П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина США, уродженця Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення АП2№052699 «ОСОБА_1 30.10.2016 року о 20 год. 20 хв., в м. Києві по провулку Валерія Лобановського, керував автомобілем «Toyota Land Cruser 200» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків»

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є громадянином США та проживає проживає там більше 20 років. В Україну приїхав на нетривалий час перевідати батька, який проживає в м. Тернополі, має похилий вік та є інвалідом 2 групи. 30.10.2016 року в першій половині дня ОСОБА_1 знаходився в м. Києві коли йому зателефонували та повідомили, що його батька госпіталізували до лікарні. В Україні у нього родичів крім батька немає, тому він просив у друзів, знайомих про допомогу, однак ніхто не погодився його відвезти до батька. ОСОБА_1 вирішив їхати сам на автомобілі, який йому надали для користування знайомі. Оскільки дійсно зранку цього ж дня вживав алкогольні напої, тому вирішив відпочити перед дорогою. Приблизно через 4-5годин відпочинку, повечерявши він керуючи автомобілем «Toyota Land Cruser 200» д/н НОМЕР_1 виїхав до м. Тернопіль. На той момент, коли він сів за кермо, добре себе почував, повністю усвідомлював свої дії та вважав, що дія алкоголю вже пройшла. На момент зупинки його працівниками патрульної був впевнений, що тверезий та погодився на пропозицію пройти тест.

Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами та врахувати при призначенні стягнення, що він діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки турбувався за життя батька. Водійське посвідчення ОСОБА_1 отримав в США і воно є основним документом на території США.

Дослідивши в судовому засіданні адміністративні матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_1 суд приходить до наступного:

відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Суб'єктивна сторона вище вказаного адміністративного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Враховуючи обставини, встановлені судом, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколі, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, однак дане адміністративне правопорушення було вчинене в умовах крайньої необхідності та не привело до будь-яких наслідків у виді ДТП, або іншої шкоди життю чи здоров'ю громадян.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При прийняті рішення, суд розглянув всі сторони адміністративного правопорушення, оцінив його наслідки, переконався, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідивши обстановку в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що зм'якшують і обтяжують відповідальність. Проаналізувавши та надавши оцінку зазначених даних суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності й можливість обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені судом керуючись ч. 1 ст. 130 ст.ст. 22, 251КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя