АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/803/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ТОВ «ПГ Мегамед» менеджером, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3(Гутовського), 51/ 94, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12.09.2016 року, о 09-15 годині, в м. Кривому Розі по м-р 5-й Гірницький, б.7, водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Geely CE-2», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на встановлення стану спяніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Правопорушення скоєно двічі протягом року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3, 11.11.2016 року подав апеляційну скаргу із порушенням строку, передбаченого ст. 294 КУпАП. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. Також в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апелянт вказує, що суд порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки не викликав його до суду на розгляд справи. Також вказує, що суд послався на протокол про адміністративне правопорушення де він начебто був повідомлений про розгляд справи, однак у вимогах ст. 256 КУпАП не має посилання на те, що у протоколі працівники поліції можуть зазначати дату розгляду справи.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та не відповідає матеріалам та обставинам справи.

При цьому зазначає, що він не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння, оскільки він сам запропонував пройти огляд на місці зупинки, але працівники поліції відмовили йому. Вважає свідків упередженими тому, що вони є знайомими одного із поліцейських. Також вказує, що пояснення свідків записували працівники поліції самостійно, тому свідки не могли бачити всіх обставин.

На думку апелянта судом також було накладено адміністративне стягнення з порушенням ст. 33 КУпАП.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зявився про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від останнього отримано не було, а тому розгляд справи у відповідності до ст. 294 КУпАП, проведено без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги та причини пропущеного строку, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що безпосередньо ОСОБА_3 суд належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 12 жовтня 2016 року. В матеріалах справи відсутня інформація, як про направлення так і про отримання судової повістки ОСОБА_3. Крім того з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з ними ознайомився лише 09.11.2016 року, та в десятиденний строк подав апеляційну скаргу. Іншої інформації яка б вказувала, що ОСОБА_3 раніше ознайомився з постановою суду в матеріалах справи відсутня.

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є незаконною та не відповідає матеріалам, та обставинам справи є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає матеріалам та обставинам справи.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 144322 від 12.09.2016 року вбачається, що 12.09.2016 року о 09:15 хв. в м. Кривому Розі по вул. м-р 5-й Гірницький, б. 7, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився. Правопорушення вчинив двічі на протязі року за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Вказаний протокол було підписано ОСОБА_3 без будь-якого зауваження.(а.с.1)

Дані обставини, які викладені у протоколі підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що 12.09.2016 року вони були запрошенні у якості свідків за адресою м. Кривого Рогу, м-н 5-й Гірницький, буд. 7, та підтверджують, що ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан спяніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоровя. Також підтвердили, що у даного громадянина були ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя) (а.с.2-3)

Також працівниками поліції було виконано вимоги ч.1 ст.266 КУпАП та відсторонено ОСОБА_3 від керування транспортного засобу, і передали його гр. ОСОБА_6, який має посвідчення водія, та зобовязався доставити автомобіль на місце стоянки.(а.с.4)

Підтвердженням того, що ОСОБА_3 притягувався на протязі року двічі до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є картки обліку адміністративного правопорушення. (а.с.6-8)

Отже переглядаючи матеріали справи суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що правопорушник ОСОБА_3 винний в даному правопорушенні, оскільки відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, та правопорушення вчинив двічі на протязі року, за, що і передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП відповідальність.

Доводи апеляційної скарги правопорушника про те, що він пропонував пройти огляд на місці, але йому працівники поліції відмовили є необґрунтовані, оскільки нічим не підтверджуються.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги, щодо свідків, які на думку ОСОБА_3 є знайомими одного з поліцейських, оскільки також ні чим не підтверджено.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити строк на оскарження ОСОБА_3 постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2