Справа № 369/8715/16-п Головуючий у І інстанції Гришко О. М.
Провадження № 33/780/708/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 26.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В. за участю:

особи, що притягується до адмін. відповідальності ОСОБА_2,

іншого учасника ДТП ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 27.11.2015 року водій ОСОБА_2 об 11 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Брюлова, 2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку ліворуч по тій смузі, на яку він перестроювався, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів. Матеріальну шкоду заподіяно двом автомобілям.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що висновок суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення базується виключно на недостовірних та штучних доказах.

Також апелянт вказує, що при розгляді справи в Києво-Святошинському районному суді Київської області всі клопотання ОСОБА_2, які він заявляв з приводу допиту свідків необґрунтовано було відхилено, клопотання призупинити розгляд справи, щоб дочекатись будь-яких результатів оскарження беззаконня щодо ОСОБА_2 в апеляційний суд та прокуратуру м. Києва було теж судом проігноровано, вважає дії водія ОСОБА_1 направлені на те, щоб уникнути будь-яким чином майнової відповідальності, за ремонт пошкоджених з його вини автомобілів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити його апеляційну скаргу й скасувати постанову суду першої інстанції, думку іншого учасника ДТП ОСОБА_1, який просив залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, вислухавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя дійшов до висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, із таким висновком погодитись не можливо, оскільки суд першої інстанції лише перерахував докази, належним чином їх не проаналізував, оцінки їм не надав.

Так, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, допитавши ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується: поясненнями в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_2 про те, що саме водієм автомобіля «VOLKSWAGEN» було порушено правила дорожнього руху, так як він напрямок руху не змінював, а постійно рухався в своїй полосі руху, наполягав, що саме ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ 31105», що призвело до зіткнення автомобілів та спричинило їх механічне пошкодження; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтвердили пояснення ОСОБА_2 про те, що останній рухався у лівій смузі руху і напрямку руху перед зіткненням не міняв.

Ці пояснення повністю узгоджуються із копією матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1: протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП від 27.11.2015 року, який був складений на ОСОБА_1, в звязку з порушенням ним вимог п.13.1 ПДР, копією схеми ДТП від 27.11.2015 року, відповідно до якої відбулося зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN» та «ГАЗ», на лівій стороні руху автодороги, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, наведене вказує на те, що висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 в порушенні вимог п.10.1, 10.3 ПДР є малопереконливими, оскільки беззаперечних доказів його вини під час розгляду справи в апеляційній інстанції не здобуто, в звязку з чим постанова судді підлягає скасуванню з закриттям адміністративної справи, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що стосовно нього закрито адміністративне провадження за ст. 124 КУпАП за порушення ним п.13.1 ПДР, автоматично не може слугувати визнанням вини в даній дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2, оскільки йому інкримінувались інші порушення ПДР, які при розгляді справи в апеляційній інстанції не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі щодо нього закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк