Справа № 452/2017/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 33/783/859/16 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: прокурора Курача Ю.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, захисника - адвоката Дмитришин М.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2016р.

встановив:

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2016р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого секретарем Самбірської міської ради, зареєстрованого у АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1, будучи депутатом, секретарем Самбірської міської ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам вказаного Закону, порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, 13 січня 2016 року під час проведення 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання Самбірської міської ради Львівської області у м. Самбір, будучи суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, та будучи обраним Самбірською міською радою секретарем вказаної ради, всупереч вимогам ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, проголосував «за» прийняття відповідного рішення Самбірської міської ради №3 від 13.01.2016 «Про встановлення надбавок та преміювання», яким встановлено виплату йому надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за вислугу років, преміювання щомісячно у розмірі 100%; щорічну матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати, преміювання з нагоди святкування Дня Незалежності України та Дня місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи депутатом, секретарем Самбірської міської ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам вказаного Закону, порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, закрити провадження у справі. В обґрунтування покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови. Зазначає про відсутність у матеріалах справи будь-яких фактичних даних, які б свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, відсутність даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків. Зазначає, що рішення приймалось колегіально, а тому вважає, що його голос не був вирішальним. Не було доведено та встановлено наявність у нього умислу на вчинення даного правопорушення. Звертає увагу, що свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_6 утримався від голосування, що підтверджується і показаннями самого ОСОБА_1 Відеозапис не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Окрім цього, свідок ОСОБА_7, який був головою лічильної комісії, зазначив, що особисто не бачив, чи голосував ОСОБА_1, а під час допиту у судовому засіданні не зміг підтвердити достовірність здійсненого ним підрахунку голосів. Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід оцінювати критично, оскільки ці свідки є представниками опозиційної політичної сили. Звертає увагу, що на час розгляду справи у суді першої інстанції строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились. Не погоджується із висновком суду про те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Дмитришин М.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку прокурора про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана у справі апеляційна скарги підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції з належною повнотою дослідив усі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, з огляду на те, що він, будучи депутатом, секретарем Самбірської міської ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам вказаного Закону вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане із корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 05.08.2016р., поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 копією рішення Самбірської міської ради № 3 від 13.01.2016р. „ Про встановлення надбавок та преміювань ", протоколом 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання №6 від 13.01.2016р. та відеозаписом проведення 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання № 6 від 13.01.2016р.

Разом з тим, апеляційні вимоги про безпідставність накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним вищенаведеного адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією, у зв'язку із закінченням на час розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Так, законодавством не передбачено, протягом якого строку після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб'єкт повинен скласти відповідний протокол.

З урахуванням вимог ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення за вчинення корупційного правопорушення (три місяці з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення), апеляційний суд вважає, що такий протокол повинен бути складений невідкладно після встановлення достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не вірно встановив, що датою виявлення, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією, є дата складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, відповідно до подання керівника Самбірської місцевої прокуратури Дицького М. від 13.05.2016р. за № 22/831 вих-16 Сесії Самбірської міської ради, на час його направлення до Самбірської міської ради, спеціально уповноважений суб'єкт, який згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» безпосередньо здійснює у межах своєї компетенції заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень, а саме органи прокуратури володіли достатніми даними, що вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Так, органам прокуратури було відомо про вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, ними зібрано необхідні докази, а саме: копію рішення Самбірської міської ради №3 від 13.01.2016р. «Про встановлення надбавок та преміювання», протокол 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання №6 від 13.01.2016р.Ю відеозапис проведення 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання №6 від 13.01.2016р., показання свідків та інше. Отже, на думку апеляційного суду, прокуратурою було виявлено та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, про що невідкладно мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП було складено лише 5 серпня 2016р. Таке невиправдане зволікання при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 призвело до спливу строків накладення адміністративного стягнення та неможливості накладення адміністративного стягнення на правопорушника.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, пов'язане із корупцією, (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП) було виявлено 13.05.2016р., а тому з урахуванням вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення могло бути накладено на ОСОБА_1 до 14.08.2016р.

Оскільки, на час розгляду справи судом першої інстанції закінчились строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, то постанова судді про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, не відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП не може бути розпочато провадження у справі, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції і закриття провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 294, 38, 247 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 листопада 2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн., а також стягнення у користь держави судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп. - скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.