"08" грудня 2016 р. Справа № 363/3940/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали які надійшли з Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, машиністом тепловоза, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2016 року о 02 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Вишгород, на стаціонарному посту КП ГЕС автодороги Київ Вишгород Десна в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія в встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу ДРАГЕР 6810 в присутності двох свідків. Результат огляду на стан спяніння 0,32%.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та надав висновок Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» від 03.10.2016 року в якій зазначено, що 03.10.2016 року о 16 годині 05 хвилин він сам звернувся до зазначеного закладу, та ознак алкогольного спяніння у нього не виявлено.

Поліцейський взводу № 2 РЗБДРГУНП в Київській області старший сержант ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, однак надав письмові пояснення, в яких зазначив аналогічні обставини справи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проводився зі згоди водія в встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу ДРАГЕР 6810 в присутності двох свідків. Результат огляду на стан спяніння 0,32%. Просив суд, визнати винним ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, що був складений у присутності двох свідків та правопорушника, та підписаний останнім, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, результатом огляду на стан спяніння технічного засобу ДРАГЕР.

Крім того, суд не бере до уваги наданий ОСОБА_1 висновок Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» від 03.10.2016 року, оскільки, відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103 та ч. 4 ст. 266 КУпАП зазначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1, які виразилися в порушенні пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, правильно кваліфіковані за частиною 1 статтею 130 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева