Провадження №3/428/1783/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не зазначено, працюючого УСБУ, що мешкає за адресою: м.Сєвєродонецьк, с.Метьолкіне, вул.Солнєчна, 40,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2016 року о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 у м.Сєвєродонецьку по вул.Вілєсова, керував транспортним засобом автомобілем «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння водіїв у встановленому законом прядку відмовився в присутності свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що він дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, але транспортним засобом не керував і навіть не перебував у ньому, вони раніше з друзями домовлялись зустрітися саме в тому місці. Того дня він був поблизу автомобіля, який перебував у дворі, на паркові. В машині сидів ОСОБА_4. Він був в 20 метрах від автомобілю. До нього підійшли військовослужбовці та підвили до машини, там вже стояли працівники поліції. Працівникам поліції він пояснював, що автомобілем не керував, в нього навіть документів із собою не було, тому вони з працівниками поліції їздили до нього додому і там складали протокол та постанову. Він не погодився їхати до лікарні, оскільки за кермом не перебував, а медичний огляд пішоходів, не передбачено законом.

Захисник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в протоколі допущено багато помилок та невідповідностей, а тому не може бути доказом по справі, крім того відеозапис не містіть доказів керування ТЗ саме ОСОБА_1 та спростовується поясненнями свідків, у звязку з чим просив закрити провадження за відсутності події правопорушення.

Працівник поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вони побачили автомобіль «Мерседес», що рухався з увімкненим сигналом повороту та перевищував швидкість. Отже, побачивши порушення ПДР вирішили його зупинити та поїхали за ним. На скільки перевищена була швидкість не знає, оскільки прибору не має. Водій довго не зупинявся, потім заїхав у квартал, зупинився та вийшов з автомобіля. Від водія було чутно запах алкоголю. ОСОБА_1 говорив, що він працівник СБУ. Також в машині перебував ще один чоловік, якого заявлено, як свідка. ОСОБА_1 казав, що він автомобілем не керував, просто йшов.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він у с.Метьолкіне випивав з ОСОБА_1, а пізніш зустрів друга, ОСОБА_6. Потім вони всі разом поїхали у м.Сєвєродонецьк, купити ще пива. ОСОБА_6 керував автомобілем. Приїхавши до міста, вони висадили з автомобіля ОСОБА_1 та домовилися зустрітися пізніше. Коли вони придбали пива та їхали вже вдвох, то ОСОБА_6 сказав, що за ними іде поліція і заїхав у квартал. Вони посварилися і ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та пішов. Підїхали поліцейські, почали питати хто був за кермом, і в той час підійшов ОСОБА_1 Поліцейські почали казати, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Але коли вони зупинялися, то ОСОБА_1 в машині не було, вони повинні були його підібрати та їхати у с.Метьолкіне. Поліцейські його не опитували.

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що того дня ОСОБА_4, власник автомобілю «Мерседес», попросив його зїздити у місто. Разом з ними був і ОСОБА_1, який пояснив, що забув телефон вдома, тому вони домовились, що відвезуть його у місто, а потім через годину заберуть на шляху до с.Метьолкіне. Висадили ОСОБА_1 біля оз.Чисте і домовилися зустрітись у кварталі через дорогу. Зїздили до магазину, покаталися по місту, потім приїхали до місця зустрічі. Поки їздили, ОСОБА_4 увесь час казав, що він не так їздить, не так повертає і таке інше. З цих підстав, вони посварилися, він вийшов з машини та пішов. В той день він алкоголю не вживав. Поліцейські автомобілі їздили по городу, але щоб їхали за ними він не бачив, його не зупиняли. Коли вийшов з машини то зустрів по дорозі ОСОБА_1, але на його запитання «Куди?», махнув рукою та сказав, що він його дістав, та пішов геть. Про те, що було далі йому невідомо, поліцейські його не опитували, не зупиняли. ОСОБА_1 до цього бачив кілька разів

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП № 145352, 18 вересня 2016 року о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 у м.Сєвєродонецьку по вул.Вілєсова, керував транспортним засобом автомобілем «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння водіїв у встановленому законом прядку відмовився в присутності свідків. Також до протоколу долучено пояснення свідків, в яких зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера та у закладі охорони здоровя. При цьому, як зазначено в поясненнях, свідків було запрошено о 03-30 годин, хоча з протоколу слідує, що порушення було виявлене о 00-30 годин, тобто після трьох годин після виявлення, а письмові пояснення свідків не містять підтверджень того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Крім того, суд не може прийняти до уваги, як доказ керування ОСОБА_1 автомобілем постанову серії АР № 034924 від 18.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення за ст.126 КУпАП оскільки зазначена постанова не містить а ні пояснень ОСОБА_1, а ні його згоди із нею, а ні заперечень. Та окрім того, відповідно до даних програми Д3 зазначену постанову ОСОБА_1 було оскаржено, провадження по справі відкрито, на даний час рішення не прийнято.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, він складений з грубим порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп'яніння. П.п. 3, 4, 6 Постанови та п.п. 1, 2, 3, 6, 7 ч. 1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений і наведене спростовується наступним.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на ознаки алкогольного спяніння ОСОБА_1, не заперечується і ним самим. Також, той факт, що ОСОБА_1 не керував і не міг керувати автомобілем за обставин вказаних у протоколі підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6, пояснення яких узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 та його позицією письмово викладеною у протоколі серії АП1 № 145352.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

В обґрунтування вини ОСОБА_1, в тому що 18.09.2016 року він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суду подано відео, зняте працівниками поліції. Проте з даного відео вбачається, що ОСОБА_1 знаходився біля транспортного засобу, повідомляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, а щойно підійшов.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керує транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, а тому відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння вважається законною.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ним керувала інша особа (ОСОБА_6О.), суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник