АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М. за участю:

- особи, що притягнута до відповідальності - ОСОБА_2

- іншого учасника ДТП - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за його апеляційною скаргою на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року,-

Встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 22.09.2015 року близько 21 год. 20 хв. на перехресті вулиць Кирилівської та Тульчинської в м. Києві, керуючи трамвайним вагоном Т-3 5971, не врахував дорожньої обстановки, безпечної швидкості руху та безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року, просить її скасувати та визнати його невинуватим у скоєні даного адміністративного правопорушення. При цьому зазначає, що під час розгляду ____________________________________________________

Справа №33/796/1330/2015 Категорія ст.124 КпАП України

Доповідач: Сілкова І.М.

справи суддя не вжив заходів для повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи, не врахував його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_4, а в своїх висновках про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди послався лише на протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП.

Крім того, в обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди були дії водія автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_3, який, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав перевагу у русі трамваю, як того вимагає п. 16.7 ПДР. України.

Також вказує, що він, як водій трамваю ніяким чином не міг дотримуватись безпечної відстані до нерейкового транспортного засобу, який в порушення вимог 11.8 ПДР України, рухався не по смузі руху, а по трамвайній колії, призначеній для руху саме рейкових транспортних засобів, а згідно схеми ДТП та фотографій з місця подій, автомобіль «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 взагалі перебував на смузі зустрічного напрямку руху, за трамвайними коліями зустрічного напрямку, що з урахуванням локалізації пошкоджень транспортних засобів спростовують пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 та висновки суду про недотримання водієм трамвая безпечної дистанції.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, який, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови судді просив залишити її без зміни, вислухавши пояснення свідків, дослідивши висновок судової авто-технічної експертизи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП невід'ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об'єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, обов'язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення є наявність причино-наслідкового зв'язку між діями особи у вигляді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП дотримано не було, що призвело до однобічного та неповного з'ясування обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного рішення.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2, схему ДТП, пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4

Водночас ніякої оцінки поясненням ОСОБА_2 суддею надано не було. Зокрема, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував та зазначав, що зіткнення сталось внаслідок винних дій водія автомобіля «Фіат» ОСОБА_3

Так, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що він 22.09.2015 року приблизно о 21.20-21.30, керуючи трамвайним вагоном Т-3 НОМЕР_2, рухався по вул. Кирилівській зі сторони Контрактової площі по маршруту №19. Трамвайні колії розташовані на одному рівні з проїзною частиною та проходять посередині дороги. При цьому зазначив, що швидкість руху трамваю була приблизно 30-40 км/год, а перед перехрестям він зменшив швидкість до 25-30 км/год. Під'їжджаючи до перехрестя побачив, як автомобіль «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 різко виконав маневр ліворуч, приблизно за 5-10 метрів від трамваю, виїхав на трамвайні колії, рухаючись «по косій» різко зупинився на пішохідному переході під кутом. При цьому передня частина автомобіля «Фіат» знаходилась на трамвайних коліях зустрічного напрямку, а задня на коліях попутного напрямку. Наголошує, що він виїжджав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, а пішоходам відповідно горіло червоне світло. Коли побачив, що автомобіль «Фіат» різко зупинився перед ним, він загальмував, однак гальмівного шляху не вистачило, у зв'язку з чим відбулось зіткнення у правий задній кут автомобіля передньою лівою частиною трамвайного вагону. Вказує, що в кабіні водія він перебував один і його ніхто не відволікав від керування. На його думку дана пригода виникла з вини водія автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_3, який виїхавши на перехрестя, різко зупинився на трамвайних коліях, оскільки побачив поліцейську машину на даному перехресті.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги, підтримав свої письмові пояснення, надані ним працівникам патрульної служби на місці ДТП (а.с. 3) та в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи пояснив, що він неофіційно працює водієм таксі і 22.09.2015 року о 21.15 год. «взяв заказ» за адресою вул. Кирилівська (Фрунзе), 102 в м. Києві, де до салону автомобіля сіли троє пасажирів і він, керуючи своїм автомобілем марки «Фіат»д.н.з. НОМЕР_1, разом з пасажирами поїхав по вул. Кирилівській в сторону вул. Вишгородської. Під час руху, паралельно його їхав трамвай, який зупинився на зупинці «вул. Вікентія Хвойки», де він також зупинився для надання змоги пасажирам здійснити висадку та посадку, після чого трамвай рушив і він разом з ним продовжив рух вулицею Кирилівською. Після цього, щоб не зупинятися разом з трамваєм на наступній зупинці, вирішив його обігнати та почав набирати швидкість, однак трамвай, в кабіні водія якого перебували ще дві невідомі особи, також почав збільшувати швидкість, що його дуже здивувало, оскільки останній рухався швидше звичайного, приблизно 50 км/год і йому здалося, що водій трамваю «влаштовує гонки». На швидкості приблизно 55 км/год випередив трамвай і подивившись в дзеркало заднього виду, впевнившись в безпеці свого маневру, увімкнув лівий покажчик повороту та здійснив маневр ліворуч. В цей час, під'їжджаючи до перехрестя з вул. Тульчинською, рух якого організовано так, що передбачає обов'язковий виїзд на трамвайну колію, побачив що зелений сигнал світлофора вже мигає, і оскільки дане перехрестя дуже велике, щоб не створювати аварійну ситуацію зупинився вже на жовтий сигнал світлофора на коліях трамваю (права частина автомобіля знаходилась на трамвайних коліях попутного напрямку, а ліва частина на коліях зустрічного напрямку). При цьому наголошує, що зупинившись, він ще раз подивився у дзеркало заднього виду та побачив, що до трамваю, який він випередив була достатня безпечна відстань, однак через 2-3 секунди після зупинки відчув удар в задню частину свого автомобіля та втратив свідомість. Звертає увагу, що трамвай рухався вже на заборонений сигнал світлофора з великою швидкістю, про що свідчить відстань на яку відкинуло його автомобіль від місця зіткнення. Вказує, що має дуже великий досвід керування транспортними засобами, а тому в жодному разі не виконував би такий маневр перед трамваєм, не впевнившись в безпеці своїх дій.

Для повного з'ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди апеляційним судом у справі була призначена судова автотехнічна експертиза, з висновку якої вбачається, що в ситуації, яка склалася перед зіткненням, технічна можливість попередження ДТП визначалась виконанням водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 11.8 і 11.9 ПДР України, дії якого в досліджуваних умовах не відповідали вказаним вимогам і ця невідповідність, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв»язку з виникненням ДТП, а дослідити причинний зв»язок між діями водія трамваю Т3 ОСОБА_2 з виникненням ДТП, а також технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo» не виявилось можливим через відсутність в матеріалах справи даних про параметри взаємного зближення транспортних засобів перед зіткненням.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у поясненнях водія трамвая ОСОБА_2, підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою ДТП, в якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів перед зіткненням та позначено місце зіткнення, фотознімками з місця ДТП, поясненнями пасажирів трамваю - свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіля «Fiat Doblo»ОСОБА_3, який підтвердив, що зупинився на коліях трамваю вже на жовтий сигнал світлофора для того, що б не створювати аварійну ситуацію, оскільки дане перехрестя дуже велике і не заперечував, що права частина автомобіля знаходилась на трамвайних коліях попутного напрямку, а ліва частина на коліях зустрічного напрямку та через 2-3 секунди після зупинки він відчув удар в задню частину свого автомобіля та втратив свідомість, що також підтвердив свідок ОСОБА_7, який на момент ДТП знаходився в автомобілі «Fiat Doblo» як пасажир; висновком експерта № 824/16-52 від 31.10.2016 року за результатами проведеної судової авто-технічної експертизи на підставі постанови апеляційного суду від 08.12.2015 року.

Отже, з матеріалів справи вбачається, а долученими до неї документами підтверджується, що мала місце зміна напрямку руху автомобіля «Fiat Doblo» під керуванням водія ОСОБА_3 з виїздом на трамвайну колію та послідуючою його зупинкою, дії якого в умовах, які склалися не відповідали вимогам п.п. 11.8 і 11.9 Правил дорожнього руху і з технічної точки зору саме дії водія ОСОБА_3 перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням ДТП та пошкодженням транспортних засобів.

Оскільки матеріалами справи не встановлено доказів на підтвердження факту порушення водієм трамваю ОСОБА_2 п.п. 12.1, 13.1 ПДР та наявності причинно-наслідкового зв»язку між його діями та виникненням даної ДТП, а також технічної можливості у водія ОСОБА_2 уникнути зіткнення, тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху не відповідає фактичним обставинам справи і не підтверджується доказами, а тому постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною статтею.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова