АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/860/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що водій Бичков Д.В. 05.11.2016 року о 3-15 год. по вул. Електрометалургів у м. Нікополь керував транспортним засобом „Тойота Каріна номерний знак г 5587 ДН, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. При цьому просить врахувати, що його не було повідомлено про розгляд справи повісткою суду.

На думку апелянта адміністративне стягнення було накладено із порушенням закону, оскільки не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП. Також апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні дані про його особу. Тому йому незрозуміло яким чином суд накладав адміністративне стягнення.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, змінив вимоги апеляційної скарги та просив зменшити йому розмір штрафу, який було накладено судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи зміненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах зміненої апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Провина правопорушника підтверджена результатами алкотестеру (а.с.2), відповідно до якого було підтверджено, що керував автомобілем ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння; поясненнями самого ОСОБА_3 (а.с.4), який погодився з фактом знаходження в алкогольному спянінні та результати алкотесту не заперечував; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_3, продув в прибор «Драгер» та його результат підтвердив стан спяніння водія (а.с.5,6); рапортом інспектора поліції та самим протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1).

В суді апеляційної інстанції правопорушник провину свою визнав та просив лише помякшити стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, врахувавши особу правопорушника, у виді штрафу, а також у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того відповідно до змін, внесених Законом України від 07 липня 2016 року, санкція ч.1 ст.130 КУпАП не є альтернативною, та штраф накладається в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Отже прохання апелянта в якому він просив зменшити йому розмір штрафу є таким, що не підлягає задоволенню, санкція статті не передбачає більш мяке стягнення.

Такими чином, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2