Провадження № 3/643/4908/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 суддя Московського районного суду м. Харкова Скотар А.Ю., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонер, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, -

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З адміністративного матеріалу вбачається, що 20.11.2016 о 01:30 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Маршала Жукова, 19 в м. Харкові перебував у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

В суді ОСОБА_1 факту скоєння інкримінованого йому правопорушення не заперечував, вину визнав в повному обсязі та зазначив, що є ветераном МВС України та ввечері 19.11.2016 зустрівся з друзями, колишніми колегами, відзначити нагородження орденом МВС та за традицією випив рюмку горілки, на дно якої кладеться нагорода. До того до адміністративної відповідальності жодного разу не притягався, займається спортом та спиртне вживає вкрай рідко. Просить при ухваленні рішення врахувати його багаторічний стаж роботи в органах поліції та позитивну характеристику і не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що вина останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною і підтверджується як особистими показаннями правопорушника, так і зібраними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 20.11.2016, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. а) п. 2.9. ПДР України, згідно якому водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння; результатами тестування на алкоголь, поясненнями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В ч. 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч. 1 ст. 130 КупАП є безальтернативною, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, ч. 2 ст. 61 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу та норми якої є нормами прямої дії, застерігає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що знаходить свій вираз в призначенні адміністративного стягнення з урахуванням всіх особливостей та обставин справи, характеру правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, властивостей правопорушника та способу його життя тощо.

Крім того, адміністративна відповідальність, як різновид юридичної, ґрунтується, в тому числі, на принципах доцільності, обґрунтованості, справедливості та гуманізму, а ст. 280 КУпАП, в супереч положенням ч. 2 ст. 33 того ж кодексу, передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім іншого, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З погляду на вищевикладене суд, враховуючи особистість правопорушника, який є майором міліції у відставці, пенсіонером МВС та за час служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе виключно з позитивного боку, той факт, що 20.08.2016 ОСОБА_1 самостійно, демонструючи високий рівень професійної підготовки та громадської свідомості, ризикуючи власним здоровям та життям, затримав озброєного дезертира, який, створюючи небезпеку для оточуючих та ОСОБА_1 погрожував останньому вбивством з застосуванням вогнепальної зброї, за що міністром внутрішніх справ України ОСОБА_1 11.10.2016 нагороджений нагрудним знаком «За безпеку народу», до того жодного разу не притягувався до адміністративної чи іншого виду відповідальності, в тому числі повязаних з експлуатацію транспортних засобів, а, навпаки, виявляв та припиняв кримінальні правопорушення, беручи до уваги, що скоєним ОСОБА_1 правопорушенням не спричинено будь якої значимої шкоди правам чи інтересам інших громадян чи інших негативних наслідків, керуючись принципами доцільності, обґрунтованості, справедливості та гуманізму адміністративної відповідальності, маючи на меті виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважає за можливе визнати скоєне ОСОБА_1 правопорушення малозначним та звільнити останнього від адміністративної відповідальності (ст. 22 КУпАП), обмежившись усним зауваженням, що, на думку суду, дозволить досягнути виховних та попереджувальних цілей без застосування більш суворих заходів адміністративного впливу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, ч. 1 ст. 130, 277, 280, 283-289, 294 КУпАП, ст.ст. 8, 61 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та в силу малозначності скоєного правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів до апеляційного суду Харківської області.

Суддя А.Ю. Скотар