Справа № 502/2575/16-п
ПОСТАНОВА

05 грудня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу на посаді сільського голови Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Шкільна), 22, якій розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

В матеріалах, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області, в ході перевірки Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, вказано, що 28.10.2016 року в с. Червоний Яр, сільським головою Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_2, порушено законодавство про працю, оплату праці, відносно найманих працівників за період з 12.11.2015 року по 30.09.2016 року, що засвідчено актом перевірки від 28.10.2016 року № 15-18-010/0733.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві встановлено:

-при перегляді штатних розписів встановлено, що останній раз посадові оклади деяким працівникам установи підвищувались у грудні 2015 року (копія штатного розпису додається). Підстави для нарахування та виплати індексації заробітної плати 4 працівникам установи (голові ОСОБА_2, секретарю Акчебаш В. М., в.о. гол. бухгалтера ОСОБА_3 ), настали з червня 2016 року, згідно коефіцієнту 5,1%. Прибиральниці ОСОБА_4 повинна виплачуватись індексація з грудня 2015 року, по теперішній час. Однак, в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. 95 КЗпП України, Закону України від 06.02.2003 р., № 491-IV «Про індексацію грошових доходів населення», індексація заробітної плати у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р. (із змінами та доповненнями), при нарахуванні заробітної плати працівникам, з червня по жовтень 2016 року, не нараховується. Індексація заробітної плати, відноситься до структури додаткової заробітної плати, тому недотримання чинного законодавства в частині проведення індексації, свідчить про той факт, що заробітна плата в установі не нараховується взагалі, чим порушено вимоги статті 33 ЗУ «Про оплату праці»;

-в установі порушуються вимоги ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищу шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, виплата заробітної плати працівникам Червоноярської сільської ради, 2016 року на протязі 2016 року, з січня по жовтень 2016 року, виплачується один раз на місяць, що підтверджено відомостями на виплату грошей розподілу заробітної плати, зокрема від 30.09.2016 р. № 160921, відомістю розподілу заробітної плати від 30.09.2016 року № 160960, що є порушенням вимоги ст. 115 КЗпП України, та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці»;

-при вивченні питання надання працівникам відпусток встановлено: ОСОБА_4, технічному працівнику надана щорічна оплачувана відпустка з 19.09.2016 року (розпорядження від 16.09.16 р. № 03). У період з грудня 2015 року по серпень 2016 р., в розрахунок середньомісячної заробітної плати, не були враховані вимоги п. 10 Постанови КМУ № 100, щодо підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, установі, організації відповідно до актів законодавства (Закон України «Про державний бюджет на 2015 рік»);

-при проведенні розрахунку середньомісячної заробітної плати у період з грудня 2015 року по липень 2016 року сільському голові ОСОБА_2 (надана відпустка розпорядження від 24.06.2016 р. № 02), не були враховані вимоги п. 10 Постанови КМУ № 100, щодо підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, установи, організації відповідно до актів законодавства (ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік та ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік), а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах, як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення, коригуються коефіцієнтом їх підвищення;

-крім того, розпорядженням від 25.03.2016 р. № 04 землевпорядника, ОСОБА_5, звільнено із займаної посади від 25.03.2016 р. за згодою сторін ( п.1 ст. 36 КЗпП України). При звільненні розрахунок грошової компенсації за всі не використані нею, 6 днів відпустки, проведений без урахування вимог п.10 Постанови КМУ № 100, щодо підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, установі, організації відповідно до актів законодавства (Закон України «Про державний бюджет на 2015рік» з 01.09.2015р.), а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах, як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення, коригуються коефіцієнтом їх підвищення. Тобто, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки нарахована ОСОБА_5, при звільненні не у повному обсязі, чим порушено вимоги п.10 Постанови КМУ № 100;

-в установі має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки», щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки, не за три дні до її початку. Так, ОСОБА_4 надано щорічну відпустку з 19.09.2015 р., розпорядження № 03 від 16.09.2016 р., проте виплату за весь час відпустки здійснено 30.09.2016р., що підтверджується (відомістю розподілу заробітної плати № 15127СТ763933 від 30.09.2016 р., чим порушено вимоги статті 21 ЗУ «Про оплату праці»;

-обчислення середньої заробітної плати за час відпустки працівникам ОСОБА_2, (розпорядження від 24.06.2016 р. № 02) та ОСОБА_4, без урахування вимог п. 10 Постанови № 100, призвело до невиплати у повному обсязі заробітної плати за час відпустки на день проведення перевірки;

-розрахунок грошової компенсації, за всі не використані ОСОБА_5, 6 днів відпустки при звільненні (відповідно розпорядження від 25.03.2016 р. № 04), проведений без урахування вимог п.10 Постанови КМУ № 100, свідчить про те, що компенсація невикористані дні щорічної відпустки нарахована ОСОБА_5 при звільненні, не у повному обсязі на день проведення перевірки, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 83 КЗпП. Перевіркою виявлено факти порушення вимог ст. 116 КЗпП щодо виплати всіх сум, що належать працівникові від підприємця при звільненні., в день звільнення. Рішенням від 12.11.2015 р. № 1/1-Ш-VІІ Червоноярської сільради «Про припинення повноважень Червоноярського сільського голови ОСОБА_6 В.», звільнено сільського голову ОСОБА_6, з 12.11.2015 року, належні при звільненні грошові кошти, виплачені 27.11.2016 р., що підтверджується (відомістю розподілу заробітної плати №15127СТ763933 від 27.11.2015 р.). Так, ОСОБА_5, звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін), з 25.03.2016 р., (розпорядження від 25.03.2016 р. № 04), належні при звільненні грошові кошти виплачені 01.04.2016 р., що підтверджується (відомістю розподілу заробітної плати №160401СТ323226 від 01.04.2016 р.), чим порушено вимоги статті 116 КЗпП України;

-нарахування компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні ОСОБА_5, не у повному обсязі, також свідчить про те, що станом на день проведення перевірки, належні їй від установи суми, виплачені не у повному обсязі, що є порушенням вимог ст. 116 КЗпП України, щодо виплати всіх належних працівнику від установи сум у день звільнення.

Правопорушник, ОСОБА_2,в судове засідання зявилась, вину визнала у повному обсязі.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 та її провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом № 15-18-010/0495 від 28.10.2016 року, про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП (а. с. 4-5);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-18-010/0733 (а. с. 6-8);

Суд, вивчивши матеріали, вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, доведена, та кваліфікує дії правопорушниці, за ст. 41 ч. 1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі.

Обставин, що помякшують відповідальність, ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КпАП України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій,особу правопорушниці, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34,35,41 ч.1 , 268, 283, 284 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1