№ 415/5572/16-п
№ 3/415/1061/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.16 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АП1 №144697 від 18.10.2016 року, вбачається, що 15 жовтня 2016 року о 01 годині 05 хвилин ОСОБА_1, керуював транспортним засобом SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, по вулиці Постишева міста Лисичанська, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Відповідно до протоколу серії АП1 №144698 від 15.10.2016 року, вбачається, що 15 жовтня 2016 року о 01 годині 05 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, по вулиці ім.В.Сосюри Лисичанська, не виконав вимоги працівника поліції про зупинку, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 8.9 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що він має автомобіль SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1. В ніч з 14 на 15 жовтня 2016 року він не керував ніяким транспортним засобом. О 00-45 годині він з гр.ОСОБА_3 їхали на його автомобілі по вулиці ім.В.Сосюри міста Лисичанська, потім повернули на вулицю Постишева, на котрій одразу при повороті знаходиться автомобільна стоянка, вони зупинилися біля стоянки та одразу були заблоковані поліцейським автомобілем. Вину не визнає, оскільки вважає, що в його діях не має ні події, а ні складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 14.10.2016 року вона приїхала на транспортному засобі SKODA OCTAVIA державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 до кафе, де перебували деякий час. У кафе вона не вживала алкогольні напої, а ОСОБА_1 вживав. Після цього вони поїхали до АЗС, а після поїхали на автостоянку. Автомобілем керувала вона. Під час керування транспортним засобом SKODA OCTAVIA по вул. ім.В.Сосюри в м. Лисичанську вона ПДР не порушувала, підїхавши до воріт автостоянки, що знаходиться по вул. Пустишева в м. Лисичанську, вона зупинилася. До них підїхала патрульна служба. До цього під час руху вона не бачила патрульних машин. Вона почала шукати посвідчення водія, дуже хвилювалася. Після чого, вона перелякалася та пересіла з місяця водія на переднє пасажирське місце, а потім взагалі вийшла з транспортного засобу і пішла. У неї водійське посвідчення ніхто не перевіряв і відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення ніхто не складав.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне, з 14.10.206 року з 20 год. 00 хв. до 15.10.2016 року до 08 год. 00 хв. він заступив на чергування. Поступило анонімне повідомлення на планшет, щодо перевірки транспортного засобу SKODA, номерний знак НОМЕР_1. Рухаючись по вулиці ім.В.Сосюри міста Лисичанська, побачили вищезазначений автомобіль, за допомогою увімкненого проблискового маяка синього та червоного кольору була подана вимога про зупинку, але даний ТЗ не зупинився. Автомобіль зупинився біля автостоянки, що розташована по вулиці Постишева міста Лисичанська. Довготривалий час з нього ніхто не виходив, через певний період часу з пасажирського сидіння вийшла жінка та направилась додому, а потім із заднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1, котрий по зовнішнім ознакам знаходився в стані алкогольного спяніння. Йому було запропоновано предявити для перевірки водійське посвідчення та документи на ТЗ, на що він відповів відмовою, аргументуючи це тим, що він автомобілем не керував, також ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестер «Драгер», на що він також відповів відмовою. Пізніше ОСОБА_1 був доставлений до обласної наркологічної лікарні, де останній пройшов медичний огляд на стан спяніння. Вважає, що все достатньо відображено на відео, яке долучено до матеріалів даної адміністративної справи.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне, 15.10.2016 року приблизно о 00 год. 00 хв. йому подзвонили інспектора з екіпажу №115 та попрохали його допомоги. Підїхавши на місце, він побачив ТЗ SKODA, поряд знаходився громадянин ОСОБА_1 Також зазначив, що він не бачив керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки він підїхав пізніше. Висновку стосовного того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, він дійшов з пояснень його колег, та є його припущенням щодо можливості керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне, 15.10.2016 року він приїхав на місце зупинки ТЗ SKODA, хто саме керував ТЗ він не бачив, оскільки даний автомобіль він не зупиняв, а підїхав пізніше. Біля автомобіля знаходився громадянин ОСОБА_1, від котрого було чутно запах алкоголю, він запропонував пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що від відмовився і сказав, що буде здавати кров в обласній наркології м. Лисичанська, також йому було запропоновано предявити посвідчення водія та реєстраційний документ на ТЗ, на що він також відповів відмовою. В подальшому відносно останнього були складені адміністративні протоколи за ст.ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП та постанова ст. 126 ч.1 КУпАП.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також суд, вважає, що інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне, ОСОБА_4 не вірно застосований п.8.9 б Правил дорожнього руху при складанні адміністративного протоколу серії АП1 № 144698 від 15.10.2016 року, оскільки обовязок виконання водієм вимог працівника поліції про зупинку, передбачений п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 937 від 17.10.2016 року у відношенні ОСОБА_1, вказана дата народження 01.09.1982 року, в той час в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 09.01.1982 року.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 122-2, 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 122-2, 130 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2, 130 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін