Провадження № 33/779/246/2016
Категорія ч.3 ст.41 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк Ю.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю адвоката Мануляка Є.Й. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та представника управління держпраці ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 275 грн. 60 коп. судового збору.

З постанови судді вбачається, що згідно протоколу №09-01-0037/334 від 05.08.2016, ОСОБА_3, будучи фізичною особою-підприємцем, (далі ФОП) в порушення вимог законодавства про працю, а саме: в порушення вимог статті 24 КЗпП України, вчинив фактичний допуск найманого працівника до роботи без належного оформлення трудового договору.

Для перевірки, крім трудових, ФОП ОСОБА_3 представлено договори: про виконання робіт (договори ЦПХ), які мають ознаки трудових договорів. Таким чином, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 трудові договори не з усіма працівниками оформлено у письмовій формі шляхом видання наказу. Так, в червні 2016 року ФОП ОСОБА_3 укладено цивільно-правовий договір від 29.06.2016 року ОСОБА_5, терміном дії з 29.06.2016 р. до 27.07.2016 р. про виконання робіт (надання послуг), а саме: приготування страв та кулінарних виробів масового попиту із застосуванням різних способів теплової кулінарної обробки, а також здійснення контролю за технологією виготовлення їжі, нормами закладання сировини та додержанням санітарних правил. Аналогічно, ФОП ОСОБА_3 укладено цивільно-правові договори з ОСОБА_6 від 28.06.2016 року, терміном дії з 28.06.2016 р. до 27.07.2016 та від 28.07.2016 року, терміном дії з 28.07.2016 р. до 27.08.2016 про виконання робіт (надання послуг), а саме: приготування страв та кулінарних виробів масового попиту із застосуванням різних способів теплової кулінарної обробки, а також здійснення контролю за технологією виготовлення їжі, нормами закладання сировини та додержанням санітарних правил. Вказані договори мають ознаки трудових договорів. Згідно вищевказаних цивільно-правових договорів працівники виконують роботу приготування страв та кулінарних виробів масового попиту із застосуванням різних способів теплової кулінарної обробки, а також здійснення контролю за технологією виготовлення їжі, нормами закладання сировини та додержанням санітарних правил, тобто виконують певні функції за конкретною посадою. Крім того, робота, яку виконують вищевказані працівники належить до основного виду діяльності ФОП ОСОБА_3 у ПАБ «Легенда», а саме: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Таким чином, згідно вищевказаних договорів цивільно-правового характеру вказані наймані працівники виконують певні функції за конкретною посадою - кухаря, а не індивідуально визначену роботу, результати якої можуть оформлятися актами здавання-приймання виконаних робіт (надання послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. Отже, ФОП ОСОБА_3 було здійснено фактичний допуск працівників ОСОБА_6, ОСОБА_5 до роботи без оформлення трудового договору. Працівники виконують певні функції за конкретною посадою. Укладати договір цивільно- правового характеру (договір підряду) при наявності ознак трудових відносин не можна. Договори ЦПХ укладаються не на термін (як це зроблено у ФОП ОСОБА_3.), а на виконання певного об'єму робіт. На умовах цивільно-правових договорів можна виконувати ті роботи, що можуть бути завершені конкретним (вимірним) результатом. Тож, вчинені ФОП ОСОБА_3 правочини є удаваними (тобто такими, що вчинені сторонами для приховання іншого правочику, якии вони насправді вчинили). А за такими правочинами відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили, а саме законодавством про працю. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 41 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) ОСОБА_3, покликається на незаконність та необґрунтованість постанови щодо нього, оскільки суддя неповно дослідив докази, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Просить постанову суду щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити.

Під час апеляційного розгляду захисник Мануляк Є.Й. підтримав доводи АС і просить її задовольнити. Крім того, захисник пояснив, що постанова судді і його висновок щодо порушення ОСОБА_3 трудового законодавства базується на помилковому розуміння правової природи цивільно-правового договору на виконання робіт, оскільки договори цивільно-правового характеру були укладені з даними особами з метою навчання штатних працівників закладу громадського харчування технології приготування іжі, а саме на певний термін.

В засіданні апеляційного суду, представник управління держпраці ОСОБА_4, покликається на необґрунтованість доводів апелянта, оскільки висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а тому винесена постанова є законною і обґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і доводи АС, вважаю, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не дотримався вказаних вимог закону.

Стаття 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Згідно частини 3 вище вказаної статті така відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Зазначаючи, що між сторонами наявні трудові відносини, суддя залишив поза увагою те, що основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Водночас відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2016 року ФОП ОСОБА_3 укладено цивільно-правовий договір від 29.06.2016 року ОСОБА_5, терміном дії з 29.06.2016 р. до 27.07.2016 р. про виконання робіт (надання послуг), та укладено цивільно-правові договори з ОСОБА_6 від 28.06.2016 року, терміном дії з 28.06.2016 р. до 27.07.2016 та від 28.07.2016 року, терміном дії з 28.07.2016 р. до 27.08.2016 про виконання робіт (надання послуг). (а.с.6-8)

Як вбачається з вищевказаних цивільно-правових договорів працівники виконують роботу приготування страв та кулінарних виробів масового попиту із застосуванням різних способів теплової кулінарної обробки, а також здійснення контролю за технологією виготовлення їжі, нормами закладання сировини та додержанням санітарних правил.

З таких фактичних даних випливає, що дані договори цивільно-правового характеру були укладені з даними особами, за їх згодою, з метою навчання штатних працівників закладу громадського харчування технології приготування іжі.

За своєю природою дані договори є строковими, оскільки саме такий період за твердженням виконавців, за цими договорами необхідний був для отримання навиків та знань у технологій приготування страв за меню.

Отже при апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_3, як ФОП, не було порушено вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, чи не в повному обсязі, порушення умов праці, наявність на робочому місці, де вони будуть працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, їх прав на пільги, тощо.

Також поза увагою судді першої інстанції залишилась та обставина, що, після укладення даних договорів, було сформовано повідомлення про прийняття вказаних працівників на роботу, з направленням даних відомостей органу ДФС. (а.с.9), податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, квитанції та звіти про суми нарахування заробітної прати.

Таким чином, зазначені працівники були допущені ФОП ОСОБА_3 до роботи після оформлення трудового договору (контракту), що не суперечить положенням ч.3 ст.41 КУпАП і свідчить про відсутність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Зважаючи на викладене і відповідно до статті 8 Конституції України, згідно з якою в Україні визнається і діє принцип верховенства права, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанову судді щодо нього слід скасувати, оскільки не встановлено події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП в його діях, а тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 цього ж Кодексу провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247 ч.1 п.1, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 17 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк