Справа №581/662/16-п Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/216/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Шунько Г. О. , за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, здійснивши апеляційний перегляд справи у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим за частиною 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно судового рішення, ОСОБА_3, визнаний винуватим в тому, що 24 серпня 2016 року, о 16 годині, в селі Липова Долина, по вул. Полтавська 82, Сумської області керував автомобілем марки "Шкода Рапід," державний номерний знак якого ВМ 0059 ВС, із ознаками наркотичного та алкогольного спяніння і відмовився на вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, в присутності двох свідків, шляхом втечі, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, стверджує, що судове рішення не законне, так як інкриміноване адміністративне правопорушення не вчиняв, а 24 серпня 2016 року, о 16-00 годині, на виході з магазину «Маестро» по вул. Тельмана, в смт. Липова Долина, Сумської області, його затримали два поліцейських, які скрутили за спину руки, оглянули кишені одягу і відібрали ключі від його автомобіля. Потім один з поліцейських, сів за кермо його автомобіля, а його посадили до їх службового автомобіля і доставили до відділу поліції, де був складений на нього протокол про адміністративне правопорушення. Стверджує, що клопотання про допит його свідків, судом першої інстанції, проігноровані.

Стверджує, що поліцейськими порушена процедура проходження встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, оскільки, такий огляд на місці пригоди пройти не пропонували, а в заклади охорони здоровя, його не доставляли.

За результатом апеляційного перегляду справи, ОСОБА_3, просить скасувати постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 листопада 2016 року та закрити адміністративне провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, і його захисника ОСОБА_4, на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_5, і ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Переглянувши матеріали адміністративної справи, вважаю, що провина ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП стверджується наявними у справі доказами, які є належними, допустимими і достовірними.

Зокрема, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №185894 від 24 серпня 2016 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП вбачаються відомості про відмову ОСОБА_3, від проходження відповідно постановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Із письмових пояснень двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вбачається про те, що ОСОБА_3 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. У судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7, пояснив, що свій підпис у письмовому поясненні він поставив, але на чистому аркуші паперу, проте такі пояснення оцінюю критично, оскільки письмове пояснення виготовлено в якості бланку друкованим способом, де графи заповнено письмом від руки. За таких обставин, заяви ОСОБА_7, в суді апеляційної інстанції є надуманими, а письмові пояснення які викладені на окремому аркуші є правдивими, оскільки їх зміст відповідає письмовому поясненню іншого свідка ОСОБА_8.

Із письмового рапорту інспектора поліції ОСОБА_9, вбачається, що 24 серпня 2016 року близько 16 год., він разом із своїми колегами перебував поблизу приміщення ДАІ по вул. Полтавська в сел. Липова Долина. В цей час, на автомобілі марки «Шкода Рапід» підїхав водій ОСОБА_3, у якого були явні ознаки наркотичного та алкогольного спяніння: розширені зіниці очей, загальмована реакція, нестійка хода, почервоніння обличчя, млява нерозбірлива мова. На пропозицію пройти медичний огляд на стан наркотичного та алкогольного спяніння в Липоводолинській центральній районній лікарні одразу відмовився в присутності свідків шляхом втечі. З метою забезпечення безпеки дорожнього руху було здійснено переслідування та подальше відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом. Ці дані рапорту працівник поліції підтвердив і в суді першої інстанції.

Отже, проаналізувавши наведені докази, з точки зору достатності та взаємозвязку , вважаю, що судове рішення першої інстанції про визнання ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни немає. Адміністративне стягнення на ОСОБА_3, судом накладено в порядку передбаченому ст.33-34 КУпАП і межах санкції вчиненого адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, про порушення працівниками поліції процедури його огляду на стан спяніння, вважаю безпідставними, оскільки про такі порушення він не заявляв працівникам поліції на їх вимогу і в протоколі про адміністративне правопорушення у розділі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_3, власноручно будь-яких пояснень з даного приводу не вказав, і взагалі відмовився від підпису протоколу.

Вважаючи себе таким, що не перебував в стані алкогольного спяніння 24 серпня 2016 року на місці зупинки транспортного засобу, і на підтвердження цих доводів, ОСОБА_3, в суді апеляційної інстанції посилається на показання свідка ОСОБА_5 Про те, показання свідка не можна брати до уваги, оскільки факт алкогольного спяніння можливо підтвердити чи спростувати висновками уповноваженої особи медичного закладу або результатами використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Доводи щодо ігнорування судом першої інстанції його клопотання про допит свідків також не заслуговують на увагу, оскільки із протоколу судового засідання від 21 вересня 2016 року вбачаються відомості про те, що в судовому засіданні був допитаний інспектор Михайлюченко О.П., розгляд справи неодноразово відкладався у звязку з викликом на допит свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (6 жовтня 2016 року, 20 жовтня 2016 року, 04 листопада 2016 року) про те вказані свідки до суду так і не зявились.

Вважаю, безпідставними є і доводи ОСОБА_3 про начебто незаконне його затримання працівниками поліції і доставку до відділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, про ці обставини, які відбулися 24 серпня 2016 року, дії працівників поліції до їх начальника, прокурора чи до місцевого суду, на час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_3, не оскаржував.

Інших підстав та обґрунтованих доводів для скасування постанови суду апелянт в апеляційній скарзі не наводить. Не встановлено їх і під час апеляційного перегляду справи. За таких обставин підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_3, до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 листопада 2016 року, відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.