Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/257/16 Головуючий у суді І інстанції: Голосеніна Т.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю:

секретаря Піроженко Д.В.,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з професійно-технічною освітою, не одружений, працює працівником м'ясного павільйону Центрального ринку м. Олександрії, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 27 серпня 2016 року о 5 год. 45 хв. в м. Олександрія Кіровоградської області по вул. 50 років Жовтня, керував мопедом «Suzuki», з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані). Від проходження медичного огляду та продуву алкотестера Драгер 6810 для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,на підставі ч. 1 ст. 247 та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суддя у постанові не повністю враховував його пояснення та доводи, які він надавав в судовому засіданні. Так він стверджував, що ніхто з працівників поліції не пропонував йому продути алкотестер для визначення стану сп'яніння, що йому лише запропонували сісти в поліцейський автомобіль на пасажирське сидіння та написати пояснення, що нібито він вчора вживав спиртні напої, так як хтось з них почув від нього нібито перегар алкоголю. Він запізнювався на роботу, а тому під диктовку працівника поліції, який сидів за кермом поруч написав своє пояснення. При цьому, він пропонував працівникам поліції надати можливість поїхати разом та відкрити приміщення де окрім нього працюють і інші люди, а потім поїхати разом в медичну установу для проходження ним відповідного медичного огляду, але вони відмовились.

Вважає, що він не заперечував проходження процедури такого огляду на стан сп'яніння у відповідності до вимог діючого законодавства, але суд не перевірив належним чином його пояснення в цій частині.

Також особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не було виконані вимоги ст. 266 КУпАП, а саме одного свідка він дійсно бачив, коли він писав пояснення, сидячи на пасажирському сидінні поліцейського автомобіля. Він підходив до поліцейського з його сторони, зазирнув до нього у вікно, та назвав своє прізвище. Другого свідка взагалі не бачив і не спілкувався з ними обома. А тому ніхто з них не міг чути різкого запаху алкоголю з порожнини рота на відстані.

Отже в протоколі не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як прямо вимагає ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто не було проведено обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку та черговості, передбачених законом. Протокол навпаки підтверджує, що факту адміністративного правопорушення взагалі не було.

Крім того, районний суд не опитав свідків по справі, які нібито підтвердили факт ознаки його сп'яніння, та його відмову від проходження медичного огляду та продуву алкотестера в своїх поясненнях працівнику поліції, послався на них в своїй постанові, як на безперечний доказ його вини.

Також не викликаний до суду та не допитаний судом і сам працівник поліції ОСОБА_3, який складав протокол адміністративного правопорушення щодо нього, та не з'ясовано у нього чому він не вручив йому копію адміністративного протоколу.

Разом з тим, районним судом було порушено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, його пояснення, що він не отримав від працівника поліції копію адміністративного протоколу складеного на нього залишилося поза увагою суду, що не дало йому скористатись конституційним правом на захист, та підготуватись до слухання справи в суді і належним чином захистити свої інтереси.

Зокрема, коли після винесення постанови суду він ознайомився із змістом протоколу, то у нього також з'явилися великі сумніви, щодо достовірності його підпису в графі протоколу де зазначено, що ним нібито отримана копію адміністративного протоколу.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, у зв'язку з тим, що він не мав на руках копію постанови районного суду.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_2 є юридично неграмотним, вчасно не отримав копію постанови, апеляційний суд приходить до висновку, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, які суд першої інстанції дослідив під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 268092 від 27.08.2016 року, яким підтверджується, що саме 27 серпня 2016 року о 5 год. 45 хв. в м. Олександрія Кіровоградської області мало місце адміністративне правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 При цьому Протокол містить пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких, останній вину визнає та зобов'язується не керувати мопедом до повного витверезіння (а.с. 1);

- письмовим поясненням самого ОСОБА_2 що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які написані ним власноручно, відповідно до якого він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння та продуву алкотестера «Драгер» №6810, оскільки вчора вживав спиртні напої. Також в поясненнях зазначено, що ОСОБА_2претензій до працівників поліції не має (а.с. 4);

- письмовим поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких кожен окремо, підтвердили, що від ОСОБА_2 було чути ризький запах алкоголю на відстані та вони були присутніми під час того, коли працівниками поліції пропонувалось останньому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 3-4).

За таких обставин, вважаю, що суддею районного суду обґрунтовано зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння саме в медичному закладі.

А тому апеляційній вимоги ОСОБА_2 стосовно того, що йому не пропонувалось пройти огляд в закладах охорони здоров'я є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується вищевикладеним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він запізнюючись на роботу, писав під диктовку свої пояснення апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки зазначені дії в установленому законом порядку не оскаржувалися, а тому суд враховує, що вони надані з метою ухилитися від адміністративної відповідальності.

Також не може бути враховані апеляційні вимоги ОСОБА_2 стосовно того, що районним судом не допитувались свідків, оскільки останній з відповідним клопотанням до суду не звертався, під сумнів їх пояснення в суді першої інстанції не ставив.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення містися підпис останнього про отримання його копії. В апеляційній скарзі останній не зазначає, що не підписував зазначений протокол в графі отримання його копії, а лише зазначає, що у нього великі сумніви, щодо достовірності його підпису в графі протоколу. В той же час підпис в протоколі та в пояснення ОСОБА_2 є ідентичними.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 було отримано копію протоколу, а вимоги останнього щодо не отримання ним копії протоколу, слід сприймати критично, як позицію захисту.

Разом з тим, необхідно підкреслити, що ОСОБА_2 не надав жодного доказу на обґрунтування своїх вимог, однак матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження вини останнього.

Твердження апелянта про те, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на місці події оговорюють його - є необґрунтованими, оскільки вказані свідки з ОСОБА_2 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає, а тому твердження останнього спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Не враховує суд і твердження про те, що свідки перебували на відстані від нього та не могли чути запах алкоголю, під час того , як він керував транспортним засобом, оскільки свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5також підтвердили, що ОСОБА_2 ухилявся віл проходження медичного огляду. Крім того протокол складено саме за ухилення від проходження медичного огляду.

Посилання на те, що суддею районного суду не перевірено правомірність дій працівників поліції, які примусили його написати пояснення під їх диктовку, а підпис про отримання ним протоколу викликає сумніви, не можуть бути враховані, оскільки такі дії працівників у встановленому законом не оскаржувалися, що не заперечувалось апелянтом у судовому засіданні.

Інших підстав для скасування постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2016 року в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 не зазначає.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції обґрунтовано врахував обставини, передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП, внаслідок чого наклав стягнення, яке відповідає характеру правопорушення та характеризуючим даним про особу правопорушника.

З огляду на викладене, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2016 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук