Справа № 740/3535/16-п Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/795/309/2016
Категорія - ст.172-10 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2016 року місто Чернігів
Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Івашка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2016 року,
Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.172-10 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 05 (п`ять) діб.
Строк арешту з утриманням на гауптвахті ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 копійок судового збору.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 27 вересня 2016 року відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо направлення у відрядження до військової частини НОМЕР_2 смт.Чорноморське чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 172-10 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду як незаконну і закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при розгляді справи суддя не взяв до уваги його пояснення та доводи і не врахував незаконність наказу командира військової частини НОМЕР_1 №214 від 27.09.2016 року. Зазначає, що контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України є строковим і укладений на 3 роки та термін його дії закінчився 12 жовтня 2014 року. На даний час він проходить військову службу понад встановлений контрактом строк вже більше 2 років. Під час судового розгляду він дізнався, що його контракт було продовжено на невизначений строк до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію. Вважає цей наказ про продовження контракту незаконним. Вказує, що не вважав наказ командира стосовно направлення його у відрядження до військової частини НОМЕР_2 смт. Черноморське законним, адже контракт його закінчився, про його продовження йому не доведено. Також згідно зазначеного наказу його не було повідомлено на який строк відправляють у відрядження
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив скасувати постанову місцевого суду за відсутністю складу адміністративного правопорушення та пояснив, що він правопорушення не вчиняв, оскільки контракт про проходження військової служби закінчився і не був продовжений.
Захисник Івашко В.В. також підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що наказ командира був незаконним, оскільки закінчився строк дії контракту на проходження служби і на даний час ОСОБА_1 звільнений від проходження військової служби.
Заслухавши апелянта, його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об`єктивно.
Адміністративна відповідальність за статтею 172-10 настає у разі відмови від виконання законних вимог командира (начальника).
Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин.
Як видно з адміністративної справи, ОСОБА_1 , як солдат військової служби за контрактом, з 16 грудня 2011 року виконуючи обов`язки водія-електрика окремого радіолокаційного взводу в/ч НОМЕР_3 , 27 вересня 2016 року не виконав наказ командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 27 вересня 2016 року №214 про направлення, зокрема, солдата ОСОБА_1 у відрядження до в/ч НОМЕР_2 смт.Чорноморське.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність зазначеного наказу, однак ці доводи апелянта не можна визнати такими, що відповідають дійсності.
Так, районним судом встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 видано наказ від 27 вересня 2016 року №214 про направлення, зокрема, солдата ОСОБА_1 у відрядження до в/ч НОМЕР_2 смт.Чорноморське, даний наказ винесений на виконання директиви Генерального штабу ЗС України від 05 вересня 2016 року №Д-02 Про заходи щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом до кінця 2016 року та основні напрямки комплектування у 2017 році, розпорядження Генерального штабу ЗС України від 19 вересня 2016 року №321/6917 та розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу від 24 вересня 2016 року №321/7670 щодо виконання службових (бойових) завдань у районах проведення АТО.
Цей наказ виданий уповноваженою військовою службовою особою, не суперечив чинному законодавству, не порушував цілісності суспільних відносин, конституційних прав і свобод фізичних та юридичних осіб, його виконання не сприяло настанню шкідливих наслідків, не мало ознак злочину, а отже є законним.
Проте, ОСОБА_1 , який є підлеглим командира військової частини, вважаючи вказаний наказ незаконним відмовився його виконувати.
Відмова ОСОБА_1 від виконання наказу підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2016 року (а.с.5), поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.8-11). Сам факт відмови від виконання наказу ОСОБА_1 не оспорюється та підтверджений письмовими доказами, дослідженими судом та наведеними в оскаржуваній постанові.
ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом з 16 грудня 2011 року, оскільки особливий період в Україні діє з 17 березня 2014 року з моменту оголошення Указу Президента України Про часткову мобілізацію, відповідно до ч.9 ст.23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації. Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_4 від 13 жовтня 2014 року №212 строк військової служби солдату ОСОБА_1 продовжений на період до оголошення демобілізації.
На підставі вищевикладеного, суд 1 інстанції дійшов вірного висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-10 КУпАП, а саме - відмова від виконання законних вимог командира (начальника).
З таким висновком суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки винуватість ОСОБА_1 підтверджена сукупністю належних доказів, а його дії відповідно кваліфіковані за інкримінованим йому законом про адміністративні правопорушення.
Порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та його розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Разом з тим, як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 25.11.2016 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас та з 02.12.2016 року виключено із списків особового складу частини, тому стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті не може бути виконане.
Враховуючи, що від адміністративного правопорушення наслідків не настало, на даний час ОСОБА_1 звільнено з військової служби, вчинене ним правопорушення є малозначимими, суд апеляційної інстанції вважає, що до нього можливе застосування ст. 22 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.172-10 КУпАП - змінити.
Провадження по справі закрити у зв`язку з малозначністю скоєного ОСОБА_1 правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. М. Короїд