Справа №585/3975/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/233/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. , за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 275 грн. 60 коп. судового збору на користь держави,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 27 вересня 2016 року близько 15 год. 10 хв. рухаючись поблизу будинку № 2 бульвару Шевченка в м. Ромни, Сумської області, керував автомобілем марки «Тойота Королла», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України.

Захисник ОСОБА_3 вважає постанову не обґрунтованою, прийнятою з порушенням процесуальних норм і гарантій, яка підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. У поданій апеляційній скарзі, захисник зазначає, що огляд на стан алкогольного спяніння було проведено з порушенням ст. 266 КУпАП, оскільки працівником поліції було одразу запропоновано ОСОБА_4 пройти медичний огляд в лікарні, без використання спеціальних технічних засобів. Зі змісту висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2016 року в графі 2 прізвище особи, яка оглядалася зазначено «Осипов», в той час як протокол про адміністративне правопорушення складено відносно «Осіпова». В матеріалах справи відсутні будь які докази, що КЗ СОДА «Перша спеціалізована лікарня м. Ромни» відноситься до закладів охорони здоровя, якому надано право проведення огляду на стан спяніння. Даний висновок видається лише на підставі акту медичного огляду, що також відсутній як доказ. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 187409 від 27.09.2016 року виготовлений відповідно до вимог «Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом МВС від 10.07.2015 року № 842, який втратив чинність на підставі Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження походження відеозапису з камер спостереження і його законності, а саме на який пристрій здійснювалася відео фіксація, яким чином проводилося відеоспостереження (відкрито чи приховано). Також 24 листопада 2016 року судом було здійснено розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення у відсутності самого правопорушника, який надав заяву про відкладення судового засідання у звязку з хворобою.

ОСОБА_4, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд з його обовязковою участю не надіслав.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів,тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2016 року серії АП 2 № 187409, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2016 року № 111.

Відповідно посилання захисника про відсутність будь-яких відомостей, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, й будь-яка інформація щодо відмови останнього від такого проходження, не спростовує самого факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, й не вплинуло на правильність висновків, тому доводи скарги в цій частині не можуть заслуговувити на увагу.

Допущені лікарем під час складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 111 від 27.09.2016 року неточності, на які вказує захисник в своїй апеляційній скарзі, зокрема щодо невірного зазначення прізвище особи, яка направлена на огляд, є не суттєвими, оскільки протокол складений з вірним зазначенням прізвища, тобто вже після встановлення особи правопорушника, і ці неточності не вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції судового рішення щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сам апелянт не заперечував факт медичного огляду ОСОБА_4

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МОЗ та МВС 09.11.2015 р. №1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я.

Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення не містять підтвердження про надходження клопотань зі сторони захисту відносно витребування з закладу охорони здоровя акту медичного огляду. Підстав вважати висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 111 від 27.09.2016 року таким що не відповідає вимогам законодавства України, у суду не було, а тому у витребуванні даного акту не було необхідності, як і перевірка факту, що КЗ СОДА «Перша спеціалізована лікарня м. Ромни» входить до переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв.

Твердження захисника про недопустимість такого доказу, як відеозапис, вважаю необґрунтованим, оскільки нормою ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються у тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються

особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної

відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суддя першої інстанції правомірно та обґрунтовано оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю,

У поданій апеляційній скарзі захисником не надано доводів, у чому полягає не відповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення формі передбаченого Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженого Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395.

Доводи захисника ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, крім того уклав договір про надання правої допомоги, а відвідання лікаря на передодні судового розгляду не є підставою для відкладення розгляду справи на тривалий час, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.