АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1682/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/789/140/16 Доповідач - Подковський О.А.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Подковський О.А., з участю захисника-адвоката - Пасічника А.З. в інтересах ОСОБА_2,

при секретарі - ОСОБА_3,

із застосуванням технічного комплексу "Оберіг"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника-адвоката Пасічника А.З. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бучацького районного суду від 10 листопада 2016 року відносно ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В.

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Згідно даної постанови, 09 жовтня 2016 року приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_2 в смт. Золотий Потік Бучацького району по вул. Д. Галицького Тернопільської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Пасічник А.З. в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати вищезазначену постанову суду, а провадження по справі закрити.

Вважає, що судом помилково оцінено повідомлення про вручення судової повістки 07.11.2016 року як належне повідомлення порушника в справі за ч.1 ст.130 КУпАП (№595/1682/16-п), оскільки було надіслане у справі за ст. 122-2 КУпАП (№595/1683/16-п).

У зв'язку з неналежним повідомленням ОСОБА_2 за його місцем проживанням про розгляд справи про адміністративне правопорушення, останній був позбавлений можливості використати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Особи, які залучені працівниками поліції в якості свідків правопорушення, зокрема громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не викликалися та по обставинах вчиненого ОСОБА_2 правопорушення не опитувалися, що вказує на неповноту судового розгляду.

Судом не дано належної оцінки як доказу - протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №055643, оскільки він складений із порушенням вимог "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року. Так, відповідно до п.6 розділу IX інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про

адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Працівниками поліції не вказано, які саме ознаки свідчили про стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2

У протоколі жодних записів про долю транспортного засобу немає. Вказаний транспортний засіб ніхто у ОСОБА_2 не вилучав і не затримував. Отже, працівник поліції або порушив імперативну норму інструкції, або у нього не було підстав вважати, що ОСОБА_2 вчинив порушення передбачені частинами першою, другою, третьою,четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката в інтересах ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

В апеляційну інстанцію не з'явився ОСОБА_2, хоча буа належним чином повідомлений. Захисник заявив клопотання слухати справу без ОСОБА_2 Тому, вважаю, що ОСОБА_2 скористався своїм правом не бути присутнім при розгляді апеляції.

Висновок суду про винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №595/1682/16-п за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також оглянутими матеріалами №595/1683/16-п за ст. 122-2 КУпАП, які тісно пов'язані між собою.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений судом спростовується рекомендованим повідомленням отриманим ОСОБА_2 на 07.11.2016 року, а також повідомленням захисника з цього приводу.

Твердження захисника, що це повідомлення стосувалось справи за ст. 122-2 КУпАП спростовується оглядом останньої, згідно якої Він отримав також повістку по ній.

Крім того, про те, що це тактика захисту ОСОБА_2 свідчить і те, що в апеляційну інстанцію Він двічі не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений, а також спільно із своїм захисником не з'являлись на розгляд справи за ст. 122-2 КУпАП, хоча вони належним чином були повідомлені.

Клопотання захисту про виклик поштарки не підлягає до задоволення, оскільки факт повідомлення підтверджений належними доказами.

Твердження захисту про те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 являються працівниками поліції спростовуються інформацією від керівництва поліції, згідно якої останні такими не є.

Твердження про допущення порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки Він в повному обсязі відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

З пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 вбачається, що вони були очевидцями як ОСОБА_2 на автомобілі почав втікати від працівників поліції, які його зупиняли. Після того, як його наздогнали було виявлено, що Він вживав спиртні напої, від огляду Він відмовився.

Постановою Бучацького районного суду від 23 листопада 2016 року ОСОБА_2 було визнано винним в тому, що Він керуючи автомобілем не зупинився на вимогу працівників поліції. При цьому його винність підтверджується в тому числі поясненнями вказаних свідків.

Крім того, вказане підтверджується і протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції.

Клопотання захисника про виклик вказаних свідків є необгрунтованим, таким що не відповідає вимогам ст. 294 КУпАП, згідно якої апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду.

Показання свідків не є новими доказами, які не досліджував суд. Крім того, жодних клопотань про їх дослідження в суді першої інстанції ні адвокат-захисник, ні ОСОБА_2 не заявляли ні по одній із вказаних справ, хоча мали таку можливість.

В той же час у відповідності до ст. 251 КУпАП передбачено, що апеляційний суд вправі дослідити ці докази.

Таким чином, вина ОСОБА_2 в повному обсязі доводиться матеріалами справи, а тому апеляція не підлягає до задоволення.

У зв'язку з наведеним, керуючись ст 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката - Пасічника А.З. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду від 10 листопада 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.А. Подковський