Справа № 720/2266/16-п
Провадження 3/720/960/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., із участю перекладача ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно Міаг ОСОБА_2 Саміма, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина р. Бангладеш, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, р. Бангладеш, -

за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин республіки Бангладеш Міаг ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 17 грудня 2016 року близько 01 години він був затриманий на території готельного комплексу «Сонячна долина», що розташований в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, де у групі з Джабет Міа, шофі Азмедом, Гусейном ОСОБА_2 Мйхаймін та ОСОБА_3, вчинили спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон із України в республіку Румунія.

Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В суді Міаг ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що кораблем незаконно без документів прибув до України, де незнайомі йому особи пообіцяли відправити його до Європи. Його та інших товаришів привезли до готельного комплексу «Сонячна долина», де вони проживали 5 днів до затримання. Він мав намір потрапити до Європи, однак не через Румунію. Окрім цього, ніяких дій щодо перетину кордону він не вчинив, оскільки фактично знаходився в готелі і де знаходиться кордон йому не відомо.

Вислухавши пояснення Міаг ОСОБА_2 Саміма, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 КУпАП з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчиненого у групі, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що спроба перетинання державного кордону України має носити активні дії направлені на незаконне перетинання державного кордону України будь-яким способом:

-поза пунктами пропуску через державний кордон України;

-в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

-за документами, що містять недостовірні відомості про особу.

Відповідно до складеного відносно Міаг ОСОБА_2 Саміма протоколу про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2016 року та матеріалів справи, останній на момент затримання знаходився на території готельного комплексу «Сонячна долина» та будь-яких активних дій щодо спроби незаконного перетинання державного кордону України не вчинив, фактично близько пяти днів чекаючи на особу, яка мала нібито допомогти йому у переміщенні до Європи.

З пояснень Міаг ОСОБА_2 Саміма слідує, що він мав намір потрапити до Європи, однак яким чином він не знає, оскільки його мали відправити інші невстановлені особи, тобто фактично будь-яких дій направлених на спробу незаконного перетинання державного кордону він не вчинив.

За вказаних обставин, висновок працівників Чернівецького прикордонного закону, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що Міаг ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетину кордону суперечить встановленим обставинам справи та зроблений на припущеннях, що відповідно до ст. 62 Конституції України є недопустимо.

Крім цього, з наявних у справі рапортів працівників Чернівецького прикордонного закону вбачається, що Міаг ОСОБА_2 мав наміри потрапити незаконно до р. Угорщина, а не до р. Румунія, що також заперечується самим Міаг ОСОБА_2 Самімом.

Вирішуючи дану справу, слід також врахувати, що місце затримання Міаг ОСОБА_2 Саміма в с. Бояни Новоселицького району знаходиться на значній відстані від державного кордону України більше 20 км, що не дає підстави вважати, що він фактично проживаючи на території готельного комплексу «Сонячна долина» вчинив спробу незаконного перетину державного кордону саме при обставинах, викладених у диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім цього, Міаг ОСОБА_2 в будь-який час до початку активних дій щодо спроби перетинання кордону міг відмовитись від своїх намірів, а у вчинених до затримання ним дій не вбачаються будь-яких ознак порушення вимог ст. 204-1 ч.2 КУпАП.

При певних обставинах, в діях Міаг ОСОБА_2 щодо поживання в Україні без відповідних документів, можуть бути наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 203 КУпАП, однак відповідно до складеного відносно нього протоколу, він до відповідальності за вказаною статтею не притягується.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі дані та докази в їх сукупності, вважаю, що у справі відсутні вочевидь достатніх доказів для здійснення переконливих висновків, які поза розумним сумнівом доводять вину особи, у даному випадку Міаг ОСОБА_2 Саміма у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, у звязку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 204-1 ч.2, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності Міаг ОСОБА_2 Саміма за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: