Справа № 392/1443/16-п
Провадження № 3/392/370/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кавун Т.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ "Маловисківський елеватор", паспорт серії АЕ № 456077, і/н НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18.10.2016 року, під час планової перевірки державним інспектором праці діяльності ТОВ "Маловисківський елеватор" встановлено, що громадянин ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Маловисківський елеватор», допустив порушення, а саме: черговість надання відпусток на 2016 рік визначена графіком. Підписи працівників про ознайомлення із графіком відпусток немає, в окремих випадках вимоги графіка не виконані, чим порушені вимоги ст. 79 КЗпП України щодо порядку та умов надання щорічних відпусток. Відповідно до ст. 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або вповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків враховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку. Конкретний період надання щорічних відпусток у межах установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну. Перевіркою встановлено, що працівники про дату початку відпустки не були письмово повідомлені і, як наслідок, не скористалися своїм правом на відпочинок у терміни, визначені графіком, і що може призвести до порушення вимог ч.5 ст. 80 КЗпП України щодо ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так, у квітні 2016 року не скористався своїм правом на відпочинок ОСОБА_2, у березні 2016 року - ОСОБА_3 та інші працівники. Порушення є систематичним.

Відповідно до особової карточки, працівнику ОСОБА_4 за період з 22.08.2014 по 21.08.2015 року надавалася щорічна відпустка частинами і ним, за вищевказаний період, було використано відпустку у жовтні 2016 року (наказ від 28.09.2016 №121/1), що суперечить ч.7 ст. 79 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про відпустки», відповідно до якої невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. Щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Перевіркою встановлено, що при наданні ОСОБА_5 щорічної відпустки частинами за вищевказаний період не дотримано вимог ч. 6 ст. 79 КЗпП України щодо тривалості основної безперервної частини, відпустка надавалася частинами на 7,1,1,6,5,4 днів. Порушення є триваючим. Тобто, громадянин ОСОБА_1 скоїв правопорушення за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини, винність громадянина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, - тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи обставини скоєного правопорушення, вважаю за можливе застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 коп.

На постанову може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня її винесення

Суддя Т.В.Кавун