Провадження №33/784/294/16
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Спанатій О.С.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік. На підставі ст.40-1 КУпАП стягнуто в рахунок сплати судового збору 275грн. 60 коп.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 21 жовтня 2016 року, близько 23 год. 15 хв., ОСОБА_1, керував транспортним засобом "Hyundai Accent", номерний знак НОМЕР_1, в м. Миколаєві, та був зупинений працівниками поліції в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі та відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1, 21.10.2016 року перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду 25.11.2016р. ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області.

В якій зазначив, що суддя недостатньо аргументував своє рішення і ухвалив його на припущеннях.

Зауважив, що не знаходиться на обліку в наркологічному диспансері та ніколи не притягувався до будь-якої відповідальності за вживання чи інші дії з наркотичними речовинами, що той день 21.10.2016 року провів з ОСОБА_3 та не вживав алкогольні напої чи наркотичні препарати, що може підтвердити останній.

Зазначає, що має захворювання «Артериовенозная мальформация правой височной области» тому, вказані в протоколі ознаки, тремтіння пальців рук, розширені зіниці є саме наслідком його захворювання.

Вказує, що 27.10.2016 року здав додаткові аналізи в Обласному наркологічному диспансері м. Херсон і при тому, що наркотичні засоби утримуються в організмі людини строк більше 3 місяців відповідно до довідки «ознак наркотичного сп'яніння не виявлено».

Крім того, звертає увагу, що суд в мотивувальній частині вказав, що своїми неправомірними діями він вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керував транспортним засобом особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння про що взагалі в матеріалах справи немає жодних даних.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додатково надані апелянтом та витребувані апеляційним судом матеріали, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10. 2016 року, близько 23 год. 15 хв., ОСОБА_1, керував транспортним засобом "Hyundai Accent", номерний знак НОМЕР_1, в м. Миколаєві, та був зупинений працівниками поліції в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість, реакцію, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

З постанови Центрального районного суду м. Миколаєва вбачається, що суд на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, послався на протокол адміністративного правопорушення серії АП1 №132249 від 22.10.2016р. та висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відповідно до якого, останній 21.10.2016р. перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до матеріалів справи зауваження щодо неправильності даних, викладених в протоколі, під час його складання від ОСОБА_1 не надходили.

Що стосується твердження апелянта , з посиланням на медичну довідку лікарняного закладу, про те, що він має захворювання наслідком якого є тремтіння пальців рук та розширені зіниці , то суд ставиться до них критично, оскільки, перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп'яніння встановлено в медичному закладі у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З цих же підстав судом не приймаються і покази свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 на протязі дня не вживав наркотичні засоби.

Так, згідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1283 від 21.10.2016р., витребуваного та дослідженого апеляційним судом, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп'яніння,що встановлено на підставі результатів токсикологічного дослідження №1758 від 24.10.2016р., згідно яких в сечі ОСОБА_1 виявлений метамфітамін.

В своїх пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №132249 від 22.10.2016р. ОСОБА_1 зазначив, що вживав лікарські препарати, а саме «Фармацитрон» та «Хелпекс», при вживанні яких, згідно до інструкції по застосуванню, слід утримуватися від керування транспортними засобами та роботи зі складними механізмами

через вплив препарату на швидкість реакції.

Дані результати спростовують твердження апелянта про те, що він не вживав будь-яких наркотичних препаратів та керував транспортним засобом тверезий. Між тим, результати токсикологічного дослідження та висновок щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_1 в установленому законом порядку не оскаржені.

Посилання апелянта, як на підтвердження доводів про те, що 21.10.2016 р. він не вживав наркотичні засоби, на виписку з медичної карти амбулаторного хворого про обстеження його в Херсонському обласному наркологічному диспансері 27.10.2016 р. та дані токсикохімічного дослідження №495 від 09.11.2016 р. є неприйнятними.

Оскільки, із вказаних документів вбачається, що обстеження в зазначеному медичному закладі ОСОБА_1 проходив 27.10.2016 року, в цей же день і здав біологічне середовище на аналіз. Тобто через 6 днів після подій які ним оспорюються, тоді як відповідно до положень п.9 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таке обстеження повинно бути проведено не пізніше ніж протягом 2 годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Помилкове посилання суду в мотивувальній частині постанови на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, на впливає на обґрунтованість та законність висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на правопорушника стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП та призначено з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та ступені його вини. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доцільність накладення на ОСОБА_1 саме такого виду адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 10 200грн з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік і саме такий вид стягнення буде достатнім для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Дане провадження розглянуто судом з дотриманням вимог ст.245 КУпАП, а саме судом всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані всі обставин справи, дотримано процесуальної форми розгляду справи, а тому підстав для скасування рішення суду немає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.