АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 03.10.2016 року о 17:00 годині, в м. Ужгороді по вул. Корзо , керував автомобілем марки Dacia Logan , номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння . При проходженні огляду на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер alkotest № 6820 № 0032 в присутності двох свідків , встановлено наяваність позитвного висновку 2,03 промиль , чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України у звязку з відсутністю у діяннях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції не обєктивно розглянув справу та не врахував пояснення особи , що притягується до адміністративної відповідальності та не допитав свідків які були очевидцями подій. Крім того, суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність при встановлені фактичних обставин справи та необєктивність при перевірці і оцінці доказів, у наслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він пояснював як інспекторам поліції та і суду про те, що транспортним засобом не керував . На автомобілі приїхав його син, а він дочікувався його з прогулянки в автомобілі та заснув у салоні. Вказує, що факт відсутності у його діяннях складу правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується поясненнями свідків.

Апеляційний суд , заслухавши поснення апелянта на підтримання поданої апеляційної скарги , допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що 03.10.2016 року із сином , який повернувся з АТО , його товаришем та цивільною дружиною сина вирішили поїхати у місто. Син хотів товаришеві показати історичний центр міста. Син - ОСОБА_2 сів за кермо , оскільки ОСОБА_1 вдома вжив алкогольні напої. На вулиці Корзо в місті Ужгороді син припаркував автомобіль з порушенням правил дорожнього руху, оскільки не було місця для парковки . В той час коли ОСОБА_2, його цивільна дружина ОСОБА_3 та товариш сина гуляли по місту , ОСОБА_1 вирішив зачекати їх у автомобілі. Сівши в автомобіль , він відразу заснув. Приблизно о 17:00 годині його розбули інспектори поліції за порушення правил паркування автомобіля. Він пояснив , що за кермом був його син , а він лише чекає на нього. Однак, відчувши запах алкоголю , інспектори поліції запропонували пройти освідчення на стан спяніння . Він не відмовлявся від проходження огляду, однак, пояснював , що автомобілем не керував.

Допитані як свідки у судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 підтвердили пояснення ОСОБА_1. При цьому свідок ОСОБА_2 ствердив, що саме він керував автомобілем в той день та з порушенням правил дорожнього руху припаркував на вулиці Корзо в місті Ужгороді.

Судом на адресу начальника Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та м. Мукачеві було направлено лист у якому запропоновано забезпечити явку інспектора поліції , що складав протокол для допиту як свідка та надання відеозапису подій з нагрудної камери поліцейського для спростування доводів апеляційної скарги та надано копію останньої. Однак, лист-запит апеляційного суду був залишений без задоволення , а тому апеляційним судом було прийнято рішення про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів та за участю свідків , які зявилися у судове засідання.

Таким чином , на підставі досліджених доказів у їх сукупності та взаємозвязку приходжу до висновку , що суд першої інстанції не забезпечив виконання вимог ст 280 КпАП України, яка передбачає , що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Так, суд першої інстанції вважав , що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою приладу Драгер alkotest № 6820 ( а.с. ,3,4) .

Вище зазначені докази суд першої інстанції оцінив як належні та допустимі , однак , жодних висновків та обґрунтувань з цього питання у судовому рішенні не навів та не навів доказів на спростування доводів та пояснень ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом автомобілем марки Dacia Logan , номерний знак НОМЕР_1 він не керував.

Таким чином , на підставі досліджених та перевірених доказів та їх оцінки у сукупності , апеляційний суд приймає та враховує доводи апеляційної скарги про те, що у діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою знайшли своє підтвердження , що зумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 зодовольнити, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку із відсутністю у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :