Суворовський районний суд міста ОСОБА_1
Провадження №3/523/6952/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"19" грудня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, матеріали УПП в м. Одесі відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпроАП),

в с т а н о в и в:

Відповідно до складеного інспектором поліції ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №023783 від 18 листопада 2016 року (далі протоколу) ОСОБА_2 вмінено порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДД), а саме в тому, що о 05 годині 30 хвилин 18 листопада 2016 року керував автомобілем марки «ВАЗ-21061», р/н 43794ОЕ, по провулку Щорса,29, в м. Одесі в стані алкогольного спяніння. Результат тесту приладу контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Драгер» - 0,90‰.

Отримавши в судовому засіданні усні та письмові пояснення ОСОБА_2, в яких він категорично заперечив факт управління вищезазначеним транспортним засобом, а також пояснив, що фактично керував автомобілем його родич, який залишив місце його зупинки, а він був лише пасажиром, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

З обєктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином визначальним для встановлення вини особи у вчиненні даного правопорушення є доведення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у відповідному стані.

До матеріалів справи інспектором поліції долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1, з яких в вбачається, що в їх присутності ОСОБА_2 на місці пройшов тест за допомогою приладу «Драгер», результат даного тесту, а також акт огляду останньої особи на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (у звязку з виявленням у водія ознак почервоніння очей, різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, порушенням координації рухів).

При цьому суддя зазначає, що протокол не містить будь яких первинних пояснень ОСОБА_2, які можливо було б витлумачити на доведеність факту керування ним транспортним засобом.

Оскільки в матеріалах справи був відсутнім жоден обєктивний і переконливий доказ на доведення факту керування ОСОБА_2 транспортного засобу, судом 8 грудня 2016 року судовою повісткою викликався до суду інспектор поліції ОСОБА_3 для отримання пояснень з приводу складеного ним протоколу, а також витребувалися можливо наявні відеозаписи з нагрудного реєстратора чи автомобільного реєстратора органу поліції щодо цієї події.

З незрозумілих причин виклик інспектором поліції було проігноровано, жодний інший обвинувальний доказ надано також не було.

Аналізуючи ж наявні в матеріалах справи та отримані в суді докази, в сукупності з первинно відсутніми будь-якими поясненнями ОСОБА_2; відсутністю факту передачі співробітниками поліції транспортного засобу іншій особі для постановки автомобіля на стоянку; не бажанням органу поліції спростувати обєктивними та переконливими доказами пояснення особи, яку притягують до відповідальності, та сприяти доведенню в суді вміненого їй діяння; слід дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 в порушенні вимог підпункту «а» пункту 2.9. ПДД, оскільки неможливо спростувати належними та допустимими доказами його пояснення в суді про не здійснення керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. За перебування ж в салоні чи поруч з власним нерухомим автомобілем та вживання алкогольних напоїв, без здійснення його керування, відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпроАП, не настає.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.1 ст.130 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Після набрання постановою чинності вилучене водійське посвідчення повернути ОСОБА_2

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси О.В.Деркачов