АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/849/16 Головуючий у першій інстанції: Шифаренко Ю.Ф.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3; ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.09.2016 року о 18 год. 25 хв. в м. Дніпро на регульованому світлофором перехресті пр. Слобожанський - вул. Байкальська, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перетинав перехрестя на включений в його напрямку червоний сигнал світлофору, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем Пежо, н/з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП транспортні засоби пошкоджені.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою.

При цьому апелянт зазначає, що він не порушував п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, що підтверджується висновком судово-автотехнічного дослідження № 18/10.1-73 від 14.11.2016 року.

Крім того на думку апелянта адміністративне стягнення на нього було накладено з порушенням ст. 33 КУпАП та не враховано всіх обставин.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_4 вважав, що рішення суду є законим тому просив постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови районного суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції було виконано.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду необґрунтована і не відповідає фактичним обставинам справи є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законим, обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 281477 від 27.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 інкримінується порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України.(а.с.1)

Відповідно до п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України сигнал світлофору має крім іншого такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Так вина ОСОБА_5 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та були дослідженні судом першої інстанції в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 281477 від 27.10.2016 року (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та доданою до нею фототаблицею(а.с.3-5); письмовим поясненнями потерпілого ОСОБА_6.(а.с.6); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6П.(а.с.8); довідкою про роботу світлофорів від 19.09.2016 року № 185 (а.с.13); поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8(а.с.15,17).

Крім того вина підтверджується відеозаписом з камери спостереження, який був переглянутий в суді апеляційної інстанції, з якого чітко видно перехрестя. Так з відео вбачається, що автомобіль «Пежо», під керуванням ОСОБА_4 зупинився в другій полосі руху на червоне світло світлофору. Після чого дочекавшись включення зеленого світлофору розпочав руху, при цьому з права від нього автомобіль також почав рух. Автомобіль «Пежо» під керуванням ОСОБА_4 проїхав деяку відстань та в нього в бік з ліва в'їхав автомобіль «Деу» під керуванням ОСОБА_3

Отже переглядаючи матеріали справи судом було встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_3, оскільки з них вбачається, що останній їх змінював під час допиту.

Також суд не може взяти до уваги висновок судово-автотехнічного дослідження № 18/10.1-73 від 14.11.2016 року тому, що викладенні в заяві обставини на підставі, якої проводилося дослідження, не відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, судом першої інстанції було дотримано вимоги КУпАП, та накладено стягнення у відповідності до ст. 124 КУпАП, при чому суд позбавив права керування транспортними засобами ОСОБА_3 не на максимальний строк, як передбачено даною статтею.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що адміністративне стягнення не підлягає зміні, як про це прохав правопорушник під час перегляду. При цьому суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого правопорушення, думку потерпілого, який пояснив, що ОСОБА_3 шкоди йому не відшкодував.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун