Справа № 163/2952/16-п
Провадження № 3/163/1966/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С., розглянувши направлені з Північного регіонального управління Луцький прикордонний загін ВПС Рівне типу Б, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий,

- за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Молодшим інспектором прикордонної служби першої категорії ВПС «Рівне» складено протокол про те, що ОСОБА_1 18.11.2016 року о 10 годині 15 хвилин на території Гущанської сільської Ради Любомльського району Волинської області, в межах прикордонного знаку №1013, на відстані 1700 метрів від лінії державного кордону України, в порушення ст.ст.9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» в групі з іншими особами здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України з ОСОБА_2 з метою переміщення тютюнових виробів.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності та його представник не зявились, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності і письмові заперечення вини ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України, і суб'єктивна сторона правопорушення передбачає прямий умисел. Тобто, особа, яка його вчинила, усвідомлювала, що вона незаконно перетнула державний кордон чи здійснила спробу такого перетину,та бажає вчинити такі протиправні дії.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення, схему затримання порушників та рапорт військовослужбовця ВПС «Рівне».

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_3 рухався по території України до лінії державного кордону і назад, після чого був затриманий інспектором прикордонної служби ВПС «Рівне» в пяти метрах від КСС.

Проте, факт перебування ОСОБА_1 поряд з державним кордоном України, сам по собі не викриває останнього в намірі його перетинання.

Зазначена в протоколі мета перетинання кордону «переміщення тютюнових виробів» не доведена. У матеріалах справи не зафіксоване вилучення чи виявлення тютюнових виробів та не встановлено, яким чином ОСОБА_1 планував перетнути державний кордон, так як човни чи інші плавзасоби не затримувалися і не виявлялися, а температурний режим в районі річки Західний Буг в дану пору року дає обгрунтовані підстави для сумніву в можливості її перетину без таких чи інших спеціальних засобів.

За таких обставин встановлено підстави для висновку, що достатніх доказів вчинення ОСОБА_3 дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону, по справі не здобуто.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.