АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/839/16 Ніколаєнко І.В.
Категорія: ч.1 ст.483 МКУ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю: представника Харківської митниці ДФС - Моісеєнко В.В., особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил - ОСОБА_4, та його представника-адвоката Князєва В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою адвоката Князєва В.О. на постанову Київського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, у відношенні

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 96047,12 грн., з конфіскацією автомобілю «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2,VIN-код НОМЕР_1, що зберігається в Харківській митниці ДФС.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Як встановлено судом, 13 липня 2016 року о 17-13 годині в зону митного контролю пункту пропуску «Плетнівка» митного поста «Плетнівка» у напрямку руху з України до Росії по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Польща) під керуванням ОСОБА_4, згідно орієнтування УБМП Харківської митниці ДФС від 08 липня 2016 року №1341/20-70-20-01/20 автомобіль було переведено на смугу руху «червоний коридор», для з'ясування обставин наведених в орієнтуванні.

Під час проведення митних формальностей на етапі перевірки документів з'ясувалось, що ОСОБА_4 надав для проведення митного контролю пакет документів у складі: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11 квітня 2011 року, паспорт громадянина України НОМЕР_4, та доручення на право розпорядження даним транспортним засобом №23567/2016 від 08.07.2016 року, завірене нотаріусом EWA Knuplerz 31-539 Krakov. Згідно наявних баз даних митного поста «Плетнівка» було встановлено, що при попередніх переміщеннях на легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2,VIN-код НОМЕР_1, ОСОБА_4 надав наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11 квітня 2011 року та доручення на право розпорядження даним транспортним засобом А №42125-2015 від 24 лютого 2015 року, завірене нотаріусом Slawomir Lewandowski м.Щецин.

Згідно листа ДФС від 23 червня 2016 року №22104/5 нотаріальної контори нотаріуса Slawomir Lewandowski в м. Щецин не існує.

Судом першої інстанції, виходячи з вищевикладених обставин, зроблено висновок, що всі документи, видані нотаріальною конторою Slawomir Lewandowski містять ознаки підробки.

При розгляді справи суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням, адвокат Князев В.О., якій діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що дії ОСОБА_4 не мають ознак адміністративного правопорушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, при цьому вказує, що відсутня суб'єктивна сторона порушення митних правил, оскільки останній не вчиняв дій (умисних чи з необережності) спрямованих на порушення митних правил, а тому обвинувачення вважає безпідставними, а обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності.

Як на думку апелянта, не можна розглядати, як порушення митних правил дії особи, яка здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України. Зазначає, що ОСОБА_4 не знав, не міг знати і не повинен був знати, що довіреність, яку йому надали у Польщі разом з автомобілем, містить в собі недостовірну інформацію щодо особи нотаріуса, який посвідчив цю довіреність, оскільки на довіреності були усі необхідні реквізити і печатка.

Апелянт також вважає, що не може бути визнано за належний доказ винуватості інформація в листі Державної фіскальної служби України від 09 червня 2016 року №19974/7/99-99-20-03-17, оскільки він не має належної реєстрації і копія листа не завірена у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, у відношенні якої складено протокол - ОСОБА_4 та його захисника Князєва В.О., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; думку представника митниці Моїсеєнко В.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.486,489 Митного Кодексу України (далі - МК України) суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як зазначено у протоколі про порушення митних правил №453/80700/16 від 13 липня 2016 року та встановлено судом першої інстанції, 13 липня 2016 року в зону митного контролю пункту пропуску «Плетенівка» митного поста «Плетенівка» у напрямку руху з України до Росії по смузі «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_6 (країна реєстрації - Польща) під керуванням громадянина України ОСОБА_4, згідно орієнтування УБМП Харківської митниці ДФС від 08 липня 2016 року №1341/20-70-20-01/20 автомобіль було переведено на смугу руху «червоний коридор», для з'ясування обставин наведених в орієнтуванні.

Під час проведення митних формальностей на етапі перевірки документів з'ясувалось, що громадянин України ОСОБА_4 надав для проведення митного контролю пакет документів у складі: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11 квітня 2011 року, паспорт громадянина України НОМЕР_4, та доручення на право розпорядження даним транспортним засобом №23567/2016 від 08 липня 2016 року, завірене нотаріусом Ewa Knuplerz 31-539 Krakow. Згідно наявних баз даних митного поста «Плетенівка» було встановлено що при попередніх переміщеннях на легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_6, VIN-код НОМЕР_5, громадянин ОСОБА_4 надавав наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11 квітня 2011 року, доручення на право розпорядження даним транспортним засобом А№42125-2015 від 24 лютого 2015 року, завірене нотаріусом Slawomir Lewandowski м.Щецин.

Згідно листа ДФС від 23 червня 2016 року №22104/5 нотаріальної контори та нотаріуса Slawomir Lewandowski в місті Щецин не існує. Виходячи з вищезгаданих обставин є підстави вважати що всі документи, видані нотаріальною контрою Slawomir Lewandowski, містять ознаки підробки.

Таким чином громадянин України ОСОБА_4 при попередніх переміщеннях як підставу для проходження митного контролю автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_6, VIN-код НОМЕР_5, надавав документи, що містять ознаки підробки, а саме доручення на право розпорядження транспортним засобом А№42125-2015 від 24 лютого 2015 року, завірене нотаріусом Slawomir Lewandowski м.Щецин.

Згідно з ч.1 ст. 483 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням. Відповідальність за ч.1 ст.483 МК України настає у разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що ускладнюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки адміністративного правопорушення за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, оскільки в зону митного контролю пункту пропуску «Плетенівка» митного поста «Плетенівка» у напрямку руху з України до Росії по смузі «зелений коридор» 13 липня 2016 року о 17:13 заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_6 (країна реєстрації - Польща) під керуванням громадянина України ОСОБА_4, і на етапі перевірки документів з'ясувалось, що він при попередніх переміщеннях на цей легковий автомобіль надавав: паспорт громадянина України НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11 квітня 2011 року, і надав доручення на право розпорядження даним транспортним засобом А№42125-2015 від 24 лютого 2015 року, завірене нотаріусом Slawomir Lewandowski м.Щецин. Проте, в місті Щецин нотаріальної контори і нотаріуса Slawomir Lewandowski не існує.

Статтею 4 МК України у пункті 57 чітко визначено що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно до пункту 60 статті 4 МК України транспортний засіб підпадає за ознаками «транспортний засіб особистого користування», а саме: наземні транспортні засоби товарних позицій 8702,8703,8704 (загальною масою до 3,5 тонн), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Оскільки поняття транспортного засобу охоплюється поняттям товару, то ст.335 МК України передбачено, що під час переміщення товарів через митний кордон України до митного органу подаються документи та відомості, необхідні для митного контролю серед них є: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність) (ч. 1 пункт 1 абзац а); документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію (ч. 3 пункт 1 ); у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму(ч. 3 пункт 1).

Так, ОСОБА_4 через митний кордон України переміщував легковий автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_6 (країна реєстрації - Польща) VIN-код НОМЕР_5, який за ознаками згідно п.60 ст.4 МК України, як транспортний засіб, підпадає під поняття «транспортний засіб особистого користування». Тому доводи апеляційної скарги адвоката Князєва В.О. в частині невідповідністі транспортного засобу ознакам об'єкту правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не є обґрунтованими, і спростовуються наведеними доказами в підтвердження його винуватості.

Відповідно до ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митного органу шляхом, в тому числі: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 МК України подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини 3 ст. 334 МК України відомості з офіційних документів, наданих для митного контролю та/або митного оформлення, не потребують додаткового підтвердження. Згідно ч.5 вказаної статті з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 угоди між Урядом України та Урядом Республіки Польща про співробітництво та взаємодопомогу у митних справах від 18.12.1995 року митні органи з власної ініціативи або на запит будуть надавати один одному всю доступну інформацію стосовно осіб, товарів, транспортних засобів, про які відомо або які підозрюються в тому, що вони використовуються або можуть бути використані у ході порушення митного законодавства іншої Договірної Сторони. Згідно ст. 6 вказаної угоди інформація, документи чи інші матеріали, одержані у межах цієї Угоди, можуть використовуватися лише для цілей, передбачених цією Угодою, в тому числі у ході адміністративного і судового провадження, а також у ході провадження за участю або під наглядом прокуратури. Для інших цілей вони можуть використовуватися лише за письмовою згодою митного органу, що їх надав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Князєв В.О. та ОСОБА_4 вважали, що Лист ДФС належним чином не завірений, чим порушено порядок об'єктивності і достовірності доказів, проте заперечували проти задоволення клопотання представника митниці про витребування документів ДФС, якими визначено порядок реєстрації і узгодження кореспонденції. (а.с.23-24)

З метою встановлення істини по справі та усунення протиріч між учасниками судового процесу, на виконання клопотання апеляційного суду, представником митниці були надані письмові пояснення заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника УБМП ОСОБА_9, з приводу питання достовірності документів справи - Листа № 19974/7/99-99-20-03-17.

Зазначено, що лист від 09.06.2016 № 19974/7/99-99-20-03-17 (вхідний номер Харківської митниці ДФС) отриманий через автоматизовану інформаційну систему «Управління документами», яка введена в дію наказом Державної фіскальної служби України від 03.11.2014 №236 «Про затвердження єдиного документообігу у ДФС».

Підпунктами 1.1 та 1.3 пункту 1 вказаного наказу передбачено, що начальники митниць ДФС забезпечують централізовану реєстрацію вхідної, вихідної, внутрішньої кореспонденції та розпорядчих документів у підпорядкованих підрозділах, а також їх розсилку в АІС «Управління документами» з використанням усіх функціональних можливостей; сканування документів, тощо, з додаванням до реєстраційно-контрольної картки в АІС «Управління документами» електронного примірника.

Відповідно до підпункту 3.9.5 пункту 3.9 «Інструкції з діловодства у Державній фіскальній службі», затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 27.11.2014 №333, з використанням АІС «Управління документами» здійснюється передача електронних копій документів у сканованій формі.

Згідно підпункту 2.3.50 пункту 2.3 вказаного наказу ДФС засвідчує копії лише тих документів, що створюються у ньому.

Підпунктом 2.3.56 встановлено, що відмітка про надходження документа до ДФС проставляється за допомогою штрих-коду. Елементами зазначеного реквізиту є найменування ДФС України - одержувача документа, реєстраційний номер, дата надходження документа.

За таких обставин, доводи захисника Князєва В.О. та ОСОБА_4 в частині того, що інформація, яка міститься в Листі від 09.06.2016 № 19974/7/99-99-20-03-17, не може бути використана в підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного митного правопорушення за ч.1 ст.483 КУпАП, спростовуються здобутими в ході розгляду справи доказами, і сумніву у суду не викликають. Рівно, як і не викликають сумніву всі документи, зібрані при формуванні даного провадження, оскільки передані згідно акту №453/80700/16 від 14 липня 2016 року матеріали про порушення митних правил, належним чином засвідчені підписом інспектора митного пункту та заступником начальника митниці.(а.с.3)

Статтею 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Слід зазначити, що обов'язковою умовою для звільнення від оподаткування митними платежами, у відповідності до пункту 4 частини 10 статті 374 Кодексу, при ввезенні на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, що належать громадянам і переміщуються транзитом через митну територію України.

Частиною 1 статті 198 МК України передбачено подання документів органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України. Згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Декларування, відповідно до положень ч. 1 ст. 257 МК України здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В розумінні частини 6 статті 265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями. А частиною 4 статті 266 МК України встановлено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Так, при розгляді справи судом першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, вірно встановлено, що ОСОБА_4 при попередніх переміщеннях як підставу для проходження митного контролю автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_6 (країна реєстрації - Польща) VIN-код НОМЕР_5, надав документи з ознаками підробки, а саме: доручення на право розпорядження транспортним засобом А№42125 від 24 лютого 2015 року, завірене нотаріусом Slawomir Lewandowski м.Щецин, в той час, як згідно перевіреної компетентними органами інформації, такої нотаріальної контори не існує, що в розумінні наведених положень ст.ст.198,257,265,374,381 є незаконним.

Даний факт підтверджує і інформація, яка міститься у відповіді митних органів Республіки Польща на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки. Так відповіддю Митної палати у Вроцлаві від 04 квітня 2016 року зазначено, що 22 травня 2014 року громадянкою Justyna Rau було продано транспортний засіб марки VW GOLF VIN-код WVWZZZ1JZYB061577, а отже Justyna Rau не могла 05 січня 2016 року, майже півтори роки потому, видати довіреність на право керування цим транспортним засобом. (а.с.26)

Більше того, за інформацією Митної палати у Вроцлаві, громадянка Justyna Rau 22 травня 2014 року здійснила нотаріальну дію про продаж транспортного засобу марки «VW GOLF» VIN-код WVWZZZ1JZYB061577, в той час, як об'єктом митного контролю за даними обставинами матеріалів справи є транспортний засіб «Volkswagen Passat», VIN-код НОМЕР_5, що також свідчить про надання недостовірних даних.(а.с.26)

Доводи захисника Князєва В.О. та ОСОБА_4 про необізнаність незаконних дій вчинення нотаріальної дії не можуть слугувати підставою, яка б свідчила про відсутність в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного митного правопорушення за ч.1 ст.483 МК України, оскільки відповідно до частини 4 статті 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. А декларування здійснюється шляхом заявлення точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, та не вбачає підстав для скасування постанови суду від 21 жовтня 2016 року за доводами апеляційної скарги захисника Князєва В.О.

Керуючись ст.ст. 527-529, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Князєва В.О. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2016 року про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -