Справа № 464/6257/16-п Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/783/802/16 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.10.2016,

встановив:

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.10.2016 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30.07.2016 о 03:01 год. на вул. Зубрівська, 25 у м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що в його діях не має складу адміністративного правопорушення, а інкриміноване йому діяння не відповідає фактичним обставинам справи. Апелянт вказує, що коли до нього підійшли працівники поліції він не керував транспортним засобом, а лише забирав документи з автомобіля. На підставі Правил дорожнього руху України інспектор надала ОСОБА_1 алкотестер з ознаками його попереднього використання невідомою особою, що є неприпустимим та порушенням особистої гігієни людини. ОСОБА_1 звертає увагу, що на його усні зауваження про неприпустимість відібрання аналізів у такий спосіб, інспектор вказала, щоб ОСОБА_1 написав відмову від проходження медичного огляду в протоколі про адміністративне правопорушення. На прохання ОСОБА_1 відвезти його для огляду в медичний заклад йому було відмовлено.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи №464/6257/16-п та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у порушенні правил дорожнього руху, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №391822 від 30 липня 2016 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с.2) та актом огляду на стан алкогольного спяніння з виростанням спеціальних технічних засобів від 30 липня 2016 року.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором другого взводу третього роти другого батальйону УПП у місті Львові ДПП рядовим поліції ОСОБА_3, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Суд першої інстанції виконав передбачені вимоги закону, а тому приходжу висновку, що оскаржена постанова є законною та обґрунтованою.

Висновок суду першої інстанції щодо обставини події, а саме «що ОСОБА_1 30.07.2016 о 03:01 год. на вул. Зубрівська, 25 у м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України» відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки підтверджуються доказами, дослідженими під час розгляду в першій та другій інстанції.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий установлений порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Суддя при прийнятті оскаржуваного рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, послався на протокол як на доказ вчинення апелянтом адміністративного правопорушення та на письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння та результати такого огляду.

Щодо доводів апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №391822 від 30 липня 2016 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с.2) та актом огляду на стан алкогольного спяніння з виростанням спеціальних технічних засобів від 30 липня 2016 року.

На стадії апеляційного провадження захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 не було наведено нових обставин справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, постанова судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.10.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.10.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Маліновська-Микич О.В.

Львівської області