Справа № 477/2458/16-п Провадження № 3/477/890/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Л.М.Семенова, за участю ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч.1 ст. 41 КУПАП,

ВСТАНОВИЛА:

02 грудня 2016 року під час проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», розташованого за адресою: вул. Набережна, буд.64, с. Галицинове, Вітовський район Миколаївської області, яка проводилася з 16 листопада 2016 року по 06 грудня 2016 року (акт від 06.12.2016 №14-16-133/0074), встановлено недотримання головним бухгалтером товариства ОСОБА_1 вимог ст.116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. В порушення вимог частини перша статті 117 КЗпП України у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівникам не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Так, наказом від 12.01.2016 №12/02 працівника ОСОБА_2 звільнено 14.01.2016р. на підставі ст.38 КЗпП України. Згідно відомості на виплату заробітної плати за січень 2016 року виплату сум, що належать працівнику від підприємства, проведено 15.01.2016. Виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні не проведено.

Наказом від 20.05.2016 №522/02 працівника ОСОБА_3 звільнено 26.05.2016 р. на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно відомості на виплату заробітної плати за червень 2016 року виплату сум, що належать працівнику від підприємства, проведено 03.06.2016. Виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні не проведено.

Наказом від 26.05.2016 №558/02 працівника ОСОБА_4 звільнено 27.05.2016 р. на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно відомості на виплату заробітної плати за червень 2016 року виплату сум, що належать працівнику від підприємства, проведено 03.06.2016. Виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні не проведено.

Наказом від 02.08.2016 №898/02 працівника ОСОБА_5 звільнено 03.08.2016р. на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно відомості на виплату заробітної плати за серпень 2016 року виплату сум, що належать працівнику від підприємства, проведено 05.08.2016. Виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні не проведено.

Наказом від 03.08.2016 №906/02 працівника ОСОБА_6 звільнено 03.08.2016р. на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно відомості на виплату заробітної плати за серпень 2016 року виплату сум, що належать працівнику від підприємства, проведено 05.08.2016. Виплату середнього заробітку за весь чаї затримки по день фактичного розрахунку при звільненні не проведено.

Наказом від 28.11.2016 №1443/02 працівника ОСОБА_7 звільнено 30.11.2016 р. на підставі ст. 38 КЗпП України. Виплату сум, що належат працівнику від підприємства, на час перевірки не проведено. Виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку прі звільненні не проведено.

В ході розгляду даної справи ОСОБА_1 пояснив, що ним було вчасно проведено всі дії з розрахунку відповідних платежів, нарахування заробітної плати, втім процедура погодження та здійснення платежів, в т.ч. на виплату заробітної плати на ТОВ «МГЗ» займає досить тривалий час (від 24 годин, максимум 7-10 днів). Зазначив, що по деяким з порушень минули строки накладення адміністративного стягнення. Також вказав, що всі порушення усунуто, в тому числі, виплачено компенсацію середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, суд дійшов висновку про наявність у діях останнього ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Стосовно його посилаючись на певний порядок погоджень бухгалтерських документів та платіжок, ОСОБА_1 такого порядку по ТОВ «МГЗ» суду не надав.

Щодо закінчення термінів накладення адміністративного стягнення за окремими з порушень, то даний вид правопорушення є триваючим, а отже строк притягнення до відповідальності за таке рахується з дня його виявлення, а не скоєння, а як слідує з матеріалів справи такі порушення виявлені в ході перевірки, що мала місце з 02 по 06 грудня 2016 року.

Втім, вирішуючи питання щодо відповідальності ОСОБА_1, суд враховує, що порушення строків виплати заробітної плати тривали не більш ніж декілька днів (від одного до семи). Щодо певних осіб (ОСОБА_6А.), то як вказує ОСОБА_1, здійснити виплату вказаному працівнику у день звільнення можливості не було, оскільки він не працював в день звільнення, тому розрахунок із ним проведено на його першу вимогу, що відповідає положенням ст. 116 КЗпП.

Окрім того, згідно відомості та платіжного доручення від 14.12.2016 року, працівникам виплачено компенсацію середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати. Тобто всі виявлені порушення трудового законодавства у короткі строки усунуто.

З урахуванням наведеного, особи порушника, що ним було вжито заходів до усунення виявлених порушень, на підставі ст. 22 КУпАП, суд вважає можливим визнати вчинене ОСОБА_1 правопорушення малозначним та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на його адресу.

Керуючись ст. ст.22, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП звільнити та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Семенова