№ провадження 33/781/236/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

з участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2016 року та апеляційну скаргу на зазначену постанову, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 27.08.2016 року о 06 год. 30 хв., в порушення вимог п. 2.9 а ПДР України рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Соборна, 1а, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру «Драгер». Тобто своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_3, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами алкотестеру «Драгер».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що адміністративне стягнення, яким його було піддано постановою районного суду від 19.10.2016 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки відповідно до вимог ст. 33 КУпАП не враховано особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин та у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Крім того, суд зазначивши, що особу яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 «неможливо однозначно ідентифікувати», натомість притягнув не ідентифіковану особу до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено інформації про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також на його адресу не направлялось жодного запрошення від органів поліції щодо розгляду даної адміністративної справи.

Крім того, з грубим порушенням складена довідка про доставку SMS-повідомлення про призначення справи на 19.10.2016 року Вказує, що з 18.10.2016 року по 21.10.2016 року його телефон знаходився в ремонті, а тому він не отримував та не міг отримувати, ні вхідних дзвінків, ні SMS -повідомлень протягом часу перебування телефону в ремонті.

Також, розглянувши справу у його відсутності, він був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема давати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не погодившись з результатами показань приладу «Драгер», інспектор на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та не зазначив, ні інформації щодо свідків, ні інформації щодо відмови особи яка притягається до адміністративної відповідальності від проведення огляду в закладі охорони здоров'я.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які документальні докази фіксації результатів огляду особи на стан сп'яніння.

Також, в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, поліціянтом йому не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення під розписку.

Крім того, розмір накладеного на нього адміністративного стягнення визначено судом у вигляді конкретної грошової суми (10200 грн.), що не передбачено положеннями КупАП, а вказати їх конкретний грошовий вираз може лише уповноважений на застосовування адміністративних санкцій орган, однак визначити міру відповідальності має тільки у встановленому законодавством вигляді, яким у даному конкретному випадку є неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У клопотанні просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду та поновити цей строк.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду ОСОБА_3 зазначив, що листом Кіровоградської дирекції УДППЗ «УКРПОШТА» від 01.11.2016 року № 271/26-04 його повідомлено про те, що 24.10.2016 року на його адресу Кіровським районним судом м. Кіровограда відправлений рекомендований лист № 412. Вказаний лист він отримав разом із постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2016 року лише 28.10.2016 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу ОСОБА_3, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ст.294 ч.2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з оскаржуваної постанови Кіровського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2016 року розгляд адміністративного провадження відбувся без участі ОСОБА_3

Згідно супровідного листа № 404/5554/16-5/55026/16 районний суд 20.10.2016 року, направив ОСОБА_3 копію постанови, яку останній отримав 28.10.2016 року, тобто на другий день після її винесення, але протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 19.10.2016 року пропущено з поважних причин, оскільки останній не приймав участь у судовому розгляді справи. У зв'язку із викладеним суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 268, 285 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як убачається з матеріалів справи, 09.09.2016 року районний суд направляв на адресу ОСОБА_3 рекомендований лист про призначення справи до розгляду, однак останній повернувся за закінченням терміну зберігання.

Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 463488 складеного 27.08.2016 року стосовно ОСОБА_3, який підписаний ним власноручно, зазначено номер мобільного телефону останнього, на який Кіровським районним судом м. Кіровограда 13.10.2016 року було направлено СМС- повідомлення та повідомлено ОСОБА_3 про час та дату розгляду адміністративного провадження.

Згідно довідки про доставку СМС-повідомлення дане повідомлення ОСОБА_3 було доставлено оператором мобільного зв'язку в той же день, тобто 13.10.2016 року о 10 год. 50 хв. (а.с. 14).

Оскільки, клопотань від ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи до районного суду не надходило, тому суд апеляційної інстанції вважає, що останній своєчасно був повідомлений про місце і час розгляду справи і права ОСОБА_3 передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП не порушені.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Крім того, згідно Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобі. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмову від проходження медичного огляду, оскільки в дійсності такого не було, так як він 27.08.2016 року близько 06 год. 20 хв. на вул. Соборній в м. Кропивницькому перепарковував свій автомобіль з одного місця на інше.

Однак, при перевірці апеляційної скарги ОСОБА_3, його пояснення в апеляційній інстанції не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно відеозапису відео реєстратора, долученого до матеріалів адміністративної справи, 27.08.2016 року ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом о 05 год. 43 хв. був зупинений працівниками поліції,.

З 05 год. 44 хв. працівники поліції з'ясовували його особу, який при свідках відмовлявся надати відповідні документи.

О 06 год. 24 хв. ОСОБА_3 при свідках ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодився на проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер». (а.п.4) та о 06 год. 40 хв. був складений протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що за обставин, встановлених судом першої інстанції, 27.08.2016 року під час керування транспортним засобом, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і це підтверджено доказами зібраними і долученими до матеріалів справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, грунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП 2 №463488 від 27.08.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 27.08.2016 року о 06 год. ЗО хв., в порушення вимог п. 2.9 а ПДР України рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Соборна, 1а, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номер В А 7697 ВН, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру «Драгер». (а.с.2).

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які підтвердили обставини вказані у протоколі (а.с.7-8), а також поясненнями самого ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи (а.с.6) про керування ним автомобілем 27.08.2016 року.

Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що результат огляду на стан сп'яніння виявився позитивним - 1,65%. (а.с.5)

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, а під час провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП. Упередженого ставлення суду першої інстанції до ОСОБА_3 не встановлено.

Більше того, ОСОБА_3 не оскаржував дії працівників поліції щодо неправомірності складеного протоколу та не звертався до них з заявою про надання направлення до закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв.

Доводи апеляції про невиконання працівниками поліцейської роти ДПС порядку визначення стану алкогольного сп'яніння є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи, які проаналізовано вище у сукупності із положеннями чинного законодавства, оскільки апеляційний суд вважає, що на вимогу інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 продув алкотестер, який показав позитивний результат, проїхати на медичне обстеження на стан виявлення алкогольного сп'яніння, правопорушник відмовився і це чітко проглядається з відеозапису від 27.08.2016 року та підтверджується матеріалами справи, яким суд надав всебічну, повну та об'єктивну оцінку, що відображено у мотивувальній частині постанови.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_3 погодився та пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». За результатами огляду поліцейським був складений акт огляду (а.с.5) і виписаний чек (а.с.4) із зазначенням дати і часу здійснення тестування на алкоголь. Установивши стан сп'яніння ОСОБА_3, поліцейським складений протокол про притягнення останнього до адміністративне відповідальності, до якого був долучений акт огляду, а тому порушень щодо складання зазначених документів відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Також, доводи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 про неотримання ОСОБА_3 повідомлень, а саме СМС-повідомлення, на його мобільний телефон в період з 18.10.2016 року по 21.10.2016 року спростовуються наявною в матеріалах адміністративного провадження довідкою (а.с.14), відповідно до якої 13.10.2016 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_3 на його мобільний номер телефону, Кіровським районним судом м. Кіровограда, направлялось СМС-повідомлення з інформацією про дату та час розгляду адміністративного провадження. СМС-повідомлення ОСОБА_3 було доставлено оператором мобільного зв'язку на його номер мобільного телефону 13.10.2016 року о 10 год. 50 хв.

Доводи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності як не ідентифіковану особу, спростовуються встановленими даними під час апеляційного розгляду справи, а саме з поданої апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що поряд з адресою проживання він сам зазначив і свій ідентифікаційний номер платника податків № НОМЕР_1, тобто особа індетифікована і це є ОСОБА_9

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та його представника ОСОБА_4 під час судового засідання, про невручення ОСОБА_3 копії протоколу про адміністративне правопорушення під розписку є також не обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутня копія згаданого протоколу, тобто апеляційний суд приходить до висновку що дана копія ОСОБА_3 була вручена.

Крім того, санкція статті 130 ч.1 КУпАП визначає вид і розмір покарання у вигляді штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, тобто це покарання, у зв'язку зі змінами станом на 27.07.2016 року, чітко визначене законодавцем і не має інших альтернативних видів покарань та розмірів, а тому доводи ОСОБА_3 в цій частині, що судом не вказано 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тільки зазначено в постанові, що в розмірі 10 200 грн. є також не обґрунтованими.

Інші доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, та його представника ОСОБА_4 під час розгляду справи в апеляційній інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

До того ж, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 в апеляційному суді, за клопотанням останнього відкладався декілька разів, а в решті решт будучи належно повідомлений про судове засідання, призначене на 10 год. 12.12.2016 року ОСОБА_3 не з'явився та подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Таким чином, беручи до уваги пояснення водія ОСОБА_3 наданих під час складання протоколу, де він сам зазначив, що керував транспортним засобом 27.08.2016 року по вул. Соборній, 1а в м. Кропивницькому та вищезазначене, підтверджує факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко