Провадження № 33/779/272/2016
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Попович В. С.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Дячук В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 за участю ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського суду від 19 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КУпАП ) і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 275 грн. 60 коп. судового збору.

З постанови суду вбачається, що 01 вересня 2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 27 ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Своїми неправомірними діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що розгляд справи відбувся в його відсутності, оскільки він належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його права на захист та можливісті подавати докази.

Вказує, що ОСОБА_3 медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, який був проведений лікарем ОСОБА_4, лікарською комісією визнано недійсним.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати, а провадження відносно нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннями ст.268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом в повній мірі дотримано не було.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи 19 вересня 2016 року.

Таким чином, розглянувши справу без участі ОСОБА_2, судом було порушено право на захист і позбавило його можливості давати пояснення та подавати відповідні докази.

Оскільки ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи, а дізнався про прийняте щодо нього рішення тільки після звернення 11 листопада 2016 року до суду із відповідною заявою, то вважаю, що строк на оскарження постанови судді пропущений ОСОБА_2 з поважних причин і підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_2, приходжу до висновку про відсутність доказів його винуватості в тому, що він 01 вересня 2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 27 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння,

Так, визнаючи винуватим ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції як на докази винуватості послався на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №446 від 01 вересня 2016 року ( а.с.3 ), а також пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Разом з тим, з поданих до апеляційного суду документів вбачається, що 26.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою на імя головного лікаря Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру щодо відповідності результатів його огляду на стан спяніння, зафіксованих в акті від 01 вересня 2016 року.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 клініко-експертною комісією акт №446 від 01.09.2016 року, виданий лікарем ОСОБА_4, визнано недійсним. Дана обставина підтверджена повідомленням від 29.09.2016 року за підписом головного лікаря Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру.

Пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не можуть бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони є працівниками поліції.

Таким чином, достовірних доказів того, що ОСОБА_2 01 вересня 2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 27 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, у справі не здобуто.

За таких обставин постанова судді підлягає до скасування із закриттям провадження в справі.

Керуючись ст.294 КУпАП України

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 19 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1