АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1572/2016 Суддя у І-й інстанції: Сазонова М.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави.

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 12.09.2016 о 23 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_3, по вул. Березняківська, 16 в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що його безпідставно визнано винним, оскільки при винесенні постанови не було в повному обсязі досліджено наявні в матеріалах справи докази, а саме не опитано пасажирів його автомобіля, очевидців події, не було прийнято до уваги інформацію про те, що на день розгляду справи в суді першої інстанції по механічним пошкодженням транспортних засобів за матеріалами справи проводиться комплексне автотехнічне та транспортно-трасологічне дослідження.

Зазначає, що п.п.12.1 та 13.1 ПДР України він не порушував, оскільки рухаючись по головній дорозі, обрав безпечну швидкість руху, допустиму в межах населеного пункту, а при виникненні небезпеки у вигляді виїжджаючого на смугу його руху транспортного засобу, він повинен був згідно п.12.3 ПДР України, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що він і зробив, але через відсутність технічної можливості зіткнення уникнути не вдалося. Матеріалами справи встановлено і зафіксовано факт утворення механічних пошкоджень після зіткнення: права передня сторона його автомобіля і ліва бокова задня частина автомобіля «Тойота», що опосередковано підтверджує факт розвитку механізму за його поясненнями, а не за формулюванням працівників поліції та другого учасника - недотриманні дистанції (п.13.1 ПДР України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених у суді доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 034305 від 12.09.2016, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він завершував розворот і вже закінчував маневр, коли отримав удар в задню частину свого автомобіля, від якого його автомобіль розвернуло.

З пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що він знаходячись на балконі своєї квартири, почув визг гальм та побачив, як автомобіль «Део Ланос» вдарив автомобіль «Тойота».

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що автомобіль «Тойота» від'їжджав від бордюра та розвертався і коли вже закінчував розворот, автомобіль «Део Ланос» його зачепив.

Сам ОСОБА_2 щодо обставин пригоди пояснив, що він бачив, як з двору виїжджав автомобіль «Тойота», який мав намір здійснити поворот ліворуч. Він застосував екстренне гальмування та звуковий сигнал, однак водій автомобіля «Тойота» ніяк не відреагував і відбулося зіткнення.

Вказані докази узгоджуються між собою, і у сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що ОСОБА_2 не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, і доводи апеляційної скарги цього не српостовують.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується висновку експертного дослідження обставин та механізму ДТП № 133 від 08.11.2016, наданого апеляційному суду, то він до уваги суду не береться, оскільки не відповідає матеріалам справи, зокрема, схемі місця пригоди із зазначенням місця зіткнення, поясненням свідків щодо цього та локалізації пошкоджень автомобіля «Тойота».

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому постанова Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга щодо її скасування, - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Юденко