Справа № 502/242/16-п
ПОСТАНОВА

25 березня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Тюмін О.Г. розглянувши матеріали адміністративної справи, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді директора комунального підприємства «Світло», ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

ВСТАНОВИВ:

21.01.2016 року встановлено, що директором КП «Світло» ОСОБА_1 порушено законодавство про працю, оплату праці відносно найманих працівників за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, яке передбачене ч. 1ст. 41 КУпАП, а саме:

- при пятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні один вихідний день. Загальним вихідним днем є неділя. Перевіркою табелів обліку використання робочого часу за 2015 рік встановлено: машиніст водопроводу ОСОБА_2 працює щомісячно по 30-31 день без вихідних на протязі 2015 року, що порушує вимоги ст. 67КЗпП;

- вимогами ст. 70 КЗпП передбачено, що тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш, як сорок дві години. Перевіркою встановлено, що машиністу водопроводу ОСОБА_2 на протязі 2015 року взагалі не надавалися вихідні дні, що підтверджено табелями обліку робочого часу за період січень грудень 2015 року;

- згідно представлених особових карток форми П-2 зясовано: машиністу водопроводу ОСОБА_2 на протязі 4 років підряд не надавалися щорічні оплачувані відпустки, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 80 КЗпП України;

- перевіркою додержання законодавства про працю на підставі представлених штатних розписів робітників КП «Світло» за періоди з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року; 30.09.2015 року встановлено, що посадові оклади прибиральника, сторожа, бухгалтера розраховані без дотримання коефіцієнтів співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника І розрядку (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої Галузевої угоди мінімальної тарифної ставки робітника І розряду, що передбачено п. 3.1.3 Галузевої угоди Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським обєднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерації роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013-2015 роки, що є порушенням вимог ст. 96 КЗпП України;

- перевіркою табелів обліку використання робочого часу та відомостей нарахування заробітної плати за 2015 рік зясовано: робота у вихідні дні машиністу ОСОБА_2 не оплачена у подвійному розмірі, чим порушено вимоги ст. 107 КЗпП України;

- заробітна плата працівникам підприємства не виплачується не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, виплата заробітної плати працвникам підприємства ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та іншим за листопад 2015 року виплачена 05.01.2016 року, що підтверджено відомістю на виплату грошей від 05.01.2016 року №4. Працівникам ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заробітна плата за листопад виплачена 12.01.2016 року що підтверджено відомістю на виплату грошей від 12.01.2016 року № 8. Заробітна плата працівникам підприємства а першу половину грудня 2015 року взагалі не виплачена, що є порушенням вимог ст. 115 ч. 1 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці»;

- в порушення вимог ч. 4 115 КЗпП України ст. 21 ЗУ «Про відпустки» заробітна плата працівникам за час щорічної відпустки виплачується пізніше, ніж за три дні до початку відпустки. Так, відповідно до наказу (розпорядження) від 12.01.2016 року №3-к контролеру абонентного відділу ОСОБА_10 надана частково щорічна відпустка тривалістю 14 кал. Днів з 13.01.2016 року по 26.01.2016 року за період 2014-2015 року, проте заробітну плату за весь час щорічної відпустки на день перевірки 21 січня 2016 року не отримав, що є порушенням вимог ст. 21 ЗУ «Про відпустки».

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП, а саме порушив вимоги законодавства про працю.

ОСОБА_1, до суду зявився, вину визнав в повному обсязі.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_11 та його провина повністю доказана та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом серії 15-18-010/0021 від 21.01.2016 року про адміністративне правопорушення - про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП;

- актом перевірки 15-18-010/0031 за період 14.01.2016 року - 21.01.2016 року;

- штатним розкладом КП «Світло і його структурних підрозділів з 01.01.2013 року, 01012015 року, 01.09.2015 року;

- розрахунок заробітної плати виробничого персоналу КП «Світло» на 01.01.2013 року при мінімальній заробітній платі 1147 грн., на 01.10.2013 року при мінімальній заробітній платі 1147 грн., на 01.01.2015 року при мінімальній заробітній платі 1218 грн., на 01.09.2015 року при мінімальній заробітній платі 1378 грн.;

- табелями обліку використання робочого часу;

- розрахунковими відомостями за січень 2015 року, травень 2015 року, червень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію його дій за ст. 41 ч.1 КУпАП порушення вимог законодавства про працю - вірною.

Обставин що помякшують або обтяжують відповідальність правопорушника за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Беручі до уваги ступень суспільної небезпеки правопорушення, ставлення правопорушниці до скоєного, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий сбір у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_12