АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; провадження у справі закритоу зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, у зв'язку з порушення судом норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд необґрунтовано врахував як доказ його винуватості висновок про результати медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння від 18.05.2016 року, оскільки він складений з порушенням норм чинного законодавства.

Посилається на те, що висновок складено лише через 5 днів після проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, у той час як Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що висновок складається безпосередньо після такого огляду.

З позиції апелянта, не відповідає висновок і вимогам ст.266 КУпАП про те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також вважає безпідставним і передчасним складення протоколу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на момент його складення ще не було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13 травня 2016 року о 21 год. 30 хв., керував автомобілем марки «SsangYong Korando», д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Валерія Лобановського, 53 в місті Києві і був зупинений за порушення п. 17.1 правил дорожнього руху. В ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп'яніння. Згідно медичного висновку від 18.05.2016 року ОСОБА_1 на момент огляду, а саме 13.05.2016 р. о 22 год. 15 хв., перебував у стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши в якості свідків інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, лікаря-нарколога ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 13.05.2016 року о 21 год. 30 хв., з ознаками алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з підозрою про перебування в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 13.05.2016 року о 22.15 год. був оглянутий лікарями Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія», де у нього за його згодою було відібрано зразок біологічного середовища (аналіз сечі) для проведення лабораторної діагностики, про що зазначено в Акті медичного огляду № 02112. За результатами медичного дослідження, проведеного 17.05.2016 року, встановлено, що в сечі ОСОБА_1 виявлено 1.47‰ етанолу. Даними акту медичного огляду №02112 підтверджується той факт, що на час огляду ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння та відібрання аналізів відбувся у строк та в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП.

За результатами проведеного дослідження 18.05.2016 року складено Висновок медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння.

З приводу того, що висновок було складено не у день проведення огляду (13.05.2016), допитаний в суді першої інстанції лікар-нарколог ОСОБА_6 пояснив, що для проведення аналізу в лабораторних умовах та отримання його результатів необхідно близько семи днів, у зв'язку з цим початком складання висновку є час проведення огляду особи, а закінченням є час отримання остаточних результатів аналізу.

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції.

Метою огляду на стан алкогольного сп'яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи. (п.4, розділ 2)

Як вбачається із матеріалів справи, інспектором патрульної поліції під час зупинки водія ОСОБА_1 було виявлено, що він мав ознаки алкогольного сп'яніння, передбачені п.3 розділу 1 цієї Інструкції. Відмовившись від проходження огляду на місці, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проведення огляду з метою огляду на стан алкогольного сп'яніння, де він погодився здати аналіз сечі на виявлення вмісту етанолу.

Відповідно до п.8, розділу 2 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Системний аналіз положень вказаної Інструкції дає підстави вважати, що процедура огляду особи на стан алкогольного сп'яніння включає в себе також лабораторне дослідження зрізків біологічного середовища, відібраної у особи на початку проведення її огляду, з метою підтвердження чи спростування наявності ознак сп'яніння.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для визнання висновку щодо результатів медичного огляду недійсним, що б тягло за собою визнання даного доказу недопустимим, на що посилається ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки на момент розгляду справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд обґрунтовано закрив провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз