Справа № 588/1457/16-п
провадження № 3/588/301/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2016 суддя Тростянецького районного суду Сумської області Маслов В.В., з участю секретаря Ноздріної В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в залі судових засідань у м. Тростянець матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Печини Тростянецького району Сумської області, громадянка України, фізична особа - підприємець, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,

за ч.1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27.10.2016 головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 165, відповідно до якого ОСОБА_1, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 41 КУпАП, яке полягає у тому, що остання, діючи як фізична особа-підприємець, з травня 2016 року нараховувала найманим працівникам - продавцям ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заробітну плату в розмірі мінімальної заробітної плати у сумі - 1450 грн., без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), чим порушила вимоги ст. 96 КЗпП України та ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці».

У судовому засіданні 09.12.2016 ОСОБА_1 факт вчинення вказаного правопорушення не заперечувала, проте зазначила, що за це правопорушення нею вже було сплачено штраф, який був накладений, відповідно до постанови заступника начальника Управління Держпраці у Сумській області від 22.11.2016.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП необхідно закрити, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, які полягають: 1) у порушенні встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплаті їх не в повному обсязі; 2) у порушенні терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян"; 3) наданні зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушенні терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, 4) у інших порушеннях вимог законодавства про працю.

Як вбачається з копії постанови заступника начальника Управління Держпраці у Сумській області від 22.11.2016, на ОСОБА_1 дійсно було накладено штраф у розмірі 1450 грн., який остання сплатила, про що свідчать копія відповідної постанови та платіжного доручення №236 від 01.12.2016.

З тексту вказаної постанови вбачається, що підставою для накладення штрафу стали ті ж самі порушення ст. 96 КЗпП України, виявлені у ході проведеної перевірки законодавства про працю, що зазначені і у протоколі про адміністративне правопорушення № 165 від 27.10.2016, складеного головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2

Також, як вбачається зі змісту постанови правовою підставою для її складання стали положення п.п.54 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №96 та абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Розглядаючи вказані положення законодавства суд звертає увагу на те, що ст. 265 КЗпП України передбачено відповідальність за порушення законодавства про працю.

Так, згідно з абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - пятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

У теорії права фінансово-правова відповідальність розглядається як вид юридичної відповідальності, що виражається у застосуванні до правопорушника уповноваженими на те державними органами, фінансово-правових норм-заходів державного примусу.

Відповідно до ст. 61 ОСОБА_6 України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Принцип «не двічі за одне» також закріплений у ст. 4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини, яким Конвенція була доповнена у 1984 році у вигляді субєктивного права особи не бути притягненим до суду або покараним двічі.

Розглядаючи обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що у випадку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 165 від 27.10.2016, складеного головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2, вказане правило, закріплене у ст. 61 ОСОБА_6 України, не буде дотримано.

При цьому суд виходить із того, що: 1) положення ст. 41 КЗпП України як і ст. 265 КЗпП України спрямовані на притягнення до відповідальності винних осіб за порушення законодавства про працю, що прямо випливає з назв цих правових норм; 2)положення ст. 41 КЗпП України як і ст. 265 КЗпП України передбачають єдиний вид стягнення штраф (як адміністративне стягнення та як фінансову санкцію); 3) підставою для складання уповноваженими посадовими особами управління Держпраці Сумської області протоколу та постанови у відношенні ОСОБА_1 стало вчинення останньою порушень законодавства про працю, при цьому в обох випадках обєктом посягань є ідентичні трудові відносини у сфері оплати праці.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_6 України ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується.

З огляду на зазначене, з метою недопущення повторного притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд вважає за доцільне закрити провадження у даній справі.

Керуючись, ст. 284 КУпАП, ст. 61 ОСОБА_6 України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Маслов