АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1385/2016 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Валігура Д.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Луганськ, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

та її захисника ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 30.07.2016 року о 01 год. 10 хв. в м. Києві по пр-ту Науки, 29, керувала автомобілем «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків. В діях водія вбачається порушення, передбачене п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Повернути вилучене 30.07.2016 у ОСОБА_4 посвідчення водія.

Вважає, що рішення суду є передчасним та необґрунтованим, оскільки, суд не дав належної оцінки фактам, наведеним у її поясненні, не задовольнив її клопотання щодо допиту в якості свідків осіб, присутніх під час зупинення її транспортного засобу, співробітників поліції, які виконували дані дії, а також склали протокол про адміністративне правопорушення, а також не задовольнив клопотання щодо доручення до матеріалів судової справи та перегляду відео фіксації її затримання співробітниками поліції за допомогою їх службових відеокамер, що є не допустимим та свідчить про необ'єктивність та передчасність винесеного суддею рішення, що викладене у оскаржуваній постанові.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що співробітник ГУПП ДПП 1 роти 2 батальйону лейтенант поліції ОСОБА_6, який приїхав на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_4 у складі іншого патруля за деякий час після зупинення транспортного засобу першим патрулем поліції, про який у протоколі відсутні помітки, склав протокол про адміністративне правопорушення від 30.08.2016 серії АП2 № 490124. Проте ОСОБА_6 не був очевидцем зупинення транспортного засобу ОСОБА_4, тому мав право скласти вказаний протокол лише за письмовою вказівкою керівника, про яку відсутня інформація у протоколі про адміністративне правопорушення. Підставою зупинення транспортного засобу, згідно вказаного протоколу, стало керування ОСОБА_4 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота. Проте нормами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено підстави зупинення транспортного засобу - «нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота».

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 490124 від

30.08.2016 не міститься жодних передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну полінію» підстав зупинення 30.07.2016 транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4., у зв'язку із чим, ці дії співробітників поліції є протиправними.

Крім того, порядок встановлення стану алкогольного сп'яніння передбачений «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України09.11.2015 № 1452/735.

Вказаною інструкцією не передбачено порядок виявлення ознак алкогольного сп'яніння у водіїв під час руху транспортного засобу, тим паче за вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.08.2016 серії АП2 № 490124: «нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота».

ОСОБА_4 вказує, що після зупинення транспортного засобу, вона надала співробітнику поліції примірник направлення її на обстеження з діагнозом «Ревматоїдний артрит, активність І, сіропозитивний варіант, ІФС І-ІІІ больовий синдром», а також висновок обстеження ввід 09.03.2016 року, що підтверджує даний діагноз (документи в копіях додаються до матеріалів позовної заяви). Характерною ознакою хвороб: Ревматоїдний артрит, активність І, сіропозитивний варіант, ІФС І-ІІІ больовий синдром є симптоми, схожі на симптоми, які супроводжують стан алкогольного сп'яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, які схожі до одних із ознак алкогольного сп'яніння, однак при цьому вона, через свій хворобливий стан, про що свідчили зазначені симптоми її хвороби, перебувала у тверезому стані, про що наголосила співробітнику поліції.

На пропозицію співробітника поліції щодо проходження процедури встановлення стану алкогольного сп'яніння вона погодилась, при цьому попросивши надати їй сертифікат відповідності приладу за допомогою якого той мав виміряти її стан. На цю законну вимогу, співробітник поліції в порушення п.п. 1-9 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, їй відмовив. У зв'язку із чим вона відмовилась проходити процедуру встановлення ступеню сп'яніння,, однак даної причини співробітником поліції не внесено до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_4 зазначає, що співробітники поліції утримували її на місці зупинки транспортного засобу понад 2 дві години, не надаючи змоги здійснити медичне підтвердження стану її тверезості у закладі охорони здоров'я, після чого склали протокол про адміністративне правопорушення, куди незаконно знесли помітку про її відмову про проходження медичного обстеження на предмет виявлення у неї стану алкогольного сп'яніння, хоча були в межах своїх посадових обов'язків, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейські зобов'язані забезпечити доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Про даний факт, а також про вимогу ОСОБА_4 провести її освідування у закладі охорони здоров'я та доставити її у зв'язку із цим особу до найближчого закладу охорони здоров'я, у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.08.2016 серії АП2 № 490124.

Після складення зазначеного протоколу, у ОСОБА_4 співробітником поліції вилучено посвідчення водія та надано тимчасове, після чого їй без перешкод було надано співробітником поліції право самій поїхати за кермом власного транспортного засобу з місця його зупинки у зв'язку із підозрою ОСОБА_4 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що також підтверджує факт невинуватості ОСОБА_4 у даному правопорушенні та незаконності дій співробітників поліції по зупинці її під час керування транспортним засобом та у складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АГО № 490124 від 30.08.2016

ОСОБА_4 також зазначає, що 30.07.2016, з метою доведення своєї правоти та не причетності до вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП, вона звернулась до Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія», де було проведено дослідження на предмет встановлення стану її алкогольного сп'яніння.

Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду встановлення стану алкогольного сп'яніння від 02.08.2016, наданого Київською міською наркологічною лікарнею «Соціотерапія», у громадянки ОСОБА_4 ознак алкогольного сп'яніння 30.07.2016 не виявлено, що свідчить про неправомірність дій співробітників поліції щодо зупинення 30.08.2016 транспортного засобу Suzuki Swift з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, а також складення щодо останньої протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 490124 від 30.08.2016.

В порушення п.п. 12, 13 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, ОСОБА_4 не надано права викласти свої пояснення в письмовій формі власноруч у протоколі про адміністративне правопорушення, чи окремим протоколом пояснення, із викладенням її ставлення до зупинення транспортного засобу з її керуванням, та пояснити причину відмови від проходження на місці зупинки транспортного засобу і встановлення наявності у неї алкогольного сп'яніння, її хворобливого стану, на підставі якого у неї постійно проявляються симптоми її хвороби, які співробітники поліції вважали за ознаки алкогольного сп'яніння, що порушило її законні права, передбачені Конституцією України.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідків по справі, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків - інспекторів патрульної поліції роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також поясненнями ОСОБА_4 при апеляційному розгляді справи.

Вказаними доказами спростовуються і доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції та необхідність закриття провадження по справі, які є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

У відповідності з вимогами ст. ст. 33, 34 КУпАП суд при накладенні стягнення на ОСОБА_4 врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, і наклав стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Призначене ОСОБА_4 стягнення не являється найсуворішим стягненням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає вимогам закону, тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський