АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, 28.10.2016 року близько 01 год. 00 хв. в м. Черкаси, по вул. Одеській водій ОСОБА_3 керував мотоциклом НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що працівники поліції безпричинно зупинили його та почали розпитувати на предмет вживання алкоголю. Зазначає, що алкоголь не вживає, оскільки має хворобу травної системи і на даний час проходить курс лікування, а запах з порожнини рота може бути викликаний підвищенням вмісту ацетону у крові. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного спяніння погодився, проте, просив показати документи на засіб вимірювальної техніки, на що отримав відмову. Після повторної відмови надати документи на вимірювальний засіб, працівники поліції почали складати протокол. Він надав пояснення, а у свідків на той момент пояснення не відбиралися. Звертає увагу, що в протоколі невірно вказаний номер та серія посвідчення водія, не зазначено частини ст.130 КУпАП, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, та переліку документів, які додаються. Зазначає, що має проблеми зі здоровям, а тому прийом алкоголю є неприпустимим. Крім того, вказує, що суддя в судовому засіданні не дав можливості висловити свою позицію, заявити клопотання про виклик свідків.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3, який виступив в підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції ч.1 ст.130 КУпАП станом на 09 серпня 2016 року) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 969464 від 28.10.2016 року, відповідного до якого, 28.10.2016 року близько 01 год. 00 хв. в м. Черкаси, по вул. Одеській водій ОСОБА_3 керував мотоциклом НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких громадянин ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_5 від правопорушника ОСОБА_3 було чутно запах алкоголю з порожнини рота;

- даними рапорту інспектора роти 2 батальйону ЧПП в м. Черкаси ОСОБА_6, згідно якого від водія ОСОБА_3 було відчутно різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, спочатку за допомогою алкотестеру Драгер, а потім в медичному закладі ОСОБА_3 відмовився.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта з приводу того, що він має проблеми зі здоровям, а тому алкоголю не вживає, оцінюю критично, оскільки, в даному випадку правопорушник притягується саме за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Зауваження ОСОБА_3 стосовно того, що в протоколі невірно вказаний номер та серія посвідчення водія, є слушним, проте, це є технічною помилкою і не спростовує наявності інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Безпідставно апелянт вказує, що в протоколі не зазначено частини ст.130 КУпАП, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, оскільки згідно протоколу він притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта, щодо його згоди на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного спяніння, оскільки вказане твердження спростовується матеріалами справи, і не підтверджується жодними доказами.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують правильності висновків суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко