Справа № 461/6451/16-к Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/783/865/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представників Львівської митниці ДФС Квика В.М., Лубоцького Б.І., ОСОБА_5, її захисника - адвоката Марусяка В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката Марусяка Володимира Ярославовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - 156491 (сто п'ятдесят шість тисяч чотириста дев'яносто одна) грн. 61 коп. з конфіскацією вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил №1935/20900/16 від 08.05.2016 року товару - автомобіля марки «Kia Cerato», бензин, 1493 см.куб., 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_1, р/н НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Львівської митниці ДФС 39815,66 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці, та 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 ; коп. судового збору на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_5 визнано винною в тому, що 18.05.2016 року, близько 00год. 45 хв. в зону митного контролю м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «КІА Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, під керуванням громадянки ОСОБА_5

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_5, як підставу для переміщення через митний кордон України даного транспортного засобу подала до митного контролю документи, а саме: паспорт НОМЕР_3 від 02.04.2008 року, контрольний талон для проходження по зеленому коридору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території Бельгії НОМЕР_4 від 16.02.2006 року згідно якого власником автомобіля є гр. ОСОБА_11, що проживає АДРЕСА_2, а також надала Upowaznie do uzywania pojazdu від 17.05.2016 року, засвідчене нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянкою ОСОБА_5

В ході здійснення митного оформлення виникли сумніви щодо підробки поданих ОСОБА_5, до митного контролю документів. Даний транспортний засіб було переведено на смугу руху «червоний коридор». Листом Львівської митниці ДФС №7284/13-70-20/10/38 від 18.05.2016 року скеровано запит до нотаріуса ОСОБА_10 (Республіка Польща). Відповідно до листа-відповіді від 18.05.2016 року дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом ОСОБА_10 не підписувалось, і є підроблене.

Згідно з інформацією, наданою експертом Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України у висновку від 01.06.2016 року №110, вартість вищевказаного автомобіля становить 156491,61 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Марусяк В.Я. в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність й необґрунтованість постанови судді від 13 жовтня 2016 року, прийнятої з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вилучений транспортний засіб «Kia Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію на території НОМЕР_4, повернути ОСОБА_5. Призначити у справі авто товарознавчу експертизу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що факт вчинення ОСОБА_8 підтверджується, зокрема, актом огляду транспортного засобу, фототаблицями, хоча в матеріалах справи вказані документи відсутні та їх немає в переліку документів, які є у справі, складеного за формою П-14. Окрім того, в матеріалах справи наявний висновок, складений спеціалістом, а не судовим експертом, та не може вважатися висновком експерта.

На думку адвоката, судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, які не оспорюються і особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, однак цим обставинам не дана належна правова оцінка, зокрема судом не встановлено наявність вини ОСОБА_5 як обов'язкової ознаки адміністративного правопорушення.

Як зазначає апелянт, ОСОБА_5 вперше дізналася про те, що Upowaznie do uzywania pojazdu від 17.05.2016 року, засвідчене нотаріусом ОСОБА_10, є підробленим, при переміщенні транспортного засобу через зону митного контролю від працівників митниці. Передану їй довіреність вона вважала справжньою, бо в ній є підписи власника автомобіля ОСОБА_11 і печатки нотаріуса, й підстав сумніватись у неправдивості цього документа у неї не було.

Окрім цього, на переконання адвоката, витрати на зберігання товару на складі митниці не підлягають стягненню, і лише у випадку прийняття судом рішення про повернення власнику транспортного засобу, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, можна ставити питання про відшкодування митниці витрат на зберігання.

Заслухавши ОСОБА_5, її адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, представників Львівської митниці ДФС, які вважають таку безпідставною, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, за зазначених у постанові обставин відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність за порушення митних правил наступаєяк за дії, вчинені з прямим, так і з непрямим умислом.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, не визнала та зазначила, що не знала про факт підроблення доручення, яке пред'явила митному органу при перетині кордону 18.05.2016 року, оскільки таке оформлялося за її відсутності. Пояснила, що автомобіль марки «КІА Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, знайшла через мережу інтернет у посередників в Польщі з метою купівлі та перевезення через територію України транзитом. Приїхавши в Республіку Польща за вказаним транспортним засобом, разом з чоловіком візуально його оглянули у посередника, власника цього авто не було, та побачили, що ліва його сторона була побита. Вказаний автомобіль купила за 5 тисяч злотих за нотаріальним дорученням, договору купівлі-продажу ані з посередниками, ані з власником транспортного засобу не укладала. Чи перебуває автомобіль у розшуку та належність документів на нього не перевіряла.

Поряд з тим зазначила, що неодноразово, 3 чи 4 рази, з території Польщі таким чином купувала транспортні засоби та перевозила через територію України для знайомих в Росію, і жодних проблем з цим не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - чоловік ОСОБА_5 зазначив, що вказаний транспортний засіб придбали в Польщі, який підшукали через інтернет. На території Польщі автомобіль «КІА Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, який з обліку в Бельгії не знімався, оглянули, в такому містилися пошкодження лівої сторони.

Даний автомобіль купили за 6 тисяч злотих за нотаріальним дорученням, яке було видане за їх відсутності, так як до нотаріусу з метою оформлення документів вони не зверталися.

Даний транспортний засіб мали намір ввозити на територію України в режимі транзиту, однак не встигли оформити документи, так як працівники митниці зупинили їх та оформили адмінматеріали про порушення митних правил.

Незважаючи на таку позицію правопорушника, вина ОСОБА_5 підтверджується, зокрема, протоколом про порушення митних правил № 1935/20900/16 від 18 травня 2016 року (а.с.1-4), згідно з яким 18.05.2016 року, близько 00 год. 45 хв. в зону митного контролю м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «КІА Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, під керуванням громадянки ОСОБА_5

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_5, як підставу для переміщення через митний кордон України даного транспортного засобу подала до митного контролю документи, а саме: паспорт НОМЕР_3 від 02.04.2008 року, контрольний талон для проходження по зеленому коридору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території Бельгії НОМЕР_4 від 16.02.2006 року, згідно якого власником автомобіля є гр. ОСОБА_11, що проживає АДРЕСА_2, а також надала Upowaznie do uzywania pojazdu від 17.05.2016 року, засвідчене нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянкою ОСОБА_5

В ході здійснення митного оформлення виникли сумніви щодо підробки поданих ОСОБА_5, до митного контролю документів. Даний транспортний засіб було переведено на смугу руху «червоний коридор». Листом Львівської митниці ДФС №7284/13-70-20/10/38 від 18.05.2016 року скеровано запит до нотаріуса ОСОБА_10 (Республіка Польща).

Відповідно до листа-відповіді від 18.05.2016 року (а.с.9) дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом ОСОБА_10 не підписувалось, і є підроблене.

Викладене свідчить про переміщення ОСОБА_5 18.05.2016 року через митний кордон України автомобіля марки «КІА Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу підроблених документів, а саме Upowaznie do uzywania pojazdu від 17.05.2016 року, а відтак покликання апелянта в цій частині є безпідставними.

Щодо тверджень адвоката про неналежно проведену експертизу Львівським відділом з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС та встановлену вартість транспортного засобу, то такі не заслуговують на увагу, оскільки експертиза здійснювалася відповідно до вимог ст.356 МК України та Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 14 квітня 2016 року № 319.

Відповідно до ч.3 ст.51 МК України, визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями ст. 66 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.1 ст.65 МК України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Оскільки правопорушницею ОСОБА_5 не було надано жодних документів щодо вартості придбаного нею транспортного засобу, суд надає віри висновку експертизи від 01 червня 2016 року № 110, згідно з яким така визначалася у відповідності до вимог чинного законодавства за ціною ринкової, а відтак відсутні підстави для проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.2 ІІІ розділу «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України. Витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Поряд з тим, відповідно до п.6 ІІІ розділу Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

З огляду на зазначені вище норми, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_5 витрати митного органу за зберігання транспортного засобу, сума яких обчислюється з дня фактичного розміщення до дня прийняття постанови.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи скарги і в цій частині розцінюються як необґрунтовані.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_5 суддя районного суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Марусяка Володимира Ярославовича в її інтересах - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк