АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/891/16 Головуючий у першій інстанції: Мельник О.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого старшим слідчим СУ ГУ НП в Дніпропетровській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 27 жовтня 2016 року, о 23 годині 00 хвилин, в м. Новомосковську Дніпропетровської області по вул. Партизанській, біля буд.1, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Шевролет Епіка», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що ст.130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є необґрунтованою, ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи і прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому вказує, що жодних підстав для зупинки його автомобіля, визначених Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом МВС України від 27.03.2009 року №111 не було та в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №276714 не зазначено.

Так зазначає, що дійсно його було зупинено працівниками поліції. Працівник поліції не запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у зв'язку з чим вважає його дії незаконними.

Крім цього вказує, що огляд на стан сп'яніння повинен проводитись в найближчому закладі охорони здоров'я.

Також апелянт звертає увагу, що він в подальшому пройшов медичний огляд самостійно, де у нього не було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, але суд безпідставно це не врахував.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про перенесення розгляду скарги до початку судового засідання не подав, а тому розгляд справи у відповідності до ст. 294 КУпАП, проведено без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.285 КУпАП, копія постанови суду після її оголошення протягом трьох днів з дня її винесення вручається особі, або у разі відсутності правопорушника в судовому засіданні, в той же строк повинна бути направлена йому.

Враховуючи позицію ОСОБА_3, яка зводиться до несвоєчасного отримання ним копії постанови, а також враховуючи те, що ним пропущений строк лише на 1 день, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 порушив.

Так в судовому засіданні у суді першої інстанції було допитано ОСОБА_3, який вказав, що свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнає у повному обсязі, та вказав на те, що у стані алкогольного сп'яніння він не перебував, а від проходження медичного огляду в лікарні він відмовився через недовіру до працівників поліції та лікарів Новомосковської центральної міської лікарні. Однак, в подальшому медичний огляд ним було пройдено самостійно, та відповідно до висновків якого було встановлено, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Однак не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, засвідчений свідками (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3,4); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння на стан алкогольного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №148 (а.с.2).

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги апелянта проте, що він пропонував пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці є необґрунтованими, оскільки під час перегляду не знайшли свого підтвердження, протоколом, показами свідків, вказаний факт не підтверджується.

Що стосується доводів апелянта, що ним було надано висновок, яким було встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного сп'яніння, та необґрунтованого неврахування їх судом першої інстанції, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки як було правильно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_3 інкримінується відмова від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння, а не перебування у такому стані.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто наданий висновок ОСОБА_3 є неналежним доказом, оскільки отриманий не у встановленому законом порядку, тому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв його до уваги.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун