Номер провадження 3/359/3573/2016
Номер протоколу 0692/125000016/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» грудня 2016 р. м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Криворучко І.В.

За участі представника Київської митниці ДФС ОСОБА_1,

представник особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу, яка надійшла від Київської митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює: керівником ПрАТ «ІНДАР» ( 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна ,5, код ЄДРПОУ НОМЕР_1); паспорт: ТТ 198393, виданий 03.12.2013 Шевченківським РВ ГУ ДМС України у м. Києві, код ДРФО № НОМЕР_2, за ч. 1 ст. 483 МК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про порушення митних правил, 24.06.2013 на підставі договору міжнародної купівлі-продажу товарів від 25.02.2013 № 25/02/13-IND відповідно до якого, продавцем товарів виступає Нідерландська компанія «ABBOTT Logistics B.V.» (PO BOX 365/Meeuwenlaan 4, 8000 AJ/8011 BZ Zwolle, Нідерланди), а покупцем ПрАТ «ІНДАР» ( м. Київ, вул. Зрошувальна ,5, код ЄДРПОУ 2) у особі керівника ОСОБА_3, на митну територію України через м/п «Бориспіль аеропорт» у зоні діяльності Київської митниці ДФС на адресу ПрАТ «ІНДАР», ввезено товар «лікарський засіб, для людей, для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді тарозфасований для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці:- АЛУВІА, таблетки, вкриті плівковою оболонкою».

Під час пропуску зазначеного товару на митну територію України у якості підстави для переміщення Київській митниці ДФС надано наступні документи: авіаційні вантажні накладні від 20.06.2013 №№ 125-5682 6114; UTN 13 409 742193 та рахунок фактура від 24.06.2013№ 17846 на загальну суму 17494443,30 доларів США. 24.06.2013 з метою випуску вказаного товару у вільний обіг до відділу митного оформлення №5 м/п «Бориспіль аеропорт» (Київська обл., місто Бориспіль, МА «Бориспіль») Київської митниці ДФС, особою уповноваженою на роботу з митницею ПрАТ «ІНДАР» ОСОБА_4, було подано заповнену митну декларацію (далі МД) типу «ІМ-40 АА». Поданій МД присвоєно реєстраційний № 125120105/2013/ 265902 від 24.06.2013. На підставі поданих товаросупровідних документів, а саме інвойсу від 24.06.2013 № 17846 на загальну суму 17494443,30 доларів США, авіанакладних від 20.06.2013 № 125-5682 6114; UTN 13 409 742193 та договору міжнародної купівлі-продажу товарів від 25.02.2013 № 25/02/13-IND, Київською митницею ДФС було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг за МД №125120105/2013/ 265902 від 24.06.2013 товар «лікарський засіб, для людей, для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді таро фасований для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці:- АЛУВІА, таблетки, вкриті плівковою оболонкою». Разом з тим, Київською митницею ДФС отримано та опрацьовано відповідь митної адміністрації Нідерландів, лист від 18.07.2016, в рамках Протоколу про надання взаємної адміністративної допомоги в митних справах до Угоди про партнерство та співробітництво між Європейським економічним співтовариством і його країнами-членами та Україною від 14.06.1994, надіслану листом ДФС України від 23.09.2016 № 31404/7/99-99-19-01-04-17, про надання адміністративної допомоги у проведені перевірки законності ввезення на митну територію України товару «лікарський засіб, для людей, для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді тарозфасований для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці:- АЛУВІА, таблетки, вкриті плівковою оболонкою», що надходили на територію України на адресу ПрАТ «ІНДАР» (м. Київ, вул. Зрошувальна ,5, код ЄДРПОУ 2). За результатами опрацювання відповіді було встановлено наступне: Від митної адміністрації Нідерландів отримано копії документів, а саме: копія інвойсу № 17846 від 24.06.2013, копія пакувального листа, копія роздрукованої з системи декларації, копії авіа накладних та договору міжнародної купівлі-продажу товарів від 25.02.2013 № 25/02/13-IND.

За результатами проведеного аналізу вищевказаних документів та опрацювання зазначеної відповіді митної адміністрації Нідерландів, встановлено наступне. Відомості, що містяться в копії отриманого інвойсу № 17846 від 24.06.2013, надісланого митною адміністрацією Нідерландів, відрізняється від інвойсу від 24.06.2013 № 17846, на підставі якого здійснювалось ввезення та митне оформлення товарів за МД № 125120105/2013/ 265902 від 24.06.2013 в частині вартості товару. Згідно наданого митною адміністрацією Нідерландів рахунку загальна вартість товару становить 17650674,40 доларів США (згідно з курсом НБУ, станом на момент переміщення товарів через митний кордон України, вартість зазначених товарів в перерахунку на національну валюту становила 141 081 840,4792 грн.). Таким чином, інформація, отримана від митної адміністрації Нідерландів в рамках проведеної митної перевірки свідчить про те, що 24.06.2013 переміщення товару «лікарський засіб, для людей, для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді тарозфасований для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці:- АЛУВІА, таблетки, вкриті плівковою оболонкою» через митний кордон України здійснено на підставі інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно ціни товару. Відповідно до облікової картки субєкта ЗЕД № 100/2012/0003034 посаду керівника ПрАТ «ІНДАР» обіймає ОСОБА_3.

Таким чином, керівником ПрАТ «ІНДАР» ОСОБА_3, вчинено дії, спрямовані на переміщення 24.06.2013 товару «лікарський засіб, для людей, для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді тарозфасований для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці:- АЛУВІА, таблетки, вкриті плівковою оболонкою» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу ДФС України як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо ціни товару.

Зазначені дії, на думку працівників митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У цьому звязку, працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0692/125000016/16.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначила, про те, що лист митних органів Королівства Нідерланди не може визначатися офіційним повідомленням про вчинене правопорушення і за своєю суттю є лише відповіддю митного органу іноземної держави. Листи митних органів Королівства Нідерланди, а також додані до них документи, не можуть визнаватися, як докази, що вказують на вчинення громадянкою України ОСОБА_3 порушення митних правил. Крім того, вказала, що станом на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

З цього приводу ОСОБА_2 вважає, що в діях директора ОСОБА_3 не вбачається правопорушення в звязку з відсутності складу адміністративного правопорушення та закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник Київської митниці міндоходів ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала протокол, у звязку з чим просила застосувати до особи, яка притягується до відповідальності адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Пунктом 4 статті 266 МК України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином, основним безпосереднім об'єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Між тим, Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявленя за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений - декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об'єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб'єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до облікової картки субєкта ЗЕД № 100/2012/0003034 посаду керівника ПрАТ «ІНДАР» обіймає ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів провадження особою уповноваженою на роботу з митницею ПрАТ «ІНДАР», а саме декларантом виступала ОСОБА_4

Також в матеріалах справи наявні декларації митної вартості типу «ІМ 40 ЕЕ», відповідно до яких ОСОБА_4 була уповноваженою на роботу з митницею, серед яких в жодному документі при декларуванні та оформлені товару ОСОБА_3 не зазначена.

Таким чином, обов'язки декларанта при здійсненні митного оформлення товару його власником було покладено на уповноважених осіб, а представником власника товару керівником ОСОБА_3 дії щодо декларування товару не здійснювались.

Отже, будь-яких дій ОСОБА_3, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_3 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання нею до органу ДФС як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, суд, виходячи з норми ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останньої.

Оцінюючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що керівник ПрАТ «ІНДАР» ОСОБА_3 не подавала митному органу, як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, не подавала митному органу неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару та не вчиняла дій щодо переміщення зазначеного вантажу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_3, за ч. 1 ст. 483 МК України підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252, 265, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 75, 257, 465, 467, 483, 487 Митного кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення останньої до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя І.В.Криворучко