вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу. (а.с.7)

З самих письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він вважав некоректними покази приладу «Драгер», огляд якого був проведений на місці зупинки. (а.с.6)

З рапорту працівника поліції ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 погодився пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», після чого пройшов огляд в присутності двох свідків. За результатами огляду у ОСОБА_3 було виявлено 2,04 % проміля алкоголю в крові.(а.с.9)

У додаткових письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було зафіксовано, що вони також стали свідками того, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я для встановлення стану алкогольного сп'яніння.(а.с.11-12)

Отже при перегляді справи судом було встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це підтверджується доказами в їх сукупності, які знаходяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підтверджують факт відмови ОСОБА_3 саме у медичному закладі спростовується письмовими поясненнями вказаних свідків.(а.с. 11-12)

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у Акті огляду на стан алкогольного сп'яніння зазначені інші свідки, оскільки не підтверджено матеріалами справи.

Що стосується доводів адвоката про те, що особи свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були встановлені є безпідставними, оскільки як вбачається з їх письмових пояснень, працівниками поліції були зазначені всі необхідні дані щодо встановлення осіб: анкетні дані, їх місце проживання, контактні телефони.

Під час перегляду справи в судовому засіданні адвокат також вказував, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки з врахуванням факту ДТП, працівники поліції повинні були запропонувати з самого початку пройти медичний огляд у закладі охорони здоров'я.

Вказані доводи є необґрунтованими, а проведений огляд водія, відповідає вимогам ст.266 КУпАП. Крім того, стороною захисту в судовому засіданні не було підтверджено факту наявності в день подій дорожньо-транспортної пригоди.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун