Справа №461/8370/16-п
Провадження №3/461/3134/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працюючої директором ПП «Таксім»», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

29.11.2016 року на вул.Театральна, 23, у м.Львові у ПП «Таксім» позаплановою перевіркою ГУ Держпраці у Львівській області встановлено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме підприємством допущено працівників до роботи після укладення трудового договору, оформленого наказом, однак при цьому порушено строки повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; порушила вимоги ч.ч.1, 2 ст.115 КЗпП України та ст.24 ЗУ «Про оплату праці», а саме виплата заробітної плати проводилась з порушенням шістнадцятиденного проміжку між виплатами, та пізніше семи днів після періоду, за який здійснюється виплата; порушила вимоги ч.1 ст.116 КЗпП України, а саме при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, підприємством проведено не в день звільнення, а пізніше; підприємством нараховано та не виплачено компенсацію за дні невикористаної працівником відпустки; порушила вимоги ст.83 КЗпП України, а саме при звільненні працівника з роботи підприємством не проведено нарахування та виплату компенсації за невикористаної ним відпустки; ч.2 ст.30 ЗУ «Про оплату праці», а саме на підприємстві не забезпечено належне ведення обліку виконуваної працівниками роботи, які є підставою для нарахування заробітної плати; порушила вимоги ч.3 ст.6 ЗУ «Про оплату праці» та ст.96 КЗпП України, а саме на підприємстві формування тарифної системи оплати праці, які включає схеми посадових окладів для директора провадилась у травні 2016 року , еквіваленті повної зайнятості, на рівні законодавчо встановленої мінімально заробітної плати, зокрема: 1450 грн., тобто без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), як повинна використовуватися для розподілу робіт залежно від їх складності, і працівників - залежно від їх кваліфікації і яка є основою формування т диференціації заробітної плати працівників, чим порушено вимоги ч.1 ст.41 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зявилась, хоча про час та місце розгляду адміністративного протоколу була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути адміністративний протокол у її відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №13/01/100/0706 від 29.11.2016 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №6 від 29.11.2016 року.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доведено повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 51, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить пятсот десять гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.