Справа №642/7547/16-п
Провадження №3/642/2319/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов до суду згідно постанови Соломянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року відносно:

ОСОБА_1, 10.11.1971 р.н, ідент. номер НОМЕР_1, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №354230 від 16.09.2016, 16 вересня 2016 року близько 09 години 45 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, по вул.. Виборгзькій,91 в м. Києві, в стані алкогольного спяніння. Огляд водія на стан спяніння проведений з застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, зі згоди водія. Результат алкотесту 2.61 проміле. Таким чином водієм ОСОБА_1 порушений п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП.

29 вересня 2016 року вказані матеріали надійшли на адресу Соломянського районного суду м. Києва.

13 жовтня 2016 року постановою Соломянського районного суду м. Києва було постановлено направити вищевказаний адміністративний матеріали за письмовим клопотанням ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Харкова.

Згідно відмітки на поштовому конверті з Соломянського районного суду м. Києва матеріал відносно ОСОБА_1 було направлено до Ленінського районного суду м. Харкова лише 26 листопада 2016 року (а.с. 16).

Таким чином зазначений матеріал надійшов на адресу Ленінського районного суду м. Харкова 29 листопада 2016 року.

В судовому засіданні 07 грудня 2016 року водій ОСОБА_1 свою вину в скоєнні вищевказаного правопорушення заперечував, пояснивши, що 16 вересня 2016 року він посварився зі своєю дівчиною, сидів у машині, що стояла у дворі біля гуртожитку, при цьому двигун був вимкнений, та вживав алкогольні напої, не керував транспортним засобом і жодних функцій водія також не виконував.

Одночасно в судовому засіданні ОСОБА_1 було заявлено клопотання про виклик та допит у якості свідків інспекторів ПП, якими був складений протокол та отримані пояснення свідків, а також свідків зазначеного адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У звязку з заявленим клопотанням судом в наступні судові засідання своєчасно та належним чином викликалися інспектори ПП 9 роти 1 батальйону УПП в м Києві ДПП лейтенант ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №354230 від 16.09.2016, та лейтенант ОСОБА_3, який отримував пояснення свідків на місці складання протоколу, а також свідки, зазначені у протоколі, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

До судового засідання зазначені працівники патрульної поліції та свідки не зявилися, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Згідно ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що він керував автомобілем НОМЕР_2, по вул.. Виборгзькій,91 в м. Києві, в стані алкогольного спяніння і своїми діями порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до названих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого спяніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС (тобто ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння).

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ч. 2 ст. 130 КУпАП за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, відповідно до ст.. 38 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Судом вживались заходи щодо виклику в судове засідання інспекторів ПП 9 роти 1 батальйону УПП в м Києві ДПП лейтенанта ОСОБА_2, який складав спірний протокол, та лейтенанта ОСОБА_3, який отримував пояснення свідків на місці складання протоколу, а також свідків, зазначених у протоколі, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак, вони, будучи належним чином повідомлені про час розгляду справи, проігнорували виклик до суду, чим позбавили можливість довести обґрунтованість протоколу та наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адмінправопорушення.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 16 вересня 2016 року, тому виходячи з положень ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення на нього, на час розгляду справи судом сплинули.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст.. 38, ч. 2 ст.130, ст.ст. 245, п. 7 ст. 247, 252, 268, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 Володимировтча закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Харківської області, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя С.О.Скляренко

Дата видачі постанови: ____ ____________________ 201____ року.

Дата набрання законної сили постанови суду ____ __________ 201____ року

Суддя С.О.Скляренко