АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9155/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 33/789/130/16 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є., з

за участю апелянта ОСОБА_1, адвоката Мельника Ю.О., інспектора поліції Капітули Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 05 серпня 2016 року о 23 годині 35 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 54, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: млява мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року, скасувати вказану постанову, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що вказані органами поліції у протоколі та доданих документах події 05 серпня 2016 року не відповідають дійсності, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а лише сидів у ньому у зв'язку із поганим самопочуттям. Зазначає, що працівники органів поліції не пропонували йому пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці події не було.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив його право на захист, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про його належне повідомлення час та місце розгляду справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи 13 вересня 2016 року проведено у його відсутності та протягом трьох днів з дня винесення постанови йому не направлено копію вказаної постанови, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_1, адвоката Мельника Ю.О., які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, заслухавши пояснення інспектора поліції Капітули Ю.В., приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2016 року, ОСОБА_1 05.08.2016 року о 23 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька,54 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: млява мова, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився у присутності двох свідків.

З пояснень інспектора поліції Капітули Ю.В., які він надав в суді апеляційної інстанції, вбачається, що водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, він не зупиняв, так як його наряд приїхав на місце події пізніше, однак, вказав, що пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння, від якого останній відмовився в присутності двох свідків, про що він склав протокол.

Разом з тим, свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які вказані в протоколі, в своїх письмових поясненнях підтвердили факт відмови ОСОБА_1 підписати вказаний протокол та отримати тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. Жодних свідків огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 в протоколі не зазначено.

Водій ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в стані алкогольного сп'яніння не був. Сидів в машині, оскільки має проблеми з серцем, погано себе почував, йому неодноразово поліцейські викликали швидку допомогу. Він ствердив, що йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп'яніння. А в зв'язку з тим, що між ним та поліцейськими виник конфлікт, поліцейські склали на нього протокол.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров'я.

Згідно з п.6 розділу 2 вказаної інструкції, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як з'ясовано в суді апеляційної інстанції поліцейський Капітула Ю.В. водія ОСОБА_1 не зупиняв та будь-яких дій під час руху ним транспортного засобу не вчиняв. Свідків огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 не встановлено.

Беручи до уваги, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, враховуючи те, що в суді апеляційної інстанції не встановлено факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від огляду на стан сп'яніння, вважаю, що рішення суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП прийнято на формально досліджених судом першої інстанції доказах, які отриманні з порушенням норм закону, а тому постанова Тернопільського міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Крім того, згідно матеріалів, адміністративну справу суд першої інстанції розглянув у відсутності ОСОБА_1, без належного його повідомлення. Про винесену постанову Тернопільського міськрайонного суду від 13.09.2016 року скаржник дізнався в листопаді 2016 року і оскаржив її, тому відповідно до ст. 294 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 293, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, а справу провадженням закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан