Справа № 404/6087/16-п
Номер провадження 3/404/1954/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер відсутній, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 24.08.2016 року о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1, перебуваючи по вулиці Попова. 9АДРЕСА_1 у м.Кропивницький, намагався вирізати хамки вхідних дверей до квартири за допомогою болгарки, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї. З наведеного убачається, що обєктивна сторона правопорушення передбачає наявність обовязкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, про факт заподіяння шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілій, чи можливості такого заподіяння, не зазначено, що свідчить про відсутність однієї зі складових обєктивної сторони адміністративного правопорушення. У вказаному протоколі лише зазначено, що він намагався вирізати замки вхідних дверей за допомогою болгарки.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 173-2 КУпАП передбачає можливість застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при отриманні письмових пояснень і оформленні протоколу про адміністративне правопорушення суперечить інтересам особи на захист, щодо якої предявлено обвинувачення, відтак відібрані письмові пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї», насильство у сімї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї, як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сімї - це насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоровю. В даному випадку, як вбачаються з пояснень ОСОБА_2, вони з чоловіком уже не перебувають у шлюбі, тому вони не є однією родиною, а тому відсутня кваліфікуюча ознака як насильство в сім'ї. Спірні питання, які виникають у колишніх чоловіка у дружини повинні вирішуватися в судовому порядку, а не шляхом притягнення до адміністративної відповідальності.

Надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоровю. В даному випадку вирішення спільних побутових питань закінчується обопільною сваркою між заявницею та порушником, тобто це є спосіб спілкування, а не «психологічна невпевненість», як то вимагає Закон. Таким чином матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Дослідивши письмові матеріали адміністративного провадження, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3