АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/850/16 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., з участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,- ОСОБА_1, іншого учасника ДТП - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 27 жовтня 2016 року у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою провадження по справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановив суд, у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №097089, а саме, що 25 серпня 2016 року о 11-27 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault Lodgy», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Механізаторській в районі перехрестя з вулицею Гвардійців Широнінців в місті Харкові, при ввімкненні дозволяючого сигналу світлофора, не надав дорогу автомобілю «Audi A5»,, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який завершував рух через перехрестя внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A5».

За результатом дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Розглядаючи справу, суд дійшов висновку про суперечливість в свідченнях обох водіїв, а при встановленні вини виходив з інших доказів. При цьому в мотивувальній частині постанови зазначив про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень вимог п.10.1 ПДР України та про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП за порушення п.16.5 ПДР України.

При цьому вказує, що він завчасно, з дотриманням вимог п.п.10.1,10.4,10.5 ПДР України виконував завершувальний маневр повороту ліворуч, на що суд не звернув належної уваги. Крім того, не опитав свідків, які можуть надати пояснення з приводу ДТП: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, з метою усунення невірно встановлених обставин по справі, показаннями яких спростовується висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень 16.5 ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Касянова І.В., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_1,який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи постанову судді першої інстанції законною та обґрунтованою; пояснення опитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_7; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не забезпечено.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта щодо винуватості ОСОБА_1 та його версія стосовно фактичних обставин ДТП, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні його поясненням та його захисника, і були предметом розгляду, як суду першої, так і апеляційної інстанції, але вони знайшли часткове своє підтвердження.

Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 16.5 ПДР України зобов'язує водія у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Тобто, транспортні засоби, що завершують рух через перехрестя, мають перевагу перед транспортними засобами, які збираються виїхати на перехрестя, тому водіям слід пам'ятати, що виїзд на перехрестя дозволений тільки в тому випадку, якщо він не спровокує зупинку на перехресті транспортного засобу чи пішоходу, які завершують розпочатий ними рух через перехрестя.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, які були предметом дослідження судом першої інстанції, водій ОСОБА_1, рухаючись на автомобілі «Renault Lodgy»,реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Механізаторській в районі перехрестя з вулицею Гвардійців Широнінців в місті Харкові, при ввімкненні дозволяючого сигналу світлофора, не надав дорогу автомобілю «Audi A5»,, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який завершував рух через перехрестя внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A5».

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вважав, що в його діях відсутній склад порушень п.16.5 ПДР України. При цьому за фактом ДТП, яке сталося 25 серпня 2016 року об 11:30 годині зазначив, що при під'їзді до перехрестя з вулицею Гвардійців Широнінців йому загорівся зелений сигнал світлофора і він продовжив рух через перехрестя, при цьому переконавшись, що транспорту, який би завершував рух не було, оскільки автомобіль, який перед цим завершував маневр повороту ліворуч вже повернув; майже закінчив переїзд перехрестя, відчув удар в ліву задню частину свого автомобіля, сталося зіткнення з автомобілем «AUDI A5».

Інший учасник ДТП, ОСОБА_2, який керував автомобілем «AUDI A5», як на стадії оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, так і в суді першої інстанції, зазначав, що 25 серпня 2016 року об 11:30 годині він, керуючи своїм автомобілем, рухався по вулиці Гвардійців Широнінців з вулиці Блюхера. При під'їзді до вулиці Механізаторської завчасно ввімкнув лівий сигнал повороту, зайнявши крайню ліву смугу руху для здійснення повороту ліворуч на вулицю Механізаторську, виїхав на середину перехрестя, пропустив автомобілі, які рухалися в зустрічному напрямку, переконавшись в безпеці маневру, продовжив поворот ліворуч. Одразу ж автомобіль «Renault Lodgy», якого він не бачив і не здогадувався про його намір почати рух по вулиці Механізаторській, здійснив зіткнення з його автомобілем в праву передню частину.

В судовому засіданні апеляційної інстанції водій ОСОБА_1 наполягав на тому, що в його діях відсутній склад порушень п.16.5 ПДР України.

Пояснив, що, 25 серпня 2016 року об 11:30 годині керуючи належним йому автомобілем «Renault Lodgy», наближався до перехрестя з вулицею Гвардійців Широнінців. Попереду автомобіль повернув ліворуч, і йому не було перешкод для проїзду через перехрестя, тому він продовжив рух на зелений сигнал світлофора. Майже закінчивши перетинання перехрестя, почув, як сталося зіткнення з автомобілем «AUDI A5». ОСОБА_1 вважав, що не порушував п.16.5 ПДР України, наполягав, що зіткнення автомобілів сталося саме з вини водія ОСОБА_2, стверджуючи, що водій ОСОБА_2 почав рух на красний або жовтий сигнал світлофору, що забороняє для нього рух, і вдарив його автомобіль в ліву задню частину автомобіля.

Щодо механізму зіткнення ОСОБА_1 пояснив, що рухався зі швидкістю руху 30-40 км/годину, і з моменту початку руху вже майже подолав проїзд перехрестя. При цьому наполягав на тому, що автомобіль під його керуванням рухався на зелений сигнал світлофору.

Інший учасник ДТП, водій автомобілю «AUDI A5», ОСОБА_2 та його захисник, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції зазначили, що, 25 серпня 2016 року об 11:30 годині ОСОБА_2 керував автомобілем «AUDI A5», рухався по з боку вулиці Блюхера по вулиці Гвардійців Широнінців, зі швидкістю приблизно 30 км/годину. Заздалегідь увімкнувши попереджальний лівий сигнал повороту, зайняв крайню ліву смугу руху для здійснення повороту ліворуч на вулицю Механізаторську й виїхав на середину перехрестя. Після чого, пропустивши всі автомобілі, що рухались в зустрічному напрямку, переконавшись в безпеці маневру продовжив поворот ліворуч. Одразу ж автомобіль «Renault Lodgy», якого він не бачив і не здогадувався про його намір почати рух по вулиці Механізаторській, здійснив зіткнення з його автомобілем в праву передню частину, чим заподіяв матеріальну шкоду.

За клопотаннями учасників судового процесу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції опитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 25 серпня 2016 року він рухався на своєму автомобілі по вулиці Гвардійців Широнінців в напрямку заводу «Хлібокомбінат». Звернув увагу, що з лівого боку від нього, при повороті до вулиці Механізаторської здійснив поворот автомобіль «Daewoo Lanos», який здійснював цей поворот попереду автомобіля «AUDI A5». Зробив висновок, що водій автомобіля «AUDI A5» рухався вже на червоний сигнал світлофору, зі швидкістю руху 40-50 км/годину, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. Пояснити, на якій сигнал світлофору водій автомобіля «AUDI A5» ОСОБА_2 перетинав знак стоп-лінії, свідок ОСОБА_7 не зміг.

Свідок ОСОБА_5 з приводу дорожньо-транпортної пригоди пояснила, що була пасажиркою в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_2, в салоні авто знаходилась на передньому пасажирському кріслі. Зазначила, що водій ОСОБА_2 при початку свого маневру на зелений сигнал світлофору, впевнившись в безпечності перетинання перехрестя, для здійснення повороту ліворуч на вулицю Механізаторську, з боку вулиці Гвардійців Широнінців ліворуч, при початку свого маневру зупинився вже на перехресті, очікуючи, доки проїжджаючи автомобілі нададуть дорогу. В момент початку перетинання перехрестя ОСОБА_2 впевнився у відсутності автомобілів, якім би він заважав, почав перетинати перехрестя, і в цей момент на великій швидкості, не зупинившись і не надавши змогу закінчити вже розпочатий маневр через перехрестя, з їх автомобілем зіткнувся автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що удар був дуже значної сили, оскільки ОСОБА_1 рухався не менше 70 км/год.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4-очевидець ДТП. Свідок зазначив, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди не був знайомий з учасниками ДТП. За фактом механізму зіткнення пояснив, що бачив, як водій автомобілю «AUDI A5» ОСОБА_2 здійснював поворот ліворуч з вулиці Гвардійців Широнінців на вулицю Механізаторську. Попереду нього автомобіль проїхав прямо через перехрестя, а він здійснював поворот ліворуч. Побачив, як в цей момент водій автомобіля «Renault Lodgy» ОСОБА_1, не зупинившись на забороняючий рух червоний сигнал світлофору, продовжив перетинання перехрестя на дуже значній швидкості руху, внаслідок чого сталося зіткнення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний особисто з'ясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи на підтвердження винуватості Правил дорожнього руху України, з дослідженням об'єктивної сторони правопорушення за п.16.5 ПДР України в даному випадку.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції у повному обсязі не забезпечено, фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 виправданий, сформульовані в оскаржуваній постанові, передчасно, оскільки не були опитані всі свідки подій, в той час, як пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб.

Суддя місцевого суду не забезпечив повну реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту свідків-учасників ДТП всіх обставин пригоди, всупереч вимогам ст. ст.280,283 КУпАП.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.16.5 ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Натомість, такий висновок є передчасним. В обґрунтування, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 і ОСОБА_1, суд зробив висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.16.5 ПДР України і необхідність закриття провадження на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Проте, як того вимагає п.16.5 ПДР України, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем зобов'язаний був надати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. Транспортні засоби, що завершують рух через перехрестя, мають перевагу перед транспортними засобами, які збираються виїхати на перехрестя, тому водіям слід пам'ятати, що виїзд на перехрестя дозволений тільки в тому випадку, якщо він не спровокує зупинку на перехресті транспортного засобу або пішохода, які завершують розпочатий ними рух через перехрестя.

Вказані вимоги п.16.5 ПДР України ОСОБА_1 виконані не були.

Наведене, на думку суду апеляційної інстанції унеможливлює, зробити судження щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.16.5 ПДР України, з метою неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та забезпечення реалізації прав учасників процесу.

Про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.16.5 ПДР України свідчать і показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, які підтвердили, що ОСОБА_2 почав перетинати перехрестя на зелений сигнал світлофору, виїхав на середину перехрестя, а водій ОСОБА_1, не зупиняючись продовжував рухатись в своєму автомобілі, не надавши можливості закінчити маневр водію ОСОБА_8, вчинивши зіткнення на значній швидкості руху.

Показання свідка ОСОБА_7 не можуть однозначно свідчити про наявність, чи відсутність в діях водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 ознак порушень ними будь-яких правил дорожнього руху України.

Свідок зазначив лише, як помітив, що з лівого боку від його руху, при повороті до вулиці Механізаторської здійснив поворот автомобіль «Daewoo Lanos», який здійснював цей поворот попереду автомобіля «AUDI A5». З чого ОСОБА_7 зробив висновок, що водій автомобіля «AUDI A5» рухався вже на червоний сигнал світлофору, зі швидкістю руху 40-50 км/годину.

Проте, свідок ОСОБА_7 пояснити, на якій сигнал світлофору водій автомобіля «AUDI A5» ОСОБА_2 перетинав знак стоп-лінії, не зміг.

Тому, на думку апеляційного суду, такі твердження свідка ОСОБА_7 не виключають наявності в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.16.5 ПДР України.

Доводи сторін щодо наявності в діях, як водія ОСОБА_1, так і водія ОСОБА_2, порушень інших пунктів ПДР України не можуть бути оцінені апеляційним судом виходячи з наступного.

Предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №097089 від 25 серпня 2016 року про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.5 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення ст.124 КУпАП щодо наявності порушення інших вимог ПДР України, ані відносно ОСОБА_1, ані відносно ОСОБА_2, як єдина підстава для притягнення до адміністративної відповідальності, не складався. А відтак, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водіїв в межах провадження по справі за порушення п.п.16.5 ПДР України, що не перешкоджає доводити або спростовувати винуватість в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства. В будь-якому випадку, навіть за умови встановлення ймовірних порушень ПДР України в діях водіїв інших пунктів ПДР України, зазначене не впливатиме на висновок суду щодо вимог п.16.5 ПДР України.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова районного суду в підлягає зміні, шляхом виключення з неї вказівки про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п.16.5 ПДР України.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 27 жовтня 2016 року про закриття провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, змінити.

Закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -