П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирськоїобласті, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

якою провадження у справі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

за участю особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 01 квітня 2016 року в 17 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по вул. М.Грушевського, буд. 16/8 в м. Києві, в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ленд Ровер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити та направити її на новий розгляд до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції перед початком розгляду справи не оголосив склад суду та не повідомив учасникам процесу, яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, як і не роз'яснив особам, які брали участь у розгляді справи їх права та обов'язки, зокрема його право надавати докази, заявляти клопотання.

ОСОБА_2 зазначає, що його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_5 не узгоджується між собою, суд позбавив його права викликати та допитати свідків, зокрема працівників поліції для з'ясування фактичних обставин дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить для об'єктивного встановлення та з'ясування механізму ДТП призначити транспортно - трасологічну та автотехнічну експертизи

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на ст. 248 КУпАП, вказує на порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. В той же час, будь-яких доказів на підтвердження того, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, відступив від принципу рівності громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин, не навів.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи місять докази реалізації ОСОБА_2, як особою, що притягується до адміністративної відповідальності, своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Так, в матеріалах справи є заява адвоката ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами справи, а також ордер і договір про надання правової допомоги, що свідчить про те, що ОСОБА_2 скористався юридичною допомогою адвоката.

На аркуші справи № 16 є заява ОСОБА_2 про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою захисника, що підтверджує те, що він знав своє право заявити клопотання.

Наведені докази також свідчать про те, що він був обізнаний з тим, що у справі, яка розглядалась у суді першої інстанції він перебував у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не було порушено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи фіксування судового розгляду в суді першої інстанції не відбувалось. Будь-яких письмових клопотань про виклик свідків чи призначення експертизи від сторін не надходило.

Щодо призначення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 243 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою) у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо призначення автотехнічної експертизи не узгоджуються з положеннями ст. 243 КУпАП.

На думку апеляційного суду, для отримання відповіді на поставлені перед експертом питання не потрібно спеціальних знань, оскільки такі запитання перебувають в юридичній площині і відповідь на них відноситься до компетенції суду.

Як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що він здійснював рух заднім ходом для паркування на тому місці, де знаходився автомобіль «Ленд Ровер» під управлінням ОСОБА_5, який виїжджав з паркувального майданчика.

Відмінність в поясненнях учасників ДТП полягає в тому, що ОСОБА_2 стверджує, що водій ОСОБА_5 виконував рух заднім ходом, а після того, як той почув сигнал автомобіля, який рухався по Музейному провулку здійснив рух вперед, а водій ОСОБА_5 стверджує, що перед виїздом на провулок Музейний зупинився, пропускаючи машину і в цей час ОСОБА_2, який рухався заднім ходом керованим ним автомобілем здійснив зіткнення з його автомобілем.

Отже, для з'ясування обставин того, чи рухався автомобіль «Ленд Ровер» під керуванням ОСОБА_5 вперед чи ні не потрібні спеціальні знання, а тому підстав для залучення експерта автотехніка і трасолога немає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не наполягав на проведенні автотехнічної експертизи.

Щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 для здійснення паркування виконував рух заднім ходом.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він в разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Отже, ОСОБА_2 в будь-якому випадку повинен був переконатись в безпечності здійснення такого маневру для інших.

Апелянт стверджує, що в той час, коли він виконував рух заднім ходом, інший учасник ДТП ОСОБА_5, який теж здійснював рух заднім ходом, несподівано для нього почав рух вперед, що і призвело до зіткнення автомобілів. Проте, будь-яких доказів на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять. Під час розгляду в суді апеляційної інстанції їх теж не було надано.

В той же час, ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду пояснив, що рухаючись заднім ходом, він дивився праворуч у праве дзеркало заднього виду, щоб не зачепити автомобіль, припаркований праворуч від нього.

В цей час автомобіль «Ленд Ровер» був розташований позаду ліворуч і здійснив зупинку перед виїздом заднім ходом на проїзну смугу провулку Музейний.

Проявивши неуважність, ОСОБА_2 не переконався в тому, що рух заднім ходом буде безпечним для інших учасників дорожнього руху.

Отже, висновок суду про наявність причинно-наслідкового зв'язку між порушенням ОСОБА_2 п. 10.9 ПДР України і пошкодженням автомобілів є правильним, відтак підстав для скасування прийнятого рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун