АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/133/16 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Тиха І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Ал ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою Ал ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста (600) неоподаткових мінімутма доходів громадян, що становить 10200 грн. гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

З постанови судді слідує, що 16.09.2016 року о 4 год 35 хв. Ал ОСОБА_1, в м.Тернополі по вул.Ломоносова керував автомобілем марки «Хюндай Соната», реєстраційний номер SO 2874 С, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився із застосуванням приладу «Alcotest (Алкотест) - 6810 Drager (Драгер)», показання якого становили 0, 27 %о проміле алкоголю, прилад «ARBL (ЕйЕрБіЕл) - 0724», принтер «ARBM (ЕйЕрБіЕмі - 6134», тест № 1184, чим порушив вимоги п.п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі Ал ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, мотивуючи тим, що він є громадянином іноземної держави ОСОБА_2 та володіє українською мовою лише на рівні розмовної. Зазначає про те, що напередодні ввечері він вживав алкогольні напої в невеликій кількості , а наступного дня зранку його зупинили працівники поліції, яким він про це чесно повідомив. Пристрою Драгер він не довіряє, оскільки він має високу похибку, а результат, який показав Драгер лише на декілька одиниць відрізнється від допустимої норми. Наявність залишкових явищ вжитих ним алкогольних напоїв ввечері стала наслідком притягнення його до адмінвідповідальності. Проте, якби працівники міліції надали йому переклада при складанні адмінпротоколу та проведенні огляду на стан спяніння, він розяснив би йому права передбачені КУпАП та Конституцією України, зокрема, право на захист, право у випадку незгоди з результатами огляду на стан спяніння, провведеного з використанням технічних засобів, пройти цей огляд у закладі охорони здоровя, де в нього здійснили б забір крові. А тому вважає, що оскільки в матеріалах адмінсправи відсутня його заява про те, що він вільно володіє українською мовою, вищенаведні порушення закону є істотними та такими що тягнуть за собою скасування судового рішення та закриття адмінсправи за відсутністю в його діях складу адмінправопрушення.

Заслухавши апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

В оскаржуваній постанові визнано доведеним факт керування Ал ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами проведеного відносно Ал ОСОБА_1 огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Alcotest (Алкотест) - 6810 Drager (Драгер)», показник якого становив 0,27% 0 проміле.

Доказами, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до такого висновку є: протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, письмові поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , результати тесту №1184 приладу Драгер, показник якого становив 0,27 % 0 проміле алкоголю.

При цьому, суд керувався положеннями п.2.7. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. N 400/666 та Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р. за N 931/16947 (далі за текстом Інструкція), відповідно до якого встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З наведених в адмінпротколі пояснень Ал ОСОБА_1 слідує, що він напередодні ввечері вживав алкогольні напої в невеликій кількості, проте, працівники поліції зупинили його лише наступного дня зранку. Дані пояснення не свідчать про те, що він погоджується з результатами проведеного огляду на стан спяніння.

З урахуванням того, що різниця між допустимим рівнем алкоголю у видихуваному повітрі і рівнем, встановленим в результаті проведення тесту в даному випадку становить лише 0,07 проміле, то зясування точності проведеного тесту має істотне значення для висновків про винуватість Ал ОСОБА_1, оскільки прилад має похибку, проте, свідоцтво про його повірку якого судом першої інстанції не перевірялось та працівниками поліції не долучалось.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

До матеріалів адмінсправи додано письмові пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_3 від 16 серпня 2016 року, які заздалегідь надруковані на бланках і мають одинаковий зміст, зокрема, з них вбачається, що в присутності цих свідків проводився огляд водія на стан спяніння, проте, факту керування ним автомобілем в цьому стані вони підтвердити не можуть. Однак, у протоколі про вчинення водієм адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ці свідки значаться як такі що підтвердили факт керування Ал ОСОБА_1 автомобілем по вул.Ломносова ум.Тернополі в стані алкогольного спяніння .

При цьому, зміст їх пояснень у постанові суду не розкрито і не вказано, які саме обставини ними доводяться. Тобто, в постанові суд посилається на джерела наявних доказів, не розкриваючи фактичних даних, які в них зафіксовані. В той же час, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є саме фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході судового розгляду ці сумніви не були усунуті, оскільки суд допитав не допитував цих свідків.

Ці обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки не дотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан сп'яніння особи на місці зупинки, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст.251 КУпАП.

Крім того, в акті огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів Ал ОСОБА_1 відсутня дата та час його складання, що не відповідає вимогам до документу, який може бути використаний як доказ, оскільки наявність даного реквізиту є обовязкою та відсутній власноруч виконаний запис водія про те, що він погоджується з результатами огляду. Не співпадає також вказаний у постанові суду (4573) і адмінпротоколі номер тесту на алкоголь до приладу Драгер (4661) від 16.09.2016 року. З наявного в матерілах справи тесту на алкоголь до приладу Драгер № 4661 від 16.09.2016 року вбачається, що огляд водія на стан алкогольного спяніння, проводився лише в присутності інспектора Щурко М.І.

Згідно зі ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія проводиться в закладах оходони здоровя у разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9.11.2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв тарспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначчає процедуру проведення огляду водіїв транспорних засобів на стан алкогольного спяніння та оформленнян результатів такого огляду.

Відовідно до п.7, розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспорного засобу від походження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення (ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.9. Розділу 2 Інструкції з метою забезапечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засбів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.22 розділу 3 Інстукції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з абз.4 п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушенння, не володіє українською мововю, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

В силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру та встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністартивні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі Надточій проти України, п.33 рішення у праві Гурепка проти України).

З огляду на передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення, зокрема у виді шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування тарнспортними засобами на строк один рік, можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже навіть мінімальний розмір стягнення у виді штрафу за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень( ч.2 ст.53 КК України).

За таких обставин, з урахуванням вказаних вище рішень Європейського Суду з прав людини дана справа про адміністративне правопорушення підпадає під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п.п.а,е ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен обвинувачений у вчиненні кримінального павопорушення щонайменше має такі права, зокрема, бути негайно і детально проінформованм зрозмілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього. Якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

З матеріалів адмінсправи вбачається, що Ал ОСОБА_1 є громадянином іноземої держави - ОСОБА_2 та в достаньому обсязі не володіє українською мовою, що підтверджується також і текстом його пояснень до адмінпротоколу, який виконаний з орфоргафічними помилками та складається з лише з декількох слів, а також з огляду на те, що показник приладу Драгер показав результат, наближений до мінімального, його пояснення з приводу того, що він був позбавлений можливості перевірити його в закладі охорони здоровя та він не розумів цього права у звязку з відсутністю перекладача підтверджуються матерілами справи, приходжу до висновку про те, що співробітниками поліції під час оформлення матеріалів адмінсправи лише формально були забезпечені права особи, яка притягається до адмінвідповідальності, передбачені ст.268 КупАП, ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, обовязковість забезпечення яких передбачено п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції МВС України № 1376 від 6.11.2015 року, зареєстр. в МЮУ 1.12.2015 року за № 1496/27941, зокрема, право на захист, виступати рідною мовою та користуватись послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження. В даному випадку після встановлення повноважною посадовою особою того, що особа, яка притягається до адмінвідповідальності вільно не володіє державною мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту, вона повина була діяти у відповідності з вимогам п.12 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністартивні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом № 1376 від 6.11.2015 року, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосвоно якої складається протокол про адміністративне правопрушення, не володіє українською мововю, протокол про адміністративне правопорушення складаться за участю перекладача.

Матеріали адмінсправи не містять жодних відомостей про залучення при складанні протоколу відносно громадянина іноземної держави, який не володіє української мовою на достаньому рівні, перекладача чи відмови від його послуг особи, яка притягається до адмінвіповідальності, або письмового повідомлення останнього про те, що він вільно володіє українською мовою.

Таким чином, було порушене його право на захист, оскільки неповне розуміння передбачених законом прав та змісту документів, які складались працівниками міліції та вимог нормативних актів щодо проведення огляду на стан спяніння, свідчать про те, що він детально не був проінформованим зрозмілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, а тому і не знав від чого йому захищатись

За таких обставин та з враховуванням вимог ч.1 ст.268 КУпАП, абз. 4 п.12 Інструкції № 1376 на норм міжнародного законодавства - па ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основовположних свобод, ратифікованою ЗУ Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року, протокол про вчинення Ал ОСОБА_1 адмінправопорушеня, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих законодавством України та міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.62 Коституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержавних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже внаслідок порушення прав Ал ОСОБА_1 судом не можуть бути визнані досутимі як докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адмінправопрушення, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється у разі керування транспортним засобом особою у стані алкогольного спянінння, тобто у разі вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

За таких осбатвин, вважаю, що при складенні матеріалів про вчинення адміністаритвного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо Ал ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавило суд можливості вирішити питання про наявність складу адмінправопрушнення, а тому справа підлягає закртиттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 247,283,284,287 КУАП, ч.1 ст.268 КУпАП, абз. 4 п.12 Інструкції № 1376 на норм міжнародного законодавства - па ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основовположних свобод, ратифікованою ЗУ Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до конвенції від 17.07.1997 року суд,-

Постановив.

Провадження в справі про притягнення Ал ОСОБА_1 до адмінвідпвідальності за ч.1 ст130 КУпАП закрити на підстві п.1 ч.1 т.247 КУпАП у вязку з відсутністю у його діях складу адмінправопрушення.

Постанова є остаточною та оскарженню непідлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2