ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Сектору Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого адвокатом, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с Новоолександрівка, вул. Розова, 38, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 жовтня 2016 року об 11 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Тойота», д/н НОМЕР_1, на перехресті пр. Гагаріна та вул. Академіка Лазаряна в м. Дніпрі, розпочав рух на сигнал світлофора, що дозволяє рух за його напрямком, однак не надав дороги транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, після чого останній продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.5 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала пасажир автомобіля «Чері» ОСОБА_4

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він розпочав рух на перехресті на дозволений сигнал світлофора, на який саме сигнал світлофора їхав інший водій він стверджувати не може, однак зіткнення між автомобілями відбулось в передню частину автомобіля «Чері», а тому він вважає, що водій ОСОБА_2 не надав йому перевагу у русі.

ОСОБА_2, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив, що на означеному перехресті він повертав ліворуч, спочатку він проїхав автомобіль який знаходився в лівій смузі на зустріч йому, а потім відбулось зіткнення з автомобілем який виїхав з правої смуги, пошкодження прийшлось прямо в середину його автомобіля, при цьому останній рухався на великій швидкості, що і стало причиною ДТП, на його думку.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом інспектора патрульної поліції, яким зафіксовано виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 жовтня 2016 року та схемою до нього, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось вже фактично при закінченні перетинання перехресної дороги водієм ОСОБА_2, оскільки наявність осипу скла і пластику від зіткнення знаходиться на відповідній ділянці дороги, а тому зіткнення автомобілів між собою відбулось оскільки водій ОСОБА_1 рухаючись в правій крайній смузі не надав переваги транспортному засобу, що знаходився, вже фактично при виїзді з перехрестя, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; медичною довідкою про стан здоров'я постраждалої ОСОБА_4 та її поясненнями; поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, висновком експертно-автотехнічного дослідження № 18/10.1-75 від 23 листопада 2016 року, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Згідно висновку експертно-автотехнічного дослідження № 18/10.1-49 від 01 вересня 2016 року, проведеного за заявою водія ОСОБА_2, встановлено, що в діях останнього немає невідповідностей вимогам правил дорожнього руху, при цьому дії водія ОСОБА_1 не відповідають вимогам п. 16.5 ПДР та з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з настанням даного ДТП.

Оцінюючи наведену експертну думку слід враховувати, що доводи сторони захисту щодо однобічності проведеного висновку автотехнічної експертизи, що була здійснена за заяви ОСОБА_2, який, на його думку, є заінтересованою особою являються такими, що не відповідають дійсності та не обґрунтовані з законодавчої точки зору, оскільки хоч дане експертне дослідження дійсно було почато за клопотанням останнього, однак на дослідження експерту були надані всі матеріали адміністративної справи щодо дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вул. Академіка Лазаряна та пр. Гагаріна в м. Дніпрі, які в собі містили як пояснення ОСОБА_1 так і пояснення іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_2, а отже такі матеріали мали обєктивний характер, що дозволяло всебічно дослідити обставини даної дорожньо-транспортної події, крім того відповідно до чинного законодавства, зокрема нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та законодавством в сфері експертної діяльності (Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджені Наказом МЮУ 08.10.19980 № 53/5), сторонам справи не забороняється звертатися до компетентних експертних установ з метою проведення відповідного експертного дослідження, більш того останні можуть виконуватись на замовлення адвокатів, захисників та осіб, які самостійно захищають свої інтереси (п. 1.3. Інструкції), у зв'язку з чим порушення Закону в даному випадку не вбачається з боку заявника.

Відповідно до п. 1.8. Інструкції підставою для проведення експертного дослідження є письмова заява замовника з обов'язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв'язанню, а також об'єктів, що надаються, отже посилання правопорушника про те, що експертом було надано відповідний висновок на користь водія ОСОБА_2 тільки лише виходячи з того, що вихідні дані надавались заявником, суд вважає хибним твердженням, так як це суперечить вимогам п. 1.6. Науково-методичних рекомендацій, у відповідності з якими, особа, яка залучила експерта, не має права вимагати від експерта, щоб той самостійно вибирав зі справи вихідні дані для проведення експертизи, а отже надання фактичних обставин заявником не суперечить вказаному.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1, дії якого знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з наслідками даної дорожньо-транспортної події, оскільки про те, що водій ОСОБА_2 вже завершував перетинання перехрестя свідчить в сукупності, локація (розташування) механічних пошкоджень на обох транспортних засобах, один із яких, «Тойота», пошкодив передню частину свого автомобіля, а на іншому, «Чері», було пошкоджено праву бокову частину, зокрема праві передні двері, що дає можливість прийти до висновку, що для водія ОСОБА_1 інший водій ОСОБА_2 був саме таким, який завершує свій рух, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна була надати перевагу у русі останньому. Крім того, слід враховувати, що згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 на стадії оформлення матеріалів даної адміністративної справи, його швидкість руху перед означеним перехрестям коливалась десь в межах 60 км/год, що в свою чергу свідчить про те, що водій не зупинявся перед перехрещенням доріг, а продовжував рухатись в заздалегідь обраному напрямку, а отже це значно знижувала його можливість своєчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки після ввімкнення зеленого сигналу світлофора за його напрямком.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі двохсот сімдесяти пяти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_5