Справа № 273/1510/16-п
Провадження № 3/273/457/16
ПОСТАНОВА

іменем України

22 грудня 2016 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Новицький Є. А. , розглянувши матеріал, який надійшов від управління Держпраці у Житомирькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює ФОП ОСОБА_1,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Баранівського районного суду надійшов матеріал від управління Держпраці у Житомирькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЖИ № 0398 від 15.12.2016 року, ОСОБА_1 працюючи приватним підприємцем, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про працю п.1 ст.155 КЗпП України, а саме перевіркою встановлено, що за листопад 2016 року виплата з/п проведена один раз на місяць в сумі 9,6 тис. грн. 30.11.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне повернути матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 на належне оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_2, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення вказані вимоги не були виконані в повному обсязі.

В протоколі про адміністративне правопорушення ЖИ № 0398 від 15.12.2016 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП, не конкретизовано обставини правопорушення, а саме відсутні підтвердження щодо перебування у трудових відносинах працівників із зазначенням прізвищ, щодо яких допущено порушення виплати заробітної плати, із відповідним підприємством, що унеможливлює встановити наявність відповідного зобов»язання перед працівниками та відсутні будь-які матеріали, з яких можна було б встановити коло обовязків, покладених на відповідну особу (в даному випадку на ОСОБА_1Е.).

В розумінні ст.. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, в присутності яких гр. ОСОБА_1 відмовилася від підпису в протоколі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення особи, яка притягається до відповідальності.

А також, державний інспектор в протоколі посилається на акт перевірки ЖИ № 0398 від 15.12.2016 року, згідно якого в діях ОСОБА_1 встановлено порушення вимог трудового законодавства, проте до протоколу надано лише 1, 16 та 17 аркуші вказаного акту.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дана адміністративна справа не містить необхідних доказів, що унеможливлює проведення всебічного, повного та об»єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, як вимагає ст..252 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає необхідним повернути дану справу на належне оформлення.

Приймаючи рішення про повернення на до оформлення, суд посилається на практику Європейського Суду з прав людини, тому що відповідно до ст..19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст..17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов»язкова до застосування судами як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998р., п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.) , а також що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно ст. 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Зазначені недоліки унеможливлюють всебічний, повний та обєктивний розгляд справи відносно певної особи, що є підставами для повернення цієї адміністративної справи для належного оформлення.

Керуючись ст..ст. 256, 278 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, - повернути до управління Держпраці у Житомирській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А. Новицький