АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Тимчук А.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за участі його захисника ОСОБА_2, інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_3, заступника командира роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 листопада 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, тимчасово не працюючого, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно даної постанови районного суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10 жовтня 2016 року о 22 годині 20 хвилин, керував транспортним засобом марки «FIAT FLORINO», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Бережанській в м. Чернівці з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та очей, тремтіння рук, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та

Провадження №33/794/237/16 р. Головуючий у І інстанції Слободян Г.М.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчук В.Т.

просить закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що у визначений строк постанову суду оскаржити не зміг з незалежних від нього причин, оскільки про розгляд справи належним чином повідомлений не був, а дізнався про винесення постанови тільки 05 грудня 2016 року в результаті ознайомлення з матеріалами справи його захисника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та апеляційну скаргу скаржника, який підтримав подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, покази свідків, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в тому разі, коли є достовірні дані про своєчасне повідомлення зазначеної особи про час та місце судового розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з копією постанови місцевого суду його захисник ознайомився тільки 05 грудня 2016р. (а.с.21), у зв'язку з цим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно 10 жовтня 2016 року близько 22 год. він керував транспортним засобом марки «FIAT FLORINO» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Бережанській у м. Чернівці. Був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Під час розмови з поліцейським, останній запитав чи вживав алкогольні напитки, пройти тестування на стан алкогольного сп'яніння не пропонував, також не запропонував пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров'я. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз'яснено права передбачені ст.268 КУпАП та положення ст.63 Конституції України, не надано можливості надати усні чи письмові пояснення чи зауваження до змісту протоколу.

Разом з тим, його пояснення у частині не визнання вини та доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наступними доказами:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 986556 від 10 жовтня 2016 року, який, у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказом у справі, ОСОБА_1 10 жовтня 2016 року о 22 годині 50 хвилин, керував транспортним засобом марки FIAT «FLORINO», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Бережанській в м. Чернівці з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та очей, тремтіння рук, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які наявні у матеріалах справи, вбачається, що10 жовтня 2016 року, в їх присутності, водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на спеціальному засобі «Драгер» та у лікаря нарколога.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Показами працівника поліції ОСОБА_3, яка була допитана в судовому засіданні у якості свідка встановлено, що 10 жовтня 2016 року їх екіпаж поліції був викликаний на допомогу екіпажу № 152, яким було зупинено ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. Коли прибула на місце виклику то колеги вже почали складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1. ст.130 КУпАП, оскільки правопорушник відмовлявся від проходження тесту на алкогольне сп'яніння та медичного огляду. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зупиненні на вулиці та запрошені для засвідчення відмови правопорушника. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вона роз'яснила права передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України, оскільки їй не було відомо чи роз'яснювалися такі права ОСОБА_1 іншим працівником поліції.

Працівник поліції ОСОБА_4, який був допитаний під час апеляційного розгляду у якості свідка, пояснив, що 10 жовтня 2016 року він з своїм екіпажем зупинив по вул. Бережанській у м. Чернівці транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1, під час розмови він виявив ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та очей, тремтіння рук, у зв'язку з чим запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому порядку, від проходження тесту на спеціальному засобі «Драгер» правопорушник відмовився, йому було роз'яснено порядок проходження повного медичного огляду у закладі охорони здоров'я, від якого він також відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Апеляційним судом досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був наданий працівником поліції ОСОБА_3 з якого вбачається, що транспортний засіб марки FIAT «FLORINO», державний номерний знак НОМЕР_1 вантажний фургон білого кольору був зупинений працівниками поліції. Вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 та під час перевірки документів йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння на спеціальному засобі «Драгер» та було роз'яснено порядок проходження повного медичного огляду у закладі охорони здоров'я, які він проігнорував. Через короткий проміжок часу (4-5хв) на відеозаписі чітко видно та чути, що працівником поліції було повторно запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння від якого ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від проходження повного медичного огляду у закладі охорони здоров'я. Також з оглянутого відеозапису вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зупиненні по вулиці, де відбувалося оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, і засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази, в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що йому працівники поліції не пропонували проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння і він в цьому не відмовляв, а також про те, що йому не було роз'яснено прав, передбачених ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України є не обґрунтованими і повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Його доводи суд оцінює критично та розцінює як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Чернівці від 04 листопада 2016 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя / підпис/ В.Т. Марчук

Копія вірна: суддя