АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/827/16 Справа № 707/2162/16-п Головуючий 1-й інстанції суддя ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 ч.1КУпАП КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Демиденко А.І. за участі ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 3/707/746/16 (справа № 707/2162/16-п) за ст.130 ч.1 КУпАП щодо

ОСОБА_2, 18.11. 1987 року

народження, українця, гр. України, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1

Черкаського району Черкаської області, -

що надійшла із Черкаського районного суду Черкаської області, у звязку з подачею ним апеляційної скарги на ухвалену в ній постанову від 03 жовтня 2016 року ,-

в с т а н о в и в :

Як вбачається із цієї постанови, 27.08. 2016 року о 08.30 год. на вулиці Савченка в с. Мошни Черкаського району Черкаської області ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Окрім того, з нього на користь держави стягнуто 275,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушується питання про зміну цієї постанови, а саме: про виключення з її резолютивної частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Заодно, ним подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, мотивом якого стало те, що в судове засідання він не викликався, а копію цього судового рішення отримав по пошті тільки 26.10. 2016 року.

В апеляційному суді він змінив свої апеляційні вимоги та наполягав на скасуванні цієї постанови з наступним закриттям провадження у справі, у звязку з тим, що суддя місцевого суду безпідставно прийшов до висновку про недотримання ним п. 2.5 ПДР України, а це виключає його вину у скоєнні цього правопорушення та відповідальність за нього. Заодно, підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови. Послався на те, що працівники поліції на місці зупинки не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Суддя місцевого суду цих доводів не перевіряв, осіб, вказаних у протоколі в якості свідків, до суду не викликав, що призвело до необґрунтованого висновку про доведеність його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.

Розглядаючи клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходе до висновку про його обґрунтованість та звертає увагу на те, що ОСОБА_2 участі в судовому засіданні місцевого суду не приймав, а копію його постанови від 03.10. 2016 року отримав по пошті тільки 26.10. 2016 року, після чого, у 10-ти денний строк, а саме: 04.11. 2016 року подав на неї апеляційну скаргу. Ці дані є достатньою підставою для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження вищезгаданої постанови.

У звязку з такими доводами, апеляційний суд вдався до опитування осіб, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 від 27.08. 2016 року.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що на запрошення працівників поліції та за їх повідомленням засвідчив у згаданому протоколі щодо ОСОБА_2 та своєму поясненні про те, що останній відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння. На запитання головуючого:

- Чи пропонувалось поліцейським пройти ОСОБА_2 такий огляд на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу ? він відповів, що такої пропозиції ОСОБА_2 у його присутності від працівника поліції не надходило.

- Чи проводився огляд цього водія на місці зупинки працівником поліції на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу ? він відповів, що такого огляду у його присутності ним не проводилось.

- Чи є він зацікавленою особою ? він відповів, що з ОСОБА_2 взагалі не знайомий. Учасником цієї події він стан випадково, коли проїздив на своєму автомобілі по цій же дорозі. Іншого свідка при цьому не було.

Аналогічне пояснення дав свідок ОСОБА_4, пославшись при цьому на те, що своїм підписом у протоколі та поясненні він фактично засвідчив ту інформацію, яку отримав від поліцейських під час зупинки водія легкового автомобіля ОСОБА_2 З боку поліцейських не надходило пропозиції цьому водію пройти медобстеження на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. Іншого свідка при цьому не було.

При дослідженні даних протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08. 2016 року встановлена неконкретність висунутого ОСОБА_2 обвинувачення, що стосується його відмови від проходження медичного огляду в установленому порядку. В ньому відсутні дані про те, чи пропонувалось ОСОБА_2 на місці зупинки в присутності двох свідків пройти обстеження за допомогою алкотестера «Драгер» чи іншого спеціального технічного засобу, що є обовязковою й необхідною дією з боку працівника поліції, відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП та пункту 6 розділу I. Загальні положення Інструкції про виявлення у видіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння …, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11. 2015 року за № 1452/735.

Цей факт обєктивно засвідчує те, що працівник поліції у даному випадку не дотримався п.п. 1, 6 розділу II. Проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів вищезгаданої Інструкції, згідно з якими, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків.

Тому, за відсутності обєктивних даних про проведення такого огляду ОСОБА_2 на місці його зупинки, - висунуте йому обвинувачення у протоколі від 27.08. 2016 року та постанові судді місцевого суду від 03.10. 2016 року у недотриманні ним положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України слід визнати безпідставним, оскільки воно не знайшло свого обєктивного підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Усунути це порушення в апеляційному чи місцевому суді за збігом часу вже неможливо.

Тому, постанова судді місцевого суду підлягає до скасування з наступним закриттям провадження у справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 266, 247 п.1, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 03.10. 2016 року.

Апеляцію у зміненому вигляді ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської від 03 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік, а також про стягнення з нього на користь держави судового збору в сумі 275,60 грн., - скасувати, а провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити до Черкаського відділення поліції Черкаського ВП ГУНП України в Черкаській області та ОСОБА_2 на адресу: вул. Савченка, 244 с. Мошни Черкаського району Черкаської області.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Демиденко

апеляційного суду