Провадження № 33/780/744/16 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 204 19.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: захисника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року, якою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ФОП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації знарядь виробництва, що становить 34000 гривень.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 04 листопада 2016 року близько 13 години, ОСОБА_2 здійснював керівництво автозаправним газовим пунктом в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 47-а, протягом місяця без дозвільних документів, в тому числі без дозволу держгірпромнагляду на експлуатацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою судді Віценка В.О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень.

На вказану постанову судді, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовані всі фактичні обставини справи та не надано наявним в матеріалах справи доказам. Вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 здійснював реалізацію скрапленого газу по вул. Володарське шосе, 4, а в постанові зазначено, що реалізація газу здійснювалась по вул. Сквирське шосе, 1. Тобто з матеріалів справи не вбачається місце вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ст.256, 283 КУпАП.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 419543 від 04 листопада 2016 року; поясненнями ОСОБА_2 який в судовому засіданні зазначив, що він зареєстрований як приватний підприємець з правом реалізації пального та повідомив, що з липня місяця щоденно працював в режимі газової автозаправної станції автомобілів, але не встиг своєчасно отримати дозвіл держгірпромнагляду на вказану діяльність.

Виходячи з наведенного, працівник поліції Білоцерківського ВП в Київській1 області, який складав протокол про адміністративне правопорушення, належно виконав покладені на нього обвязки щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи та дані про особу ОСОБА_2, ступінь його вини, майновий стан, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 призначено стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обгрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко