Справа № 367/7868/16-п Головуючий у І інстанції Линник В. Я.
Провадження № 33/780/721/16 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 147 12.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 12 » грудня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Ященко І.Ю., з участю порушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 4 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_1, 14.01.1983р.н., проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником директора ТОВ НВП «Транс-Лок»,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 ОСОБА_2 і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.10.2016р. о 12год. 21хв. в м. Буча по вул. Р.Люксембург, під час керування автомобілем НОМЕР_1», був зупинений працівниками Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області, на пропозицію проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та у медичному закладі він відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, як незаконну та необґрунтовану, винесену з порушенням норм процесуального та матеріального права та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, що викладені в постанові суду обставини не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в протоколі про адмінправопорушення та постанові судді не відображено той факт, що апелянт не керував автомобілем, а лише знаходився поруч свого припаркованого автомобіля, а тому вважає, що до нього не можуть застосовуватися положення ст. 130 ОСОБА_2.

Крім того апелянт зазначає, що працівники поліції насправді йому не пропонували проходити огляд на стан спяніння,ні з використанням спеціальних технічних засобів, ні в найближчому закладі охорони здоров'я; зазначає, що він вину у вчиненні адмінправопорушення не визнає, а медичний огляд не пройшов, у звязку з браком часу та юридичною необізнаністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок судді першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними у справі доказами і є обґрунтованим.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, його винність підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 298630( а.с.2), згідно якого 17.10.2016р. о 12год. 21хв. в м. Буча по вул. Р.Люксембург, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медогляду відмовився у присутності двох свідків; поясненнями самого порушника, викладеними у вказаному протоколі, згідно яких ОСОБА_1 вказав, що від проходження медичного огляду відмовляється, так як вчора вживав алкоголь, а сьогодні керував автомобілем, вину визнав; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які знаходяться в матеріалах справи з яких вбачається, що 17.10.2016р. вони були присутні під час складання протоколу та в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану спяніння та продування приладу Драгер( а.с.3); іншими наявними у справі доказами.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_2.

Доводи апелянта стосовно того, що він не керував автомобілем, а знаходився поруч з припаркованим автомобілем, спростовуються сукупністю наведених вище доказів, в тому числі і поясненнями самого порушника зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 4 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя