Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/3968/16-п Суддя в 1 інстанції Бредун Д.С.
№ провадження 33/778/378/16 Суддя в 2 інстанції Городовенко В.В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційну скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 14 жовтня 2016 року о 16-20 год. по вул. Задніпровський в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірлива мова, проте від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута без його участі, чим порушено його право на захист. Зазначає, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння, оскільки не перебував за кермом транспортного засобу, складання адміністративного протоколу відбулося біля вїзду на території автостоянки, співробітники поліції його зупинили майже через 10 хвилин після того, як він покинув транспортний засіб, у звязку з чим вважає, що на нього не поширювалася дія закону про обовязковість огляду на стан алкогольного спяніння. Крім того, вважає накладене стягнення занадто суворим.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення часу і дати судового розгляду, в матеріалах справи відсутні дані про сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце і час розгляду справи, тим самим районний суд позбавив ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП прав, якими наділена особа, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, що є беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає нову постанову.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вказував, що співробітники поліції його зупинили десь через 10 хвилин, коли він залишив машину на стоянці. У цей проміжок часу він випив в сторожці. У звязку з чим вважав вимогу співробітників поліції пройти огляд незаконною. На підставі чого заперечує свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна інстанція прийшла до висновку, що матеріали справи та досліджені докази містять достатні дані про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 в тому, що він керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 367526 від 15 жовтня 2016 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направленням на медогляд водія ОСОБА_1 (а.с. 3, 4), які містять дані про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5, 6).

Вказані матеріали складені відповідно до вимог діючого законодавства, та не були оскаржені у встановленому законом порядку.

З рапорту інспектора поліції ОСОБА_2, вбачається, що 14 жовтня 2016 року екіпаж № 115 отримав виклик про те, що по вул. Задніпровська, 32 в м. Запоріжжі автомобіль ВАЗ 2107д /н АР 1447 АІ проїхав по тротуару та ледь не зачепив пішоходів. В ході відпрацювання прилеглої території, було виявлено, що зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заїхав на автостоянку «Тройка». Водій мав явні ознаки алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності 2-х свідків.

Допитаний апеляційним судом інспектор поліції лейтенант ОСОБА_2, підтвердив свої висновки, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті. Не заперечував, що ОСОБА_1 був зупинений коло сторожки, біля виходу із стоянки. Зазначив, що в ході спілкування ОСОБА_1 визнав факт вживання алкоголю в кафе та висловлював досаду з приводу того, чому не залишив автомобіль на стоянці до вживання спиртного.

Аналогічні пояснення надав і інший свідок, інспектор поліції молодший лейтенант ОСОБА_3

З оглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу, який міститься в матеріалах справи (а.с. 10), вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольного напою в кафе та подальшого керування транспортним засобом (відеофайл , час запису з 16 год. 04 хв. по 16 год. 05 хв.), що спростовує доводи особи про вживання ним алкоголю після залишення автомобіля на стоянці.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, про вину ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало в тому, що він 14 жовтня 2016 року о 16-20 год. по вул. Задніпровський в м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірлива мова, проте від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

При накладенні адміністративного стягнення суддю враховано наявність у правопорушника літніх батьків, неповнолітніх дітей, на утримання яких він сплачує аліменти, а також те, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної відповідальності. Однак санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено лише одне адміністративне стягнення штраф в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, яке повинно бути накладено на правопорушника.

Керуючись ст.ст. 33, 130 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в добровільному порядку у пятнадцятиденний строк з дня вручення постанови про накладення штрафу, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону Укарїни «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6