ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стріжакова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу АП УПП у м. Житомирі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, що народився 29.11.1991 року в м.Чуднів, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 931487 від 10.12.2016 року, відповідно до якого 10.12.2016 року о 03-00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 318», р.н. FDK 122, по вул. Перемоги в м.Житомирі, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Згідно протоколу медичного огляду № 911 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфікував за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того в провадження суду надійшов протокол серії АА № 184515 від 10.12.2016 року, відповідного до якого ОСОБА_1 10.12.2016 року о 06-50 год. по вул. Новосінній в м.Житомирі вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, а саме: відмовився надавати документи для встановлення особи, шарпав поліцейського за формений одяг, чинив фізичну непокору. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

Оскільки відносно ОСОБА_1 в провадженні суду перебувають декілька справ про адміністративні правопорушення, тому суд вважає за необхідне обєднати дані справи за № 295/15753/16-п, № 295/15754/16-п в одне провадження, присвоївши спільний номер 295/15753/16-п.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у скоєних правопорушеннях не визнав повністю, просив справу закрити за відсутністю складів інкримінованих йому правопорушень. Пояснив, що по епізоду порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він за кермом автомобіля «BMW 318», р.н. FDK 122 у зазначений час та місці не перебував, автомобілем тоді керував його власник ОСОБА_2 Крім того зазначив, що медичний висновок на стан спяніння був складений через чотири з половиною години після встановлення підстав вважати, що він нібито керував автомобілем в стані спяніння.

За інкримінованим правопорушення по ст. 185 КУпАП вважає себе невинуватим, та зазначив, що опору працівникам поліції не чинив, на обвинувачення в протоколі в тому, що не надав поліцейським документи для встановлення його особи пояснив, щ вони його знали особисто, зверталися до нього за імям, він добровільно поїхав з ними до відділу поліції, не чинивши опору, не шарпаючи поліцейських за одяг.

Покази особи, що притягаються до адміністративної відповідальності повністю підтвердили допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягується особа за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Судом встановлено, що підстави вважати те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення настали 10.12.2016 року о 03-00 годині. А огляд ОСОБА_1 на стан спяніння відповідно до висновку № 911 від 10.12.2016 був здійснений 10.12.2016 року о 07-30 годині. Тобто медичний огляд був проведений більше чим через дві години після виявлення підстав вважати ОСОБА_1 таким, що перебуває в стані спяніння.

Тому медичний висновок як доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані спяніння в зазначений в протоколі час, день та місці суд не приймає, оскільки він є недійсним.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 в зазначений в протоколі день, час та місці керував транспортним засобом в стані спяніння у справі немає.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 185 названого Кодексу злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як пояснили в суді свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, до ОСОБА_1 працівники поліції, що зупинили автомобіль, зверталися за імям, тобто патрульні знали його особисто, на їх вимогу проїхати до відділу поліції, ОСОБА_1 одразу погодився, не чинивши їм опору. Із матеріалів справи також вбачається, що особу ОСОБА_1 встановили за посвідченням.

Тому висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівнику поліції, не підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, а тому справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рапорти працівників поліції не є джерелом доказів в сенсі статті 251 КУпАП. Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено складання рапорту лише у випадку вчинення адміністративного правопорушення спеціальним субєктом - особою, яка має імунітет, яким ОСОБА_1 не є. Пояснення поліцейських, що склали рапорти, щодо обставин подій не можуть бути прийняті судом згідно п. 7 розділу ІХ вказаної Інструкції, де зазначено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або інші особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Таким чином, дані рапорти не можуть бути прийняті судом у якості доказів винуватості ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях, передбачених ст. 130 ч. та ст. 185 КУпАП, оскільки вони є недопустимими доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 185 КУпАП не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, протоколи складені безпідставно, а тому відсутній склад правопорушень, що ставляться в провину ОСОБА_1 у звязку з чим провадження у справі слід закрити згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 295/15753/16-п за ч. 1 ст. 130 КУпАП та № 295/15754/16-п за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1, присвоївши їм спільний номер 295/15753/16-п.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: Г.В. Стріжакова