Справа № 461/6633/16-п Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/874/16 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Гончарук Л.Я., за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника Львівської Митниці ДФС Стеценко О.А., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рівне, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_1 виданий 27 листопада 2015 року, орган видачі 5601, запис номер 811,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №4180/20909/16 від 22 вересня 2016 року товар - конфісковано.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь Львівської митниці суму витрат на зберігання на складі митниці, яка складає 4,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн.

встановив:

Згідно постанови, згідно протоколу про порушення митних правил, 22 вересня 2016 року близько 13.01 год. громадянин України ОСОБА_4 на автомобілі марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині" Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного громадянина виникла підозра щодо наявності в нього товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, який відповідно до ст. 197, 374 та Додатку № 12 до Постанови Кабінету Міністрів № 436 є обмеженим до такого переміщення, а саме: мобільні телефони модель «iPhone 7, Black 128GB», торгової марки Apple in Callifornia Assembled in China, в упакуванні виробника - 6 штук (IMEI/MEID згідно маркування на упаковці НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8) ціна згідно наданих чеків 5214 євро (151006,3 грн., згідно курсу НБУ на 22.09.2016р.). У своїх поясненнях від 22 вересня 2016 р. гр. ОСОБА_4 вказав, що переміщував даний товар для власних потреб й не знав про встановлені заборони та обмеження на переміщення такого товару. Відповідно до норм ст.ст. 370, 374 МК України громадянину ОСОБА_4 було повернуто як особисті речі Мобільні телефони "Apple" iPhone 6, Gold 128GB - з ознаками користування у кількості 1 шт. та "Nokia" 1280 з ознаками користування у кількості 1 шт. Даний товар переміщувався без приховування серед особистих речей.

Не погоджуючись із постановою Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року представник ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Вважає постанову суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтовану конфіскацію товару як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому Постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, а отже є незаконною та необгрунтованою.

Наголошує, що суд першої інстанції невірно застосував положення Постанови Кабінету міністрів України № 436 від 21.05.2016 «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України», так як відповідно до Додатку № 12 вказаної постанови телефонні апарати, включаючи телефонні апарати для стільникових мереж зв'язку або інших бездротових мереж зв'язку, що містять передавачі або передавачі та приймачі підлягають оцінці у відповідності до вимог технічних регламентів, тобто для такого роду товару передбачена певна процедура його ввезення на територію України, однак у вказаному Додатку № 12 відсутні будь-які обмеження та заборони щодо ввезення на територію України.

В письмових поясненнях наданих в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 зазначив, що товар, який переміщував через митний кордон України ОСОБА_6 не є обмеженим або забороненим на території України, а таким, що підлягає оцінці у відповідності до вимог технічних регламентів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку представника митниці, яка заперечила доводи поданої апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Висновок судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю наявних доказів, зокрема: протоколом про порушення митних правил № 4180/20909/16 (а.с.1-4).

Поряд з цим, при вирішенні питання накладення стягнення суддя районного суду дійшов до помилкового висновку про необхідність застосування конфіскації товару разом із накладенням штрафу.

Так, санкцією статті 471 МК України передбачено, що порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Зі змісту постанови КМУ № 436 від 21 травня 2012 року «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» вбачається, що мобільні телефони входять до додатку № 12 цієї постанови, яким передбачено, що даний товар підлягає оцінці відповідності згідно з вимогами технічних регламентів, а тому робити висновок про те, що мобільні телефони входять до переліку товару, переміщення якого через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, є помилково.

Таким чином, конфіскований товар не входить до переліку товару, обіг якого обмежений чи заборонений, а тому не підлягає конфіскації.

Накладене місцевим судом стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. є необхідним та достатнім з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 - задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України в частині конфіскації вилученого товару - скасувати.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №4180/20909/16 від 22.09.2016 року товар, а саме: мобільні телефони модель «Ірhone 7» в кількості 6 штук, повернути ОСОБА_4 після митного оформлення та сплати всіх платежів.

В решті постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук