Справа № 298/1051/16-п
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.11.2016 м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Дацків В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Закарпатської області матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора МПП «Кредо», ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Згідно постанови, 29 липня 2016 року, близько 09.35 год., в ході позапланової перевірки виявлено порушення ОСОБА_1 трудового законодавства, а саме: допущення до виконанням роботи офіціанта та бармена неповнолітніх працівників ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 без укладення письмових договорів з найманими працівниками. 2 серпня 2016 року о 16.35 год. державним інспектором було проведено інспекційне відвідування вказаного кафе, де на робочому місці знову знаходився офіціант ОСОБА_3 Отже, ОСОБА_1 не оформив трудових відносин з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та не забезпечив повідомлення Великоберезнянського відділення Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції про прийняття на роботу вищевказаних працівників. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч.3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає про те, що отримав по пошті копію протоколу №07-06-018/280 від 04.08.2016 року за ч.1 ст.41 КПК України, хоча під час ознайомлення з матеріалами справи ним зясовано, що існують два протоколи про адміністративне правопорушення від 04.08.2016 року за ч.1 ст.41 КПК України та від 19.09.2016 за ч.3 ст.41 КПК України, про що йому не було відомо. Вказує на незаконність проведеної перевірки, оскільки існує мараторій на їх проведення. Крім того, суд першої інстанції жодним чином не звернув уваги на ряд порушень, допущених інспектором під час її перевірки, не звернув увагу і на той факт, що вкачані особи ніколи в нього не працювали.

Переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, їх оцінка, що ґрунтується на зазначених вимогах та вирішення справи в точній відповідності з законом.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ці вимоги закону та передбачений ст. 279 КпАП України порядок розгляду адміністративної справи був судом дотриманий.

Постанова суду відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпА.

Дослідивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

При вирішенні питання щодо накладення стягнення, суд першої інстанції правильно врахував як фактичні обставини справи, так і обставини, що помякшують відповідальність правопорушника та дані, що характеризують його особу.

Враховуючи вимоги ст. ст. 1, 23 КУпАП щодо мети адміністративного стягнення, якою є виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду про застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Доводи апеллянта апеляційний суд визнає недоведеними і тому необґрунтованими.

Процесуальних порушень, які б тягнули за собою скасування постанови суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Закарпатської області,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Великоберезнянського районного суду від 28 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1 про закриття справи за ч. 3 ст. 41 КУпАП у звязку із звільненням його на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності при малозначності адміністративного правопорушення, з оголошенням усного зауваження залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Дацків