Справа № 548/1905/16-п
Провадження № 3/548/520/16
П О С Т А Н О В А

22.12.2016 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П.,

за участю секретаря Листопад В.Л.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області матеріал, який надійшов від Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.. України, непрацюючого, розлученого, такого, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимого, в матеріалах справи дані про ідентифікаційний код відсутні, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст.. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 20 листопада 2016 року, близько 08 год. 35 хв. керуючи на законних підставах належним ОСОБА_4 транспортним засобом марки КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ОДАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, рухався по 237 км.+ 850 метрів автодороги Київ-Харків в напрямку м. Київ, яка має дві смуги руху в одному напрямку. Доїзджаючи до повороту на с. Глибока Долина, маючи намір повернути праворуч, здійснюючи вказаний маневр з правої смуги руху, при наявності смуги для гальмування, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, що рухався в попутному напрямку, допустив з ним зіткнення, в наслідок чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху України, так як при здійсненні повороту праворуч не з крайньої правої частини дороги не переконався в безпеці такого маневру.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, при цьому пояснив, що він дійсно 20.11.2016 року близько 08 год. 35 хв. керував автомобілем НОМЕР_4 з напівпричепом «ОДАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Київ Харків, рухаючись від ДРП-5 в напрямку м. Києва на 237 км. цієї автодороги доїхав, до перехрестя, де мав намір повернути праворуч. Бачучи, що його транспортний засіб по габаритах не здійснить поворот як зі смуги для гальмування, що прилягала до повороту, так і з крайнього правого положення правої смуги руху, він став гальмувати, і при ввімкненому правому повороті став здійснювати маневр повороту вправо, попередньо підїхавши до лівої роздільної смуги. Коли закінчував маневр повороту почув звук сигналу транспортного засобу, що рухався з правої сторони, потім відчув удар в праву передню частину свого авто. Як зясувалося з ним по дотичній зіткнувся правою боковою частиною автомобіль НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2, який по інерції зїхав в лівий кювет. Після зіткнення він ще трохи проїхав вперед після чого зупинився, в такому положенні автомобілі були зафіксовані працівниками поліції. Вину не визнав, в звязку з тим, що вимог Правил дорожнього руху України не порушував, так як здійснював маневр повороту з такого положення на проїзній частині, яке дозволяло це зробити. Вважає винним в ДТП потерпілого ОСОБА_2, який здійснював його обгін з правої сторони.

Незважаючи на невизнання своєї вини, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його винність в порушенні правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів є доведеною. До вказаного висновку суддя приходить, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП , при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 1.4 Правил кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Зі змісту п. 10.4 Правил передбачено, що перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

відповідно до п. 10.8 Правил дорожнього руху якщо в місці зїзду з дороги є смуга гальмування, водій який має намір повернути на іншу дорогу, повинен завчасно перестроїтися на цю смугу і знижувати швидкість тільки на ній.

Відповідно до п. 10.6 Правил дорожнього руху України, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, необхідною умовою настання відповідальності за ст. 124 КУпАП є порушення Правил дорожнього руху, і це порушення правил має бути в причинному звязку із настанням наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Суд констатує, що в ході судового розгляду в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вищевказаним пунктам Правил дорожнього руху, і це підтверджується наступною сукупністю доказів.

-допитаний в судовому засідання в якості потерпілого водій ОСОБА_2 пояснив, що у вказаний в протоколі дату та час він на належному ОСОБА_5 автомобілі НОМЕР_5, рухався по автодорозі Київ-Харків в напрямку м. Києва з двома пасажирами в салоні. Виїхавши за м. Хорол, побачив спереду себе вантажний автомобіль, що рухався по лівій смузі з ввімкненим лівим поворотом, не змінюючи напрямку руху він продовжував рухатися по крайній правій смузі, про те вантажний автомобіль став повертати вправо. Для уникнення зіткнення він став різко гальмувати прийнявши при цьому вправо. Про те вантажний автомобіль перегородив йому проїзд, тому він на зміг уникнути зіткнення, і по дотичній зіткнувся з передньою частиною автомобіля КАМАЗ, як пізніше зясувалося під керуванням водія ОСОБА_1

-допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що самого ДТП він не бачив, а приїхав туди бо йому зателефонував ОСОБА_1 Приїхавши, він за допомогою свого фотоапарату здійснив фото та відео зйомку місць розташування автомобілів та їх пошкоджень. Вказані фото та відоодокази просив дослідити в суді.

-згідно досліджених в судовому засіданні фото та відеодоказів наданих свідком ОСОБА_6 та наявної в матеріалах справи схеми ДТП від 20.11.2016 року вбачається, ділянка дороги де сталося дорожньо-транспортна пригода має дві смуги руху в одному напрямку, кожна шириною по 3.6 метра, які розділені між собою дорожньою розміткою 1.5. До цих двох смуг з правої та лівої сторін прилягають смуги для гальмування транспортних засобів, ширина лівої, що веде до місця розвороту становить 3 метра, а ширина правої, що веде до повороту праворуч на с. Глибока Долина становить 3.1 метра. Крайні межі смуг руху обмежені дорожньою розміткою 1.2, яка в межах появи ліній для гальмування переходить в 1.8. Наявна на місці дорожньо-транспортної пригоди слідова інформація, яка виявлена судом в ході перегляду в судовому засіданні фото та фідеодоказів свідчить про те, що як автомобіль КАМАЗ так і автомобіль «Volkswagen Caddy» перед початком маневру рухалися про правій смузі руху. На оглянутому в судовому засіданні відеозапису, проведеним свідком ОСОБА_6, зафіксовані сліди від шин автомобіля КАМАЗ та напівпричепу, які візуально відповідають ширині колісної бази автомобіля КАМАЗ та напівпричепа, та проходять по правій смузі руху, наближаються до роздільної смуги зліва, потім мають різкий радіус вправо та закінчуються під колесами напівпричепа автомобіля КАМАЗ. З протоколу огляду та фото і відеодоказів оглянутих судом в судовому засідання вбачається, що задні колеса напівпричепа автомобіля КАМАЗ знаходяться на правій смузі руху, а передня частина напівпричепа та сам автомобіль КАМАЗ розташовані в поперек смуги для гальмування. Вказана обставина свідчить про те, що водій ОСОБА_1 перед здійсненням повороту праворуч частково здійснив маневр вліво, наблизившись лівою стороною автомобіля до лінії розмітки 1.5, після чого став здійснювати поворот праворуч. Тобто при здійсненні повороту праворуч, не прийняв крайнє праве положення на своїй смузі руху та не використав для цього смугу для зупинки. Вказана обставина є обєктивною, підтвердженою належними та допустимими доказами і не заперечується як самим ОСОБА_1 так і потерпілим ОСОБА_7 та підтверджується допитаними по справі свідками, та дослідженими в суді фото та відеодоказами.

Суд констатує, що в ході судового розгляду не було встановлено, що водій автомобіля «КАМАЗ» - ОСОБА_1 мав які-небудь обєктивні перешкоди, для того, щоб виявити рухаючийся позаду себе автомобіль.

Суд констатує, що в судовому засіданні не вдалося обєктивно встановити який саме поворот був ввімкнений на автомобілі КАМАЗ з напівпричепом. Досліджені в судовому засіданні письмові показання свідків наявні в матеріалах справи з цього питання кардинально протирічать один одному, тому суд не приймає ці свідчення до уваги. Судом сторонам було розяснено право звернення до суду з клопотанням про виклик в судове засідання свідків, що можуть підтвердити посилання сторін на ті чи інші обставини, а також право на звернення з клопотання про призначення по справі судово-автотехнічної експертизи. Ні правопорушник на потерпілий цим правом не скористалися.

Сам по собі факт вімкнення водієм ОСОБА_1 правого повороту при здійсненні цього маневру не з крайнього правого положення чи смуги для гальмуваня не надавав йому переваги в русі, так як згідно п. 9.4 ПДР подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Суд констатує, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «КАМАЗ» з напівпричепом - ОСОБА_1 при здійсненні повороту праворуч не з крайнього правого положення на своїй смузі руху та без використання смуги для зупинки, повинен був надати перевагу в русі як зустрічним так і попутним транспортним засобам, та належним чином переконатися, що здійснений ним маневр не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як його намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, а його посилання на те, що він не порушував Правил дорожнього руху, розцінює як невірне тлумачення вимог цих правил.

Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення, враховую обстановку та обставини вчинення правопорушення, дані про особу правопорушника, який хоч і вперше притягується до адміністративної відповідальності, про те своїми діями наразив на небезпеку життя та здоровя трьох людей, а тому вважаю, що необхідним і достатнім для перевиховання ОСОБА_1 і недопущення вчинення ним подібних дій в подальшому буде накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 124 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. (отримувач: УДКСУ в Хорольському районі; код отримувача ЄДРПОУ: 3788111; банк отримувача: ГУДКУ в Полтавській області; МФО 831019; рр 0464; код класифікації доходів бюджету:22030001; код ЄДРПОУ суду 02886154).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя: В.П. Старокожко