ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стріжакова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП м.Житомира про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушень, передбаченихст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року о 17-10 годині ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_1 у м.Житомирі по пр-ту Незалежності в напрямку вул. Щорса, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати своїм автомобілем, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Kangoo» д.н. НОМЕР_2, який рухався попереду, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Шкода Фабія» д.н. НОМЕР_3. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 932544 від 28.11.2016 року, відповідно до якого 28.11.2016 року ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: с.Зарічани, Бердичівське шосе, 5. Орган, який порушив провадження по справі, кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Оскільки судом одночасно розглядаються справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, тому суд вважає за необхідне обєднати ці справи відносно нього за № 295/15227/16-п та № 295/15228/16-п в одне провадження, присвоївши спільний номер 295/15227/16-п.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відмітка у протоколах, які ОСОБА_1 підписав; направив до суду свого захисника ОСОБА_2

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки відсутній склад даного правопорушення. Пояснив, що підстави проведення огляду на стан спяніння настали, коли трапилось ДТП о 17-10 годині 28.11.2016 року. А фактично огляд був проведений о 20-20 годині 28.11.2016 року. Крім того просив рапорт молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнати недопустимим доказом, оскільки він не відповідає переліку доказів, визначених ст. 251 КУпАП. Крім того, зазначив, що згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Пояснив, що його підзахисний на своєму автомобілі (Хюндай Акцент» д.н. НОМЕР_1) після ДТП, що трапилося о 17-10 годині 28.11.2016 року не міг керувати ним в стані алкогольного спяніння о 20-10 годині по вул. Ватутіна м.Житомира, як пише працівник поліції у рапорті, оскільки цей автомобіль в зазначений в рапорті час був розбитий та не міг їхати. Тому цей доказ, на думку захисника, є не тільки недопустимим, але і неправдивим.

Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали обєднаного провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 12.3 та п. 13.1 ПДР України, що стало наслідком настання ДТП, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 932544 від 28.11.2016 року та схемою ДТП до нього, в яких підтверджені подія та обставини ДТП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які також підтвердили обставини ДТП;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, в яких підтвердив, що 28.11.2016 року о 17-10 годині він рухався в напрямку вул. Щорса по вул. Незалежності, побачив як машину ОСОБА_6 (АВ9095ВА) почало заносити (розвернуло на 90 градусів). Намагаючись уникнути зіткнення, повернув правіше, у звязку з чим в його вїхав автомобіль Шкода Фабія (АМ6506АТ).

Цими показами особа, що притягається до адміністративної відповідальності підтвердила не тільки порушення ним п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, але і порушення п. 12.3 ПДР, який зобовязує водія негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити.

Водій ОСОБА_1 був спроможний передбачити небезпеку у вигляді автомобіля ОСОБА_6, але не впевнившись в безпечності для інших учасників руху об'їзду цієї перешкоди (автомобіля ОСОБА_6), почав повертати праворуч, створивши небезпеку для руху автомобілю Шкода Фабія, та здійснив з ним зіткнення.

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В частині вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, виходячи з наступного.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:

дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП в повному обсязі не дотримано.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 932494 від 28.11.2016 року не вказана ані дата, ані час, ані місце вчинення правопорушення. Також в протоколі не зазначені свідки адміністративного правопорушення. В протоколі зазначено одночасно два місця складення протоколу м. Житомир та с. Зарічани, що є неможливим.

Тому цей доказ є недопустимим та не приймається судом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Судом встановлено, що підстави вважати про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння настали 28.11.2016 року о 17-10 годині (час ДТП), а його огляд на стан спяніння відповідно до медичного висновку був здійснений 28.11.2016 року о 20-20 годині. Тобто медичний огляд був проведений через три години після виявлення підстав вважати ОСОБА_1 таким, що перебуває в стані спяніння. Тому суд не приймає висновок № 863 щодо результатів медичного огляду на стан спяніння від 28.11.2016 року, оскільки він є недійсним.

Рапорт працівника поліції не є джерелом доказів в сенсі статті 251 КУпАП. Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено складання рапорту лише у випадку вчинення адміністративного правопорушення спеціальним субєктом - особою, яка має імунітет, яким ОСОБА_1 не є. Пояснення поліцейського, що склав рапорт, щодо обставин події не можуть бути прийняті судом згідно п. 7 розділу ІХ вказаної Інструкції, де зазначено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або інші особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Таким чином, даний рапорт не може бути прийнятим судом, оскільки він є недопустимим.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 28.10.2016 року керував транспортним засобом в стані спяніння у справі немає.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд керується презумпцією невинуватості, яка, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оскільки належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП по справі немає, тому суд приходить до висновку, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений безпідставно, а тому відсутній склад інкримінованого правопорушення, у звязку з чим провадження у справі по ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена, тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 295/15227/16-п за ст. 130 ч.1 КУпАП та № 295/15228/16-п за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1, присвоївши їм спільний номер 295/15227/16-п.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорока) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Г.В. Стріжакова

Постанова підлягає до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення.