АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1792/2016 Суддя у І-й інстанції: Маліновська В.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 08.11.2016 о 10 год. 30 хв. по вул. Площа Привокзальна, 1 у м. Херсон, керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно протоколу медичного огляду № 128, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок КУ «Обласного наркологічного диспансеру» Херсонської обласної ради № 128 від 08.11.2016, складений о 10 год. 50 хв. про те, що ОСОБА_2 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, просить допитати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вказує, що автомобіль належить не йому, а іншій особі - ОСОБА_4, факт чого так і не було встановлено матеріалами справи, хоча останній на місці події запевняв про це патрульного.

Зазначає, що автомобілем він не керував, а просто сів на водійське місце очікуючи ОСОБА_4, факт чого особа, яка складала протокол, не встановила.

Крім того, у графі протоколу «Свідки, поняті» не вказані анкетні дані осіб, у присутності яких складався протокол.

Також вказує на порушення судом ст. 268 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 393850 від 08.11.2016, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 128 від 08.11.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_2 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, рапортом інспектора роти № 2 батальйону УППП у м. Херсоні ОСОБА_6, та поясненнями ОСОБА_3, з яких вбачається, що він забрав власний автомобіль «Suzuki Grand Vitara» у громадянина ОСОБА_2 з Привокзальної площі, 1 у зв'язку з тим, що його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, а просто у ньому сидів, є необґрунтованими, оскільки нічим не підтверджені.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 вбачається порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Юденко