Справа № 152/1823/16-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2016 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, не інваліда, не пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, а саме в тому, що 17.11.2016 року о 03 годині 07 хвилин в м. Шаргород на вулиці ОСОБА_4, будучи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «ВАЗ-21061», з державним номерним знаком 632-99 Ві. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту 2,33 проміле.

В суді ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнав. Пояснив, що 17.11.2016 року вночі він із знайомими пив каву на заправці «ЛОН», що знаходиться в м. Шаргороді на вул. ОСОБА_4, після чого мав намір їхати додому. Він був на автомобілі «ВАЗ-21061», з державним номерним знаком 632-99 Ві. Підійшовши до автомобіля, він сів у салон та намагався запустити двигун, але двигун не запускався. Він зрозумів, що поїхати автомобілем не зможе, тому для себе і знайомих викликав таксі. Поки він очікував приїзду таксі, то разом із своїми знайомими зайшов у приміщення магазину, що знаходиться на заправці, де випив 200-300 грамів горілки. Після цього він вийшов, щоб закрити автомобіль і їхати додому. Проте, автомобіль знаходився перед дверима магазину заправки і заважав би рухові транспорту, тому він та його знайомі відштовхали автомобіль приблизно на 2 метри в бік. При цьому, він за кермо автомобіля не сідав, функцій водія не виконував. Коли автомобіль сильно розштовхали, то він відкрив водійські двері і почав його гальмувати, проте, так само не виконуючи функцій водія. Коли він сів у салон, перевірив, чи все вимкнено і вийшов та почав закривати дверцята, до нього підійшов інспектор поліції та запропонував проїхати у Шаргородське ВП для складання протоколу, хоча він пояснював останньому, що автомобілем не керував, так як у автомобілі не заводиться двигун. Крім того, пояснив, що свідків, які зазначені в протоколі, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на заправці та біля неї не було. Ці свідки зявилися у відділенні поліції. Йому було пояснено інспектором, що протокол він може не підписувати, тому він відмовився підписувати, так як поліцейський не брав до уваги його пояснення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що дійсно 17.11.2016 року о 03 годині 20 хвилин в м. Шаргород Вінницької області біля Шаргородського ВП, що знаходиться на вул. ОСОБА_4, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти до відділення, бути присутнім у якості свідка. У його присутності ОСОБА_2 пройшов огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер». Прилад показав наявність алкоголю понад 2 проміле. З якою метою проводився огляд ОСОБА_2, йому не відомо, так як у його присутності ОСОБА_2 автомобілем не керував і де останній був зупинений працівниками поліції, та з яких причин, не знає.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 17.12.2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі спяніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853, та п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Проте, з пояснення свідка ОСОБА_5 вбачається, що огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_2 проходив в його присутності, проте у Шаргородському ВП, а тому останній не може підтвердити факту безпосереднього керування ОСОБА_7 транспортним засобом у стані спяніння, тоді, як з пояснень наданих ОСОБА_2 вбачається, що коли до нього на заправці «ЛОН» в м. Шаргород підійшов інспектор поліції, він не керував автомобілем, а тільки закривав на замок.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

З розяснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 автомобілем 17.11.2016 року під час перебування на заправці «ЛОН», автомобілем не керував.

Проаналізувавши документи та пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки в суді спростовано обвинувачення, викладене ОСОБА_2 в протоколі від 17.11.2016 року.

Це обвинувачення спростоване самим ОСОБА_2

Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_5 встановлено, що у його присутності ОСОБА_2 автомобілем не керував взагалі, так як ОСОБА_5 був присутній уже у відділенні поліції при проходженні ОСОБА_2 огляду на стан спяніння з використанням приладу «Драгер», а тому його показання з наведених вище підстав суд не може брати до уваги як доказ на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зазначені в протоколі обставини вчинення порушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки в суді спростовано обвинувачення, викладене останньому в протоколі ВІ1 №233829 від 17.11.2016 року, вважаю, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 п.1 КпАП України,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: