Номер провадження 3/521/5383/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року суддя Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч 1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ОД 019084 від 05 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 05 вересня 2016 року о 13 годині 45 хвилин, по вулиці Овідіопольська дорога у місті Одесі, здійснював перевозку пасажирів на автомобілі Мерседес реєстраційний номер НОМЕР_1, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

За даним фактом інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 164 ч 1 КпАП України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні винним себе не визнав, та пояснив, що перевезенням пасажирів він не займався, а 05 вересня 2016 року, віз свою родину з проминку «7 км».

Будучи допитаний в якості свідка інспектор відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електронному транспорті Управління Державної служби України по безпеці на транспорті в Одеській області ОСОБА_3 пояснив, що 05 вересня 2016 року під час відпрацювання маршрутних транспортних засобів, які не одержали ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону, був зупинений автобус Мерседес, в салоні якого знаходились приблизно 7 пасажирів. Крім того, на передньому склі даного автобусу була табличка сполученням « Одеса-Арциз». На вимогу інспекторів патрульної поліції предявити ліцензію на право перевезення пасажирів, водій автобусу ОСОБА_2 повідомив, що перевезення пасажирів він не здійснює, а везе свою родину з проминку «7км», після чого інспекторами патрульної поліції відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 164 ч 1 КпАП України.

Інспектор відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електронному транспорті Управління Державної служби України по безпеці на транспорті в Одеській області ОСОБА_4 будучи допитаний в якості свідка пояснив, що 05 вересня 2016 року під час відпрацювання маршрутних транспортних засобів, які не одержали ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, співробітниками патрульної поліції був зупинений автобус Мерседес, в салоні якого знаходились приблизно сім пасажирів. На передньому склі даного автобусу був трафарет з написом «Одеса-Арциз». На вимогу інспекторів патрульної поліції предявити ліцензію на право перевезення пасажирів, водій автобусу ОСОБА_2 повідомив, що перевезення пасажирів він не здійснює, а везе свою родину з проминку «7км». Після чого інспекторами патрульної поліції відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 164 ч 1 КпАП України.

З метою встановлення наявності або відсутності адміністративного правопорушення, винність в його вчиненні ОСОБА_2, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішання справи, судом неодноразово викликався інспектор патрульної поліції ОСОБА_5, однак у призначений час остання до суду не зявилась, про причини неявки суддю не повідомила.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, інспекторів відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електронному транспорті Управління Державної служби України по безпеці на транспорті в Одеській області, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України, виходячи з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КпАП України, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

За змістом цього закону до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона займається господарською діяльністю з перевезення пасажирів без ліцензування.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст.252 КпАП України).

Отже, слід зазначити, що адміністративні матеріали не містять належних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 є субєктом господарювання, який проводить господарську діяльність, з перевезення пасажирів, тому суддя під час розгляду справи дійшов до висновку, що ОСОБА_2 здійснював перевезення пасажирів для власних потреб, що, відповідно до вимог статті 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» не потребує обовязкового ліцензування.

Вимогами статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» наведений перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення автобусами для власних потреб, в саме для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України, суддею не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КпАП України - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Іщенко