АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/926/16 Суддя доповідач: Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника за дорученням ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду міста Харкова від 04 січня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який мешкає за адресою: м.Харків, пр-т.ПеремогиАДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м.Харкова від 04 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 грудня 2015 року о 00 годині 05 хвилин, в м.Харкові по вул.Котлова, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нерозбірлива мова, шатка хода, почервоніння шкіри, запах алкоголю із порожнини рота. Огляд стану спяніння, зі згоди водія, у встановленому місці проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARB 0907 в присутності двох свідків.

Суд першої інстанції розглянувши справу, дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 04 січня 2016 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення №642/10175/15-п щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про порушення судом першої інстанції процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, з огляду на розгляд справи за відсутності правопорушника. Апелянт, не спростовуючи факт проведення медичного огляду для виявлення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», зазначає, що водій ОСОБА_2 із результатами алкотестеру не погоджувався. Також вказує, що працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_2 у медичну установу для огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, пояснення свідка ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 пояснив, що водій ОСОБА_2 з результатом огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу був категорично не згодний. Ця незгода з результатами «Драгера №6810» підтверджується відсутністю підпису ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення АП1 №888664 від 09 грудня 2015 року. Встановлення факту перебування водія у стані алкогольного спяніння проводився з порушеннями діючого законодавства, а висновок щодо результатів огляду на місці зупинки транспортного засобу є незаконним. Також зазначив, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції повинні були запропонувати ОСОБА_2 пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоровя. З невідомих причин інспекторами були знехтувані дані вимоги законодавства та порушенні права водія ОСОБА_2

Також в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок інспектор роти №4 батальйону УПП у м.Харкові рядовий поліції ОСОБА_4

За обставинами адміністративного правопорушення інспектор повідомила, що 08 грудня 2016 року близько 23 години 50 хвилин нею та патрульними ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було зупинено автомобіль НОМЕР_2, який рухався по вулиці Котлова в місті Харкові. При зупинці транспортного засобу із водійського сидіння вийшов ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: нерозбірлива мова, шатка хода, почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Після вимоги співробітників поліції надати посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 сів в свій автомобіль та намагався покинути місце зупинки транспортного засобу. Близько о 00 годині 05 хвилин 09 грудня 2016 року патрульні наздогнали даний автомобіль. Після чого ОСОБА_2 предявив іноземне посвідчення водія без фото. Інспекторами в присутності двох свідків було запропоновано водію автомобіля «MAZDA 6» пройти перевірку на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер №6810», на що останній погодився. Технічний засіб «Драгер №6810» показав наявність в організмі водія ОСОБА_2 алкоголю. Від підпису та дачі пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 1 розділу ІІ Інструкції передбачає, що за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Саме після виявлення ознак алкогольного спяніння, а саме: нерозбірливої мови, шаткої ходи, почервоніння шкіри обличчя, запаху алкоголю з порожнини рота, інспектором було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер №6810».

Після продуття технічного засобу «Драгер №6810» було виявлено 1,65 проміле алкоголю в організмі водія ОСОБА_2 Результат огляду на стан спяніння був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення АП1№ 888664 від 09 грудня 2015 року.

Достовірність вищезазначеного документу у суду апеляційної інстанції сумніву не викликає, а тому доводи представника ОСОБА_3 щодо проведення медичного огляду водія з порушеннями вимог законодавства не можуть бути визнані обґрунтованими.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів, тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1№ 888664 від 09 грудня 2015 року, складеному поліцейським роти №4 батальйону №3 УПП в м.Харкові рядовий поліції ОСОБА_5 із залученням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зазначено про виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння (нерозбірлива мова, шатка хода, почервоніння шкіри, запах алкоголю із порожнини рота) та проведення його огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу - алкотестера «Драгер №6810», результат тесту якого свідчить про наявність у ОСОБА_2 стану алкогольного спяніння 1,65 проміле.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення АП1№ 888664 від 09 грудня 2015 року (а.с.1), висновком щодо результатів огляду від 09 грудня 2015 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.3-6), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 грудня 2015 року (а.с.7) та поясненнями свідка ОСОБА_4, наданими у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, зі ступенем спяніння 1,65 проміле, чим порушено вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 факт проведення медичного огляду водія для виявлення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер №6810» не спростовує, але зазначає, що водій ОСОБА_2 не погоджувався із результатом тесту.

Зазначені доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2, будучи обізнаним із процесуальними правами, передбаченими ст.268 КУпАП, при складенні протоколу не надав пояснення щодо незгоди із результатом проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер №6810» (а.с.2). Відсутні такі відомості і в письмових поясненнях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в присутності яких був проведений огляд ОСОБА_2 для виявлення стану сп'яніння (а.с.3, 4).

Твердження представника ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції було відмовлено ОСОБА_2 у доправленні його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, є нікчемними, оскільки жодних доказів на підтвердження даних доводів та оскарження дій працівників поліції в установленому законодавством порядку апеляційному суду не надано. Окрім того, навіть за викладених обставин, водій ОСОБА_2 з метою спростування висновку про наявність у нього стану алкогольного сп'яніння не був позбавлений можливості 09 грудня 2015 року протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан алкогольного спяніння звернутися до медичного закладу самостійно, але такою можливістю не скористався.

Посилання апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП з огляду на розгляд справи за відсутності водія ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки на даний час судом апеляційної інстанції процесуальні права водія реалізовані в повному обсязі шляхом прийняття апеляційної скарги представника за дорученням ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та надання можливості взяти участь у перегляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,- саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що за своїм характером є грубим порушенням у розумінні положень ст.30 КУпАП. Керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підлягає безумовному врахуванню при визначенні виду стягнення, адже особа в стані алкогольного спяніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Тобто умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП на момент вчинення правопорушення, суддею призначено виважено, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та за відсутності обставин, що помякшують відповідальність в такому випадку, відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що застосоване до ОСОБА_2 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень; постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі представника ОСОБА_2, не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника за дорученням ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 04 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1