П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Попрас В.О., при секретарі Томіної І.В., за участю прокурора Чуба Р.М., захисників адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3, 29.12.1960 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, колишнього директора Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський обласний клінічний онкологічний центр», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.10.2008 р. ОСОБА_3 був призначений на посаду головного лікаря Харківського обласного клінічного онкологічного диспансеру, який розпорядженням Харківської обласної ради від 19.05.2009 р. перейменовано в Комунальний заклад охорони здоров'я «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» (далі КЗОЗ), а головного лікаря диспансеру ОСОБА_3 переведено на посаду директора КЗОЗ. Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №577-к від 08.10.2013 р. з ОСОБА_3 були продовжені трудові відносини на умовах контракту до 07.10.2018 р. Відповідно до пп.а п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) посадові особи КЗОЗ є суб'єктами, на яких поширюється цей Закон, як посадові особи юридичних осіб публічного права. У вказаному КЗОЗ працевлаштовані близькі родичі директора ОСОБА_3, а саме його дружина ОСОБА_4- рентгенолог, донька ОСОБА_5 - лікар-онколог, тесть ОСОБА_6 - головний інженер та теща ОСОБА_7 - інженер-радіолог. Так, ОСОБА_4 призначена на посаду лікаря-рентгенолога наказом директора КЗОЗ ОСОБА_3 №21-к від 01.03.2010, ОСОБА_6 призначений на посаду головного інженера наказом директора КЗОЗ ОСОБА_3 №121-к від 15.10.2012, ОСОБА_7 призначена на посаду інженера-радіолога наказом директора КЗОЗ ОСОБА_3 №21-к від 01.03.2010, ОСОБА_5 призначена на посаду лікаря-хірурга-онколога наказом директора КЗОЗ ОСОБА_3 №181-к від 09.12.2014. Відповідно до інформації органів ПФУ вказані особи працювали в КЗОЗ. При цьому безпосередньо наказом №192-к від 21.12.2015 р. директора КЗОЗ ОСОБА_3 його родичам була видана премія: ОСОБА_6 в сумі 2500 грн., ОСОБА_7 в сумі 500 грн. та ОСОБА_4 в сумі 200 грн.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вважає, що сам факт перебування на посадах в КЗОЗ близьких родичів директора ОСОБА_3 створює потенційний конфлікт інтересів, з огляду на те, що відповідно до п.п. 4.3., 4.4. статуту КЗОЗ директор затверджує штати, видає накази та розпорядження, обов'язкові для всіх працівників, затверджує посадові обов'язки, затверджує положення про структурні підрозділи, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників КЗОЗ, забезпечує нормування праці, атестацію кадрів, поліпшення умов праці й відпочинку персоналу, облік результатів роботи персоналу по контрольних цифрах планування, в тому числі директор надає премії, відпустки тощо. Такі ж дії директора КЗОЗ ОСОБА_3, як видача премій своїм близьким родичам, можуть розглядатись як дії, вчинені в умовах реального конфлікту інтересів. Відповідно до норм Закону директор КЗОЗ ОСОБА_3 не мав права вчиняти вищевказані дії та повинен був не пізніше наступного робочого дня повідомити Харківську обласну раду, яка є єдиним засновником КЗОЗ, про конфлікт інтересів з метою його усунення. Проте, ОСОБА_3, достовірно знаючи про недопущення дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його особистими інтересами та його посадовими повноваженнями, умисно не зробив цього і підписав накази про преміювання, тобто порушив вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

На думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, будучи директором КЗОЗ «Харківський обласний клінічний онкологічний центр», як посадова особа юридичних осіб публічного права, яка наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, своїми умисними діями порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, передбаченого ч.1 ст.28 Законом України «Про запобігання корупції», тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не визнав вину в скоєнні правопорушення, тому просив справу закрити.

Суд, вислухавши ОСОБА_3 та його адвоката, яка просила закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, думку прокурора, який просив визнати ОСОБА_3 винним в скоєні правопорушення, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, вважає, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, відносно колишнього директора КЗОЗ «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» ОСОБА_11 підлягає закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, з наступних підстав.

Згідно статей 245, 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення, виключає його наявність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст.172-7 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), а під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Обєктивність прийняття рішення означає здатність розглянути питання, що є предметом вирішення, відсторонено, незважаючи на особисті уподобання, вигоду чи заборони, а також на обставини, що не стосуються предмета справи. Обєктивність передбачає також сукупність неупередженості, чесності і незалежності суджень від ситуації, що можуть спровокувати конфлікт інтересів.

Під неупередженістю прийняття рішень розуміється прийняття їх на користь тієї або іншої сторони, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання (ст.41 Закону).

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 вчинив дії або прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, які могли вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, привести до невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків, а тому відсутній обовязок повідомити про це своєму керівникові.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що факт перебування на посадах в КЗОЗ близьких родичів директора ОСОБА_3 створює потенційний конфлікт інтересів.

Субєктом правопорушень, передбачених ст.172-7 КУпАП, є особи, зазначені в пунктах 1 і 2 ст.3 Закону.

Проте, ст.27 Закону щодо обмеження спільної роботи близьких осіб поширюється лише на осіб, зазначених у підп. «а», «в» - «з» п.1 ст.3 Закону, до яких посада директора КЗОЗ, яку обіймав ОСОБА_3, не відноситься.

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 призначена на посаду лікаря-рентгенолога наказом №21-к від 01.03.2010, тесть ОСОБА_3 - ОСОБА_6 призначений на посаду головного інженера наказом директора №121-к від 15.10.2012, теща ОСОБА_3 - ОСОБА_7 призначена на посаду інженера-радіолога наказом №21-к від 01.03.2010, тобто до набрання чинності Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14.10.2014 р.

Дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_5 призначена на посаду лікаря-хірурга-онколога наказом директора КЗОЗ ОСОБА_3 №181-к від 09.12.2014. На посаду лікаря-хірургу-онколога КЗОЗ «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» ОСОБА_5 призначена з дозволу Департаменту охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації № 04/798 від 26.09.2014 р., відповідно до листа Міністерства охорони здоровя України №11.02-10/50/27769 від 25.09.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи штатний розклад, посадові інструкції посад, які обіймали близькі родичі ОСОБА_3, безпосередньо вони впорядкувались заступникам директора та керівникам структурних підрозділів і не перебували у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_3

03.10.2008 р. між ОСОБА_3 та Харківською обласною державною адміністрацією був укладений контракт, за яким ОСОБА_3 прийнято на посаду головного лікаря КЗОЗ «Харківський обласний клінічний онкологічний центр».

Додатковою угодою №1 дію контракту продовжено до 07.10.2018 p., а розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №399-к від 04.12.2009 р. ОСОБА_3 переведено на посаду директора КЗОЗ.

Додатковою угодою №2 від 05.04.2016 р. було замінено сторони вищевказаного Контракту, а саме Харківську обласну державну адміністрацію на Харківську обласну раду, тому в період до 05.04.2016 р. про наявність реального конфлікту інтересів ОСОБА_3 повинен був повідомляти Харківську обласну державну адміністрацію, а не Харківську обласну раду.

Листом від 31.12.2015 р. за вих. №01/21-1677 ОСОБА_3 повідомляв директора Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації про те, що в КЗОЗ, який він очолює, працюють близькі йому особи, а саме донька, дружина, тесть та теща із зазначенням їх прямого підпорядкування та безпосередніх керівників.

Таким чином, ОСОБА_3 у встановленому порядку повідомляв відповідний орган про наявність у нього можливого потенційного конфлікту інтересів, враховуючи, що у КЗОЗ працювали його близькі родичі: дружина ОСОБА_4- рентгенолог, донька ОСОБА_5 - лікар-онколог, тесть ОСОБА_6 - головний інженер, теща ОСОБА_7 - інженер-радіолог.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненням дій чи прийняттям рішень в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки він, працюючи директором КЗОЗ, видав премії своїм близьким родичам, що може розглядатись як дії, вчинені в умовах реального конфлікту інтересів.

Проте, справа про адміністративне правопорушення не містить доказів, підтверджуючих наявність у ОСОБА_3 реального конфлікту інтересів, оскільки премія згідно наказу №192-к від 21.12.2015 р. виплачувалась правомірно, більшості працівників КЗОЗ «Харківський клінічний онкологічний центр», а не тільки близьким родичам ОСОБА_3, згідно списків складених керівниками структурних підрозділів КЗОЗ, погоджених з профспілковим комітетом, що підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків голова профспілкового комітету КЗОЗ ОСОБА_12, головний бухгалтер КЗОЗ ОСОБА_9, головна медична сестра КЗОЗ ОСОБА_10 Розмір премій, отриманих ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не відрізнявся від розміру премій, отриманих іншими працівниками КЗОЗ, які обіймали аналогічні посади.

Як вбачається з тексту наказу №192-к від 21.12.2015 р. про надання премій, премія виплачувалась одночасно багатьом працівникам КЗОЗ «Харківський клінічний онкологічний центр» згідно п.5.11 Наказу Міністерства праці і соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я від 05.10.2005 р. №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення працівників проводиться у межах фонду заробітної плати» та постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» за рахунок економії фонду заробітної плати за грудень 2015 року та особистого внеску у загальні результати роботи, лікуванні іноземних хворих, виконання плану койко дня за погодженням з профспілковим комітетом.

Відповідно до п.5.11 Наказу Міністерства праці і соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я від 05.10.2005 р. №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення працівників проводиться у межах фонду заробітної плати», керівники закладів та установ за погодженням з профспілковими комітетами затверджують положення про преміювання працівників. Преміювання працівників проводиться у межах фонду заробітної плати.

Таким чином, відсутні докази того, що підписуючи наказ №192-к від 21.12.2015 р. про надання премій працівникам Харківського обласного клінічного онкологічного центру, директор ОСОБА_3, використовуючи свої службові повноваження та повязані з ними можливості, діяв упереджено чи не обєктивно, мав мету одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Належними та допустимими доказами не доведено, що підписуючи наказ про преміювання від 21.12.2015 р., ОСОБА_3 діяв незаконно та у зв'язку з підписанням наказу у ОСОБА_3 виник реальний конфлікт інтересів, поняття якого визначено ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, й будь-які суперечності між особистими інтересами ОСОБА_3 та його службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття ним рішення про преміювання, відсутні.

З огляду на відсутність у ОСОБА_3 у даному випадку реального конфлікту інтересів, відсутній обов'язок повідомляти про такий конфлікт, встановлений ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП характеризується прямим умислом.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі, що колишній директор КЗОЗ ОСОБА_3, підписуючи наказ про преміювання, мав умисел на вчинення адміністративного правопорушення, тобто, усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

В ході розгляду справи не доведено умислу ОСОБА_3 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 172-7, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу відносно колишнього директора Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

СУДДЯ