ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Брежнев О.А., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водій-сапер відділу прикордонної служби «Золоте» оперативно-бойової прикордонної комендатури «Лисичанськ» Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 18 вересня 2016 року о 08 годині перебував на території військового містечка відділу прикордонної служби «Бахмут» оперативно-бойової прикордонної комендатури «Костянтинівка» (з місцем дислокації в населеному пункті Бахмут) в нетверезому стані ОСОБА_1 здійснив розпиття спиртних напоїв та відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч. 1 КУпАП.

Таким чином, згідно вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи від нього не надходило. При таких обставинах суд дістається висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що вину у скоєному визнає. Проте, більш ґрунтовних пояснень правопорушника до матеріалів протоколу не додано.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забеспечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 64 Конституції України, Конституційні права і свободи, людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 1 КУпАП, завданням кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і органазацій встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.…

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобовязаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових обєктів або виконання ними обовязків військової служби в нетверезому стані.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі вищевикладеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю робить висновок про те, що начальником Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 суду не надано ніяких допустимих та переконливих доказів, які б достовірно свідчили про той факт, що в діях ОСОБА_1 присутня основна субєктивна ознака поняття статті 172-20 частини 1 КУпАП, а саме розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобовязаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових обєктів або виконання ними обовязків військової служби в нетверезому стані.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази по даній адміністративній справі суд вважає, що в діях ОСОБА_1, відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.1 КУпАП, оскільки суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 3, 19, 21, 64 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 10, 38, 172-20 ч. 1, 247 п. 1, 251, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч. 1 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. А.Брежнев