Провадження № 3/344/6255/16
ПОСТАНОВА

20 грудня 2016 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Попович В.С., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, 17 лютого 1987 р. н., проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначаючись у питанні прийняття даного протоколу серії АП2 № 106605 про адмінправопорушення до розгляду по суті, виходжу з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються: місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи дані. Однак ці вимоги не дотримані.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, роз'яснюються її права передбачені ст. 268 КУпАП, у протоколі повинен бути перелік цих прав, а вже після підпис особи, а не просто посилання на те, що права передбачені ст. 268 КУпАП роз'яснено. Проте і ця вимога закону порушена.

Ст. 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Що зобов'язує працівників поліції належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Тобто обов'язковою умовою притягнення особи до відповідальності за цією статтею є зясування та доведення саме цих обставин.

В той же час, в протоколі вказано, «… керуючи автомобілем на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі…», а тому особі, що складає протокол необхідно визначитись і щодо кваліфікації діяння, якщо про таке не вказано помилково.

Такі дані зобов'язаний зібрати та перевірити інспектор УПП, який складає протокол, а їх відсутність унеможливлює призначення справи до розгляду.

Не суддя, а посадова особа, що складає протокол, має визначитись у вказаних питаннях, зібрати належні докази та поставити у вину особі вчинення конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки адміністративного правопорушення, що має бути належно відображено у протоколі.

Верховний Суд України у своїй Постанові № 13 від 25 травня 1998 року, з наступними змінами, Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією, пункт 2, та в інших своїх позиціях, роз'яснив, що у випадку складання протоколів по справах про адмінправопорушення без додержання вимог ст. 256 КУпАП, чи інших вимог закону, суддя зобов'язаний своєю постановою повернути такий протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

На підставі викладеного, ст. ст. 254-257 КУпАП, вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП повернути Управлінню патрульної поліції в м. Івано-Франківську для вирішення питання кваліфікації діяння, належного оформлення та виконання вимог чинного законодавства.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.С. Попович