печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Бабенко С.Ш., за участю адвоката Рогожука С.Л., детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Панайотова Є.О., яким складено протокол про адміністративне правопорушення, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, який займає посаду заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-13 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Детективом Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Панайотовим Є.О. 04.11.2016р. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-13 КУпАП, згідно якого ОСОБА_3, обіймаючи посаду заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва, у відповідь на запит Національного антикорупційного бюро України № 041-219/32832 від 19.09.2016 року направив лист-відмову в наданні інформації № 02.2-19/653/16 від 26.09.2016 року, з посиланням на те, що отримання запитуваної інформації не відноситься до компетенції Національного бюро, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» в частині ненадання відповіді на запит детектива і пропуску 3-денного строку для надання відповіді на запит детектива Національного антикорупційного бюро України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 185-13 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, поважності причин неявки в судове засідання не надав, незважаючи на те, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяв про неможливість розгляду справи за його відсутності не надходило, адвокатом в судовому засіданні повідомлено про можливість розгляду справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. При цьому, суд також враховує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-13 КУпАП, не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов'язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП). Будучи опитаним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення по факту дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 свою вину не визнав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат Рогожук С.Л., винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення за викладених у протоколі обставин заперечував, представив правове обґрунтування своєї процесуальної позиції, зазначивши, що запит Національного бюро був направлений поза межами здійснення оперативно-розшукових заходів та/або досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, відповідно у ОСОБА_3 не виникав обов'язок щодо надання запитуваної Національним бюро інформації, а тому, вважав, що дії ОСОБА_3 не складають складу правопорушення, передбаченого ст. 185-13 КУпАП, просив закрити провадження за відсутністю складу адмінправопорушення. Одночасно зазначив, що заступником голови Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 не було допущено порушення 3-денного строку для надання відповіді на запит Національного бюро, оскільки лист-відповідь був підписаний ним 26.09.2016р. та переданий до канцелярії суду для його відправлення, тобто в межах визначеного Законом строку.

Детектив Національного антикорупційного бюро України Панайотов Є.О. зазначив, що Національним бюро правомірно та обґрунтовано надіслано вказаний запит до Окружного адміністративного суду м. Києва, однак заступником голови даного суду ОСОБА_3 неправомірно відмовлено в наданні відповіді на запит, та з порушенням встановленого законом 3-денного строку надано відповідь на зазначений запит. На обґрунтування своєї процесуальної позиції зазначив, що витребувані Національним бюро рішення зборів суддів щодо встановлення певних спеціалізацій суддів при розгляді адміністративних справ у суді не є документом з обмеженим доступом, оскільки не має жодного грифу секретності та не містить жодних особистих даних або іншої охоронюваної законом таємниці та у передбачених законом випадках відповідно до п. 4.45 «Типового положення про збори суддів судів загальної юрисдикції», затвердженого рішенням Ради суддів України № 45 від 04.06.2015р., може бути надіслано до інших органів державної влади, в даному випадку до Національного антикорупційного бюро України, а відтак просив суд винести постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст.185-13 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, в тому числі, за ненадання інформації Національному антикорупційному бюро України на запит його посадових осіб, надання завідомо недостовірної інформації чи не в повному обсязі, а також з порушенням встановлених законом строків для її надання.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», інформація на запит Національного антикорупційного бюро України має бути надана суб'єктом, якому він був адресований, невідкладно, але не більше ніж протягом трьох робочих днів.

Судовим розглядом встановлено, що 23.09.2016р. Окружним адміністративним судом міста Києва було отримано запит Національного бюро від 19.09.2016р. № 041-219/32832 щодо надання інформації про спеціалізацію суддів (судових колегій) стосовно розгляду певної категорії справ в Окружному адміністративному суді міста Києва та копій всіх рішень зборів суддів, на підставі яких у суді встановлено відповідні спеціалізації.

Підставою для направлення зазначеного запиту слугувало звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на адресу Національного бюро № 21-35343/16 від 19.08.2016, в якому заявник вважав наявними в Окружному адміністративному суді м. Києва порушення розподілу адміністративних справ, в яких він бере участь як сторона адміністративного процесу.

Оскільки 24 та 25.09.2016р. були вихідними днями, першим днем, з якого обраховується визначений статтею 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» строк, є 26.09.2016 року, а кінцевим - 28.09.2016 року.

Відповідно до інформації в.о. начальника відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_4 лист-відповідь № 02.2-19/653/16 від 26.09.2016р. складений за підписом заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 на запит Національного бюро та підписаний ОСОБА_3 26.09.2016р. та 27.09.2016р. переданий до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва, відправлення якого адресату працівниками відділу Канцелярії суду здійснено 29.09.2016р.

Доказів оформлення та підписання такого листа іншою датою Національним бюро суду не надано.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_3 був виконаний покладений на нього нормами Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» обов'язок щодо надання відповіді на запит Національного бюро суду в межах трьох робочих днів після отримання відповідного запиту, а тому відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-13 КУпАП за порушення строків надання інформації.

Разом з тим, недотримання строків поштового відправлення зазначеного листа не можуть вважатись підставою для притягнення до адміністративної відповідальності заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3, оскільки ним вчасно виконаний обов'язок щодо надання відповіді на запит Національного бюро від 19.09.2016р. № 041-219/32832, та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-13 КУпАП передбачає собою наявність вини особи як у формі умислу, так й у формі необережності. Між тим, даних щодо наявності вини в діях ОСОБА_3 в судовому засіданні не здобуто, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні документами.

Зокрема, відповідно до наказу голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2014р. №122/к, яким затверджено розподіл обов'язків щодо організації діяльності суду серед покладених на заступника голови суду обов'язків відсутні обов'язки щодо контролю та координації діяльності роботи суду за відправленням вихідної кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення.

Отже, нездійснення вчасного поштового відправлення листа № 02.2-19/653/16 від 26.09.2016р. може оцінюватись виключно в межах притягнення відповідального працівника апарату суду до дисциплінарної відповідальності, якщо така оцінка його дій буде надана Керівником апарату суду, а не як порушення заступником голови Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3 вимог п. 3 ч. 1 статті 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України».

За таких обставин судом встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП, в частині недотримання ОСОБА_3 3-денного строку надання відповіді на запит Національного бюро від 19.09.2016р. № 041-219/32832.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», Національному бюро та його працівникам для виконання покладених на них обов'язків надається право витребувати за рішенням керівника структурного підрозділу Національного бюро та одержувати в установленому законом порядку у вказаному в запиті вигляді та формі від інших правоохоронних та державних органів, органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для виконання обов'язків Національного бюро, у тому числі відомості про майно, доходи, видатки, фінансові зобов'язання осіб, які ними декларуються у встановленому законом порядку, відомості про використання коштів Державного бюджету України, розпорядження державним або комунальним майном.

При цьому, положення вказаної норми слід розглядати в сукупності з приписами ст.ст. 1, 16 вказаного Закону, якими визначені завдання діяльності та обов'язки Національного бюро.

Завданнями Національного бюро, згідно ст. 1 Закону, є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Обов'язки Національного бюро прямо визначені в ч. 1 ст. 16 Закону. Так, Національне бюро здійснює оперативно-розшукові заходи з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також в оперативно-розшукових справах, витребуваних від інших правоохоронних органів; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом; вживає заходів щодо розшуку та арешту коштів та іншого майна, які можуть бути предметом конфіскації або спеціальної конфіскації у кримінальних правопорушеннях, віднесених до підслідності Національного бюро, здійснює діяльність щодо зберігання коштів та іншого майна, на яке накладено арешт; взаємодіє з іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та іншими суб'єктами для виконання своїх обов'язків; здійснює інформаційно-аналітичну роботу з метою виявлення та усунення причин і умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Національного бюро; забезпечує особисту безпеку працівників Національного бюро та інших визначених законом осіб, захист від протиправних посягань на осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, у підслідних йому кримінальних правопорушеннях; забезпечує на умовах конфіденційності та добровільності співпрацю з особами, які повідомляють про корупційні правопорушення; звітує про свою діяльність у порядку, визначеному цим Законом, та інформує суспільство про результати своєї роботи; здійснює міжнародне співробітництво у межах своєї компетенції відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України.

Виходячи із системного аналізу наведених правових норм, положення п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» щодо витребування інформації про встановлення в Окружному адміністративному суді міста Києва спеціалізації з розгляду певних категорій справ та документів, які стосується діяльності Національного бюро з цих питань, можуть бути застосовані Національним бюро виключно в межах здійснення оперативно-розшукових заходів та/або досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запит Національного бюро був направлений до суду у зв'язку з необхідністю розгляду Національним бюро звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 21-35343/16 від 19.08.2016р. щодо необхідності проведення перевірки законності та правомірності розподілу справ в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Такого роду повідомлення можуть бути предметом дослідження виключно шляхом проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376-1 КК України (незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду), з дотриманням вимог ст. 93 КПК України. Можливість проведення перевірки дотримання вимог закону щодо об'єктивного та неупередженого розподілу справ між суддями в інший спосіб чинним законодавством України не передбачена, що також обумовлено конституційними гарантіями незалежності діяльності суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, кожне звернення до правоохоронного органу, в тому числі й до Національного бюро, яке містить інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, покладає на слідчого (детектива) такого органу обов'язок внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. З цього моменту, відповідно, досудове розслідування вважається розпочатим.

Між тим, Національним бюро при направленні запиту до Окружного адміністративного суду міста Києва не було надано доказів існування будь-якого кримінального провадження, в межах якого Національним бюро здійснювались дії по витребуванню від Окружного адміністративного суду міста Києва зазначеної інформації.

Цей факт також підтверджено в судовому засіданні детективом Національного бюро Панайотовим Є.О., який додатково зазначив, що Національним бюро не здійснюється досудове розслідування за фактом можливого втручання в роботу автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду м. Києва за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 376-1 КК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. Постанова про заведення такої справи підлягає затвердженню начальником органу Національної поліції або начальником відокремленого підрозділу територіального органу Національної поліції, органу Служби безпеки України, оперативного підрозділу органу Державного бюро розслідувань, Державної прикордонної служби України, охорони вищих посадових осіб, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу органів доходів і зборів, органу, установи виконання покарань чи слідчого ізолятора, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, підрозділу Національного антикорупційного бюро України або його уповноваженим заступником.

При наявності достатніх підстав дозвіл на проведення оперативно-розшукової діяльності дає керівник відповідного оперативного підрозділу, який несе відповідальність за законність здійснюваних заходів відповідно до чинного законодавства.

Громадяни України та інші особи мають право у встановленому законом порядку одержати від органів, на які покладено здійснення оперативно-розшукової діяльності, письмове пояснення з приводу обмеження їх прав і свобод та оскаржити ці дії.

Разом з тим, Національним бюро при направленні запиту до Окружного адміністративного суду міста Києва також не надано доказів існування відповідного рішення, прийнятого у встановленому законом порядку, про надання дозволу на проведення оперативно-розшукової діяльності.

Крім того, направлення запиту до органів державної влади з метою витребування окремої інформації та документів не відноситься до видів оперативно-розшукових заходів, які визначені статтею 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Підслідність кримінальних правопорушень Національному бюро визначається ст. 216 КПК України, яка не включає до переліку підслідних Національному бюро кримінальних правопорушень злочини у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), систем та комп'ютерних мереж і мереж електрозв'язку, які визначені розділом XVI Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст. 376-1 КК України. При цьому, Генеральний прокурор України своєю постановою може визначити підслідність у конкретному кримінальному провадженні за відповідним слідчим відділом.

Також, заслуговують на увагу вимоги ч. 3 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої керівник апарату суду несе персональну відповідальність за функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи.

Водночас, відповідно до приписів п. 2.1.5 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 №30, персональну відповідальність за забезпечення належної організації функціонування автоматизованої системи в суді несе керівник апарату суду, а за забезпечення її належного технічного функціонування - технічний адміністратор.

Вказані службові особи суду не відносяться до категорій посадовців, розслідування кримінальних справ щодо яких належить до підслідності Національного бюро.

Враховуючи, що дії по витребуванню Національним бюро інформації про встановлення в суді спеціалізації суддів з розгляду певних категорій справ, вчинялись Національним бюро поза межами здійснення оперативно-розшукових заходів та/або досудового розслідування кримінальних правопорушень, у ОСОБА_3, як заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва, не виникло обов'язку надавати відповідь на запит від 19.09.2016 року № 041-219/32832.

Також суд враховує, що в листі № 02.2-19/653/16 від 26.09.2016р. ОСОБА_3 одночасно запропонував останньому, у разі уточнення переліку адміністративних справ, щодо розподілу яких Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було подано звернення до Національного бюро, отримати копії протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, які, відповідно до норм Положення про автоматизовану систему документообігу суду, створюються за наслідком здійснення автоматизованого розподілу справи і фіксують собою факт його здійснення. Зокрема, у відповіді надано роз'яснення, що дані таких протоколів в подальшому можуть бути направлені Національним бюро до державного підприємства «Інформаційні судові системи», як відповідального за роботу та утримання автоматизованої системи документообігу суду, з метою їх перевірки на предмет втручання сторонніх осіб в процес здійснення автоматизованого розподілу конкретних адміністративних справ в суді.

Відповідно до ст.ст. 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, притягнутою до адміністративної відповідальності може бути лише особа, винна у скоєнні адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, відсутності підстав для направлення запиту детективами Національного бюро,суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов'язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП.

Керуючись ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст.265, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-13 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя С.Ш. Бабенко