Провадження № 33/772/389/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

з участю секретаря: Ганзюк Л.О.

за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2В

захисника-адвоката: ОСОБА_3

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУ п АП:

ОСОБА_2,

народження 1991 року 10 місяця 18 дня,

українця, громадянина України,

не працюючого, проживаючого:

м. Вінниця, провулок Піонерський, 42/7,

за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від «08» листопада 2016 року, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 110913 від 27 .08. 2016 року, ОСОБА_2 27.08.2016 року о 17 год. 50 хв. по вулиці Пирогова, 154 А керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився у медичній установі, про що свідчить висновок медичного огляду про відмову в проходженні медичного огляду на стан спяніння, чим порушив ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУ п АП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Не погодившись з постановою суду захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду від 08.11.2016 року щодо ОСОБА_2 та закрити провадження, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги захист мотивує тим, що в матеріалах провадження наявні письмові документи, а саме висновок, акт та направлення, затверджені Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, що втратив чиніть, тому на підставі п.22 Інструкції, що затверджена Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 висновки щодо медичного огляду ОСОБА_2 вважаються недійсними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

В судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 27.08.2016 року, його зупинили працівники поліції, які виставили йому вимоги, що він здійснив поворот без включення повороту, в подальшому останні зазначили, що у нього тоновані вікна в автомобілі, пропонували відкрити багажник і у них виникала підозра щодо посвідчення водія. Працівники поліції не пропонували будь-який технічний засіб, щоб пройти огляд водіїв з метою виявлення стану спяніння.

В медичній установі запропонували йому здати аналіз, однак оскільки він не хотів справляти природні потреби, йому запропонували піти купити відповідні ліки, на що він відмовився.

Згідно статі 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини помякшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із диспозиції ч.1 ст. 130 КУ п АП, адміністративна відповідальність настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Порядок огляду на стан спяніння встановлений статтею 266 КУпАП, відповідно до ч.2 якої, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного спяніння( крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_2 не зазначено жодної ознаки наркотичного спяніння.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Хоча п.6 вищезазначеної інструкції зазначає, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.; лікарем закладу охорони здоровя.

Слід зазначити, що лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вірно зазначив захисник-адвокат ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі, що наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 року за № 1413/27858, затверджено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» пунктом 2 Наказу від 09.11.2015 року № 1252/735 зазначено, що втратив чинність спільний наказ МВС та МОЗ від 09.09.2009 року за № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 року за № 931/16947».

Відповідно до п.22 вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складенні з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Щодо вимог захисника-адвоката ОСОБА_3, викладених в апеляційній скарзі, що при розгляді адміністративної справи, відносно його підзахисного, в суді першої інстанції був відсутній лікар ОСОБА_4, то судом застосовувались міри про виклик даного лікаря в якості свідка в судове засідання, однак останній в судове засідання не зявився, судом вичерпані всі дозволені засоби для виклику останнього в судове засідання.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_2, відносно якого складено протокол, оспорює факт того, що працівники поліції пропонували йому на місці проходити медичний огляд на стан наркотичного чи будь-якого спяніння, оспорює присутність свідків, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, таким чином , в суду відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у звязку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суддя -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 В,В. в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: