Справа № 163/3022/16-п
Провадження № 3/163/2003/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши, направлені Любомльським відділом поліції ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії АП1 №992825 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда IІІ-групи (трудове каліцтво), РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АЮ 164253, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 31.10.2011 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 28 листопада 2016 року о 23 годині 30 хвилин керував мопедом марки «Альфа», реєстраційний номерний знак АСАА1987, по вул. 1-го Травня в м.Любомль Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді факт вчинення правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та пояснив, що за 15 хвилин до поїздки він випив шампанського, однак спянілим себе не відчував та почував себе нормально, при цьому, результатів його медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння не заперечив. У вчиненому щиро розкаявся, запевнивши суд, що в подальшому не порушуватиме правил дорожнього руху. Просив його суворо не карати, не накладати стягнення у виді штрафу, оскільки він є інвалідом 3 групи (трудове каліцтво), у зв'язку із чим втратив працездатність на 50 %, а розмір його пенсії незначний. Вказав, що в 2011 році він переніс операцію по видаленню жовчного міхура, у зв'язку із чим потребує постійного прийняття ліків, має боргові зобов'язання, ніде не працює та можливості працевлаштуватись не має, його дружина також не працює та, окрім цього, втратила зір, а з огляду на скрутне матеріальне становище, яке склалося в його сім'ї, сплатити штраф можливості не має.

Крім повного визнання своєї вини в суді, вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння підтверджується зібраними у справі та дослідженими в суді письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 992825 від 28.11.2016 року, в якому останній вказав, що з протоколом згідний, вину визнає та підтверджує, що він дійсно керував ТЗ в стані алкогольного спяніння (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ТМО Любомльського і Шацького районів №363 від 29.11.2016 року, відповідно до якого 29.11.2016 року о 00 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 2).

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1, у відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, суд враховує, що правопорушник вину у вчиненому правопорушенні визнав та у скоєному щиро розкаявся, що у відповідності до положень ст. 34 КУпАП визнає, як обставину, що помякшує відповідальність винного.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 є інвалідом IІІ-ї групи (трудове каліцтво), у звязку із чим отримує пенсію, щомісячний розмір якої складає 1160,00 грн., що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААБ №411027 від 11.11.2004 року та довідкою Шацького обєднаного управління ПФУ в Волинській області за №828/06-50-26. Крім цього, з довідки серії ВЛН №013927, виданої Ковельською міжрайміською МСЕК 14.10.2004 року, вбачається, що ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 складає 50 % з 07.09.2004 року довічно, а відповідно до довідки МСЕК серії ВЛН №013927, останньому протипоказана важка фізична праця. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любомльського і Шацького районів ТМО» від 09.12.2016 року за №322, останній знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря з діагнозом стан після холцистектомії.

Крім цього, ОСОБА_1 сплачує кредит та станом на 09.12.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 2159,62 грн., що стверджено довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.12.2016 року. За місцем проживання характеризується позитивно та, як слідує з характеристики, виданої сільським головою Куснищанської сільської ради від 09.12.2016 року за №1886, шкідливих звичок не має. До складу сімї ОСОБА_1 входить дружина ОСОБА_2, яка ніде не працює та на обліку в Любомльському районному центрі зайнятості не перебуває. До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується вперше та вчиненим останнім правопорушенням будь-якої шкоди не заподіяно.

Такі обставини свідчать про тяжке соціальне і майнове становище правопорушника та в своїй сукупності є такими, що суттєво пом'якшують його відповідальність, при цьому будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останнього в судовому засіданні не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи встановлені судом конкретні обставини справи, дані про особу правопорушника, а також сукупність пом'якшуючих відповідальність обставин, суд вважає, що накладення на ОСОБА_1 стягнення у відповідності до санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідатиме характеру правопорушення і особі порушника та суперечитиме положенням ст.ст. 23, 33 КУпАП, оскільки буде явно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення і відповідальності».

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зважаючи на сукупність вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування ст.22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого порушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням

Керуючись ст. ст.22, ст.124, ст. 221, ст.283, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_3