АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/866/16 Головуючий у першій інстанції: Митрохін А.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3; ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 25.10.2016 року о 12 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул. Караваєва - вул. В. Самодриги в м. Дніпропетровську, не надав переваги в русі автомобілю «Богдан 211040», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по дорозі з права. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 16.12 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вид адміністративного стягнення, яке було накладено на нього, та змінити стягнення на штраф.

При цьому апелянт вказує, що він має посвідчення водія з 1989 року і дане правопорушення ним вчинено вперше, страхова компанія відшкодує всі завданні збитки спричиненні потерпілій стороні. Провину у скоєнні правопорушення він визнає. Також апелянт вказує, що суд накладаючи стягнення належним чином не мотивував чому саме накладає на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому на думку апелянта судом було порушено вимоги ст. 33 КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу та не був проти зміни накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на штраф. Просив його пом'якшити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого статтею, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк.

В ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провину визнає в повному обсязі. При цьому з постанови суду першої інстанції також вбачається, що правопорушник визнав вину під час розгляду справи в суді.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 також щиро каявся у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зазначив, що це правопорушення є першим за його водійський стаж. Пояснив, що страховою компанією потерпілій стороні будуть відшкодовані спричинення матеріальні збитки і не відшкодування шкоди в цьому випадку не є обтяжуючою обставиною.

Потерпілий ОСОБА_4 під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 також зазначив, що правопорушник визнав вину зразу після дорожньо-транспортної пригоди. Просив також змінити адміністративне стягнення ОСОБА_3 на штраф, шкоду буде відшкодовувати страхова компанія.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація про притягнення останнього до будь-якої відповідальності.

Також з матеріалів вправи вбачається, що автомобіль ОСОБА_3 застраховано в АХА «Страхування», а тому спричиненні потерпілій стороні матеріальні збитки будуть відшкодовані.(а.с.2) Всі вище вказані обставини суд апеляційної інстанції відносить відповідно до ст. 34 КУпАП до пом'якшуючих обставин.

Крім того, суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом в постанові суду належним чином не мотивував, в свою чергу коли санкція вказаної частини ст.124 КУпАП передбачає й інший, менш суворіший вид адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, ставлення винного до скоєного правопорушення та думку потерпілого, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_3 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун