ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2016р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, які надійшли з Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працює, зареєстрований та мешкає: смт. Веселе вул.Чумацька, 3а, Веселівського району Запорізької області, за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу серії АА № 408240 від 18.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 18.12.2016 р., близько 12 год. 40 хв. перебуваючи у стані алкогольного спяніння вчинив насильство в сімї відносно матері ОСОБА_2, під час якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Посадова особа, яка склала зазначений протокол, дії ОСОБА_1 кваліфікувала за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, а також відповідно до ст.280 КУпАП зясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сімї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї і яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім'ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю. Згідно з п.4 ч.1 ст.1 вищенаведеного Закону, психологічне насильство в сім'ї це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Вчинення саме психологічного насильства в сім'ї відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії АА № 408240, від 18.12.2016 р. інкримінується ОСОБА_1

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, суб'єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні, в тому числі і моральних.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 діяв з умислом завдати своїй матері ОСОБА_2 шкоди її психічному здоров'ю.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Під час судового розгляду справи присутній у залі судового засідання ОСОБА_1 дав свідчення про те, що він у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП винним себе не визнає з тих підстав, що ніякого насильства з його сторони по відношенню до його матері не було. У зазначений у протоколі час він дійсно спілкувався зі своєю матірю, але наміру вчинити проти неї неправомірні дії не мав. ОСОБА_1 пояснив, що він зі своєю мамою спільно не проживає. Вона до нього прийшла додому і почала з батьком забивати двері на горище з невідомих йому на те причин, що було причиною суперечки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сама по собі суперечка між ОСОБА_1 та його матірю, яка відбулася 18.12.2016 р., у розумінні положень Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», не є психологічним насильством, вчиненим відносно ОСОБА_2

Будь-яких інших даних, які б вказували на вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Таким чином ні з матеріалів справи, ні з пояснень самої ОСОБА_2, не можливо зробити жодного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 не є потерпілою у справі і її матеріальної шкоди не заподіяно.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Також суд відмічає, що протокол серія АА № 408240 від 18.12.2016 р., складений відносно ОСОБА_1за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як не зазначене місце вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розділу 2 Конституції України, ст.ст.7.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якої вона віднесена процесуальним законом.

Матеріали справи повинні бути розглянуті в судовому засіданні і на підставі дослідження та оцінки доказів , а суд зобовязаний прийняти одну із передбачених ст.284 КУпАП постанов. Такої постанови як повернення матеріалів на доопрацювання ст.284 КУпАП не передбачає.

Не передбачає повернення протоколу на доопрацювання і ст.256 КУпАП, оскільки вона встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п.7 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року за №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У роз'ясненнях, викладених у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р. зазначено, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 також тлумачаться на його користь.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247 та ст.ст.221, 283-284, 287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 313/1585/16-п про адміністративне правопорушення у відношенні гр.ОСОБА_1 Анатолійоча про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та для відома начальнику Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

19.12.16