АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/828/16 Головуючий у першій інстанції: Таус М.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 10 вересня 2016 року о 10:25 год., в м. Дніпро по вул. Великій Діївській в районі будинку №111 керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих не має.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 із порушенням строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, подав апеляційну скаргу в якій просить змінити постанову суду в частині накладеного адміністративного стягнення. Крім того разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апелянт вказує, що його судом першої інстанції належним чином про розгляд справи не було повідомлено, судової повістки не надсилалось. Про винесене рішення він дізнався лише 11.11.2016 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вважає, що накладене адміністративне стягнення є суворим для нього. При цьому на думку апелянта судом не було враховано ряд пом'якшуючих обставин передбачених ст. 34 КУпАП, в зв'язку з чим вважає, що було порушено вимоги ст. 33 та 30 КУпАП.

Так апелянт вказує, що суд не врахував, що він та його дружина є пенсіонерами, продукти харчування вони закупають у сільській місцевості. Також просить врахувати, що провину свою визнає та щиро кається.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що безпосередньо ОСОБА_3 суд належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 05 жовтня 2016 року. В матеріалах справи відсутня інформація як про направлення так і про отримання судової повістки ОСОБА_3. Крім того копію постанови йому не було направлено на адресу місця проживання, у відповідності до ст. 285 КУпАП.

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП. При цьому судом позбавлено правопорушника права керування транспортними засобами не на максимальний строк, який передбачений даною статтею.

З урахуванням характеру вчиненого ОСОБА_3 правопорушення та допущених останнім порушень вимог Правил дорожнього руху України, зокрема, п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, які є грубими та суспільно небезпечними порушеннями і, на переконання апеляційного суду, свідчить про зневажливе відношення водія до встановлених правил поведінки на дорозі, що, в свою чергу, могло призвести до тяжких наслідків, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доцільність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення.

На переконання суду апеляційної інстанції, застосований до ОСОБА_3 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун