Справа №560/985/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №307329, виданого 02.11.2012 року Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії АП2 №026247 від 02.10.2016 року, ОСОБА_1, 02 жовтня 2016 року о 19-51 год. в с.Селець Дубровицького району Рівненської області, керувала транспортним засобом «Volkswagen Transporter» з номерним знаком ВК 6208 ВВ, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення медичного огляду у медичному закладі, відмовилася у присутності свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України .

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 від отримання копії протоколу, дачі пояснень та підпису у протоколі відмовилася.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що 02 жовтня 2016 року разом із своїм чоловіком, який був за кермом, їхала в с.Селець Дубровицького району Рівненської області. Їдучи селом, помітили біля магазину бійку та вирішили зупинитись, щоб розборонити людей. Розбороняючи людей, ОСОБА_1 почала їм говорити, що викличе поліцію, якщо вони не припинять бійку. Проте, в поліцію вона вирішила не телефонувати, але поліцейські приїхали, як виявилось згодом, їм зателефонував хтось інший. Не встановивши дійсні обставини справи, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керувала, працівники поліції, запропонували продути їй газоаналізатор, на що ОСОБА_1 відмовилась. Після цього працівник поліції почав складати відносно неї протокол про адміністративне правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 02 жовтня 2016 року до нього зателефонувала ОСОБА_1 та попросила підійти в центр с. Селець Дубровицького району Рівненської області, проте ОСОБА_2 відмовився. Через деякий час, ОСОБА_1 знову до нього зателефонувала та повідомила, що відносно неї працівники поліції, мають намір скласти протокол про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим попросила його прийти до магазину. Коли він прийшов на місце події, то побачив там ОСОБА_3, а поряд працівник поліції писав протокол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що увечері 02 жовтня 2016 року він сидів у магазині в центрі с.Селець Дубровицького району Рівненської області. Згодом, біля магазину розпочалась бійка, а далі до магазину під'їхав автомобіль, з пасажирського сидіння якого вийшла ОСОБА_1, а з водійського її чоловік. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_1 та її чоловік підійшли до учасників бійки та зробили їм зауваження. Через деякий час ОСОБА_1 звідти забрав її чоловік. При тому, додав, що не бачив, як відносно ОСОБА_1 працівники поліції складали протокол.

Викликаний для дачі пояснень інспектор поліції ОСОБА_5 пояснив, що 02.10.2016 року в Дубровицький відділ поліції, поступило повідомлення про керування транспортним засобом в с.Селець Дубровицького району Рівненської області водієм у стані алкогольного сп'яніння. Коли вони прибули на місце події, то група швидкого реагування Дубровицького ВП вже відбирала на місці пояснення у громадян. На підставі свідчень ОСОБА_3, який повідомляв, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, інспектор запропонував ОСОБА_1 продути газоаналізатор "Драгер" та проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що остання відмовилась. Після чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов'язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, інспектора поліції, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як вбачається із складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у ньому зазначено свідка ОСОБА_3

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_3, які долучено до адміністративних матеріалів, він вказує, що 02.10.2016 року, біля 20-ї год. перебуваючи біля магазину в с.Селець Дубровицького району Рівненської області, бачив, як до магазину, під'їхав автомобіль марки "Фольксваген т4", із-за керма якого вийшла жителька с.Селець ОСОБА_1, яка перебувала з явними ознаками сп'яніння (а.с.5).

Також, як вбачається із рапорту чергового Дубровицького ВП ОСОБА_6, 02 жовтня 2016 року о 19-51 год. зі служби 102 надійшло повідомлення невідомої особи про те, що в центрі с.Селець водій автомобіля НОМЕР_2, має намір здійснити рух в стані алкогольного сп'яніння.

Як зазначив в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_5, він склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 на підставі пояснень свідка ОСОБА_3, оскільки останній бачив, як ОСОБА_1 виходила з автомобіля з явними ознаками алкогольного сп'яніння. При тому, що сам він не бачив, як ОСОБА_1 керувала транспортним засобом. А тому, з приводу наданих письмових пояснень по даному факту, в судове засідання неодноразово викликався свідок ОСОБА_3 Проте, будучи належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.12, 20), на розгляд справи до суду він не з'явився.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, його пояснення лягли в основу для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1І за ч.1 ст.130 КУпАП. Інспектор поліції підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем в судовому засіданні не зміг. При тому, що свідок ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом 02.10.2016 року не керувала, на що вказувала і сама ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

А тому, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов'язковою складовою об'єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а керування самою ОСОБА_1 транспортним засобом того вечора категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановити неможливо.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд приходить до висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 02.10.2016 року ОСОБА_1 керувавла транспортним засобом не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі працівником поліції та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом як достовірні.

Згідно ч.1 ст.265-1 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, якщо б ОСОБА_1 02.10.2016 року, дійсно керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, то у такому випадку, працівник поліції, мав би вилучити у неї посвідчення водія та відсторонити від керування, проте таких відомостей протокол не містить, що також доводить невинуватість ОСОБА_1 у адміністративному правопорушення, яке їй інкримінується працівником поліції.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7