Справа № 305/174/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Демченка С. М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката Гончарова В. В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 275,60 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 23.09.2015 року близько 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Mersedes Sprinter», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 по вул. Трибушанській в с. Ділове Рахівського району, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Камаз», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п. 2.3 б Правил дорожнього руху України.

В апеляції захисник Гончаров В. В. просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення, постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що висновки суд першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, оскільки зазначений в постанові факт про визнання ОСОБА_2 вини є неправдивим, він не визнає себе винуватим, визнавальні показання суду не надавав, правопорушення не вчиняв. Вказує, що ОСОБА_2 не був повідомлений про час і місце розгляду справи щодо нього, участі в розгляді справи не приймав, чим був позбавлений реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Посилається, що судом не зазначено, які саме вимоги п. 2.3 б ПДР України порушив ОСОБА_2 Стверджує, що висновок судово-медичного експерта від 24.09.2015 року за №443, на який послався суддя у постанові, не може бути доказом винуватості ОСОБА_4 у порушенні ПДР України, так як підтверджує лише наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Стверджує, що у постанові слідчого від 05.01.2016 року про закриття кримінального провадження, на яке у постанові послався суддя, відсутній висновок про порушення водіями будь-яких конкретних вимог Правил дорожнього руху України, відтак це доказ не може бути взяти до уваги у підтвердження винуватості ОСОБА_2 Просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки про оскаржувану постанову ОСОБА_2 дізнався лише 02.06.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника - адвоката Гончарова В. В., який підтримав апеляційну скаргу, просить таку задовольнити, поновити строк апеляційного оскарження постанови судді, таку скасувати, справу закрити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин, оскільки ознайомився з повним текстом постанови судді після отримання по пошті 02.06.2016 року матеріалів позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

У зв'язку з наведеним клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушенняє: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи суддя цих вимог закону не дотримався.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ні інспектор Тячівського відділу ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 у протоколі, ні суддя Рахівського районного суду Закарпатської області у постанові не вказали таку обов'язкову кваліфікуючу ознаку даного правопорушення, як «пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

За відсутності таких наслідків, що знаходяться у причинному зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху України, відповідальність учасника дорожнього руху може наступати за іншими нормами КУпАП, но не за ст. 124 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 2.3. б Правил дорожнього руху України, у порушенні яких звинувачується ОСОБА_2, «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові судді не наведено, які саме діяння в порушення зазначених вимог допустив ОСОБА_2, що свідчить про неконкретність пред'явленого обвинувачення та порушення права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, знати в чому саме її звинувачують.

Разом з тим наведені у протоколі та постанові дії «не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем» не передбачені ні ст. 124 КУпАП, ні п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, а тому не утворюють склад інкримінованого особі правопорушення.

За таких обставин, як правильно зазначено в апеляційній скарзі, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову скасувати, як незаконну і необґрунтовану, а справу закрити з підстав п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується тверджень про розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_2, то апеляційний суд такі до уваги не бере, оскільки в апеляційному суді захистом не було надано переконливих доказів на підтвердження цих доводів.

Посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування постанови судді на висновки судово-медичного експерта та постанову слідчого про закриття кримінального провадження за №0000958 від 23.09.2015 року апеляційний суд до уваги не бере у зв'язку з їх безпідставністю та наведених вище обставин.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити. Поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2016 року щодо ОСОБА_2

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Гончарова В. В. задовольнити.

Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: