Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника-адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм ПП Мулярчук, на постанову судді Гощанського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнено з ОСОБА_2 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 08 серпня 2016 року о 18 год. 40 хв. в смт. Гоща по вул. Незалежності Рівненської області, керуючи автомобілем БАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не переконався в тому, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, не надав дороги та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено Лагуна», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч з увімкненим покажчиком лівого повороту, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята за неналежного та неповного дослідження обставин справи. Доводить, що суд взагалі не взяв його пояснення до уваги, його винність встановив посилаючись на пояснення ОСОБА_4 та

___________________________________________________________________

Справа №557/727/16 Суддя у І інстанції Пацко Д.В.

Провадження №33/787/262/2016

Категорія: ст.124 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_1

працівників поліції, що свідчить про однобічність судового розгляду. Стверджує, що саме порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху призвело до ДТП, виїхавши на зустрічну смугу він лише намагався уникнути зіткнення. Зазначає, що при призначенні стягнення судом не зясовано всі обставини справи та призначено надто суворе стягнення.

Просить постанову Гощанського районного суду від 31 жовтня 2016 року скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представника-адвоката ОСОБА_3 які апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній викладених та просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_4, який заперечує посилання апеляційної скарги та просить постанову залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний всебічно, повно та обєктивно зясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст.252 КУпАп України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

А згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказаним вимогам закону постановлене в справі рішення не відповідає.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення ванжату, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Пунктом п.14.2б ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. А згідно п.14.6.а,в ПДР України обгін заборонено на перехресті та ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у порушенні вказаних Правил дорожнього руху, внаслідок чого він допустив зіткнення з автомобілем «Рено Лагуна», суд першої інстанції як на докази винуватості останнього послався на протокол про адміністративне правопорушення, схему пригоди, пояснення потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Разом з тим, суд не прийняв до уваги доводів самого ОСОБА_2 щодо непричетності до вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди та показань свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні та прийшов до висновку про доведеність порушення ОСОБА_2 п.п.2.3б, 12.1, 14.2б, 14.6а,в ПДР України.

Однак, наведені судом докази не підтверджують винуватості ОСОБА_2 в порушенні ним п.п.2.3б, 12.1, 14.2б, 14.6а,в ПДР України і, тим більше, не спростовують пояснень останнього, даних ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і в судовому засіданні.

Як видно з пояснень, даних ОСОБА_2, водій ОСОБА_4 здійснював маневр без увімкненого покажчика повороту, а він виїхав на смугу зустрічного руху, щоб уникнути зіткнення, випередження він не здійснював.

Ці пояснення ОСОБА_2 підтверджуються схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3), фотокопіями пошкоджень транспортних засобів (а.с.17-26), поясненнями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні.

Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а згідно п.9.4 Правил дорожнього руху України подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру, але не менше як за 50-100 м. у населених пунктах, а не за 10 -15 м.

Тобто, виконуючи поворот ліворуч ОСОБА_4 повинен був завчасно подати і сигнал повороту і переконатись, що це буде безпечним іншим учасникам руху, однак таких вимог він не дотримався.

При таких обставинах вбачається, що водій ОСОБА_2 лише намагався уникнути дорожньо-транспортної пригоди після створення аварійної ситуації водієм ОСОБА_4

Інші докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху в результаті чого сталася дорожньо-транспортної пригода та пошкоджено транспортні засоби, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і в суді.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи допустив істотні порушення норм матеріального права, не врахував всі обставини і притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП без достатніх на те підстав.

Тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1