Єдиний унікальний номер 243/8050/16-п Номер провадження 33/775/192/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року суддя Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.10. 2016р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 130 ч.1 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2016р., ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 130 ч.1 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Зазначена постанова оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який прохає поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, надіслати справу на новий розгляд до Словянського міськрайонного суду Донецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 :

-вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, яка прийнята з порушенням матеріального та процесуального права, та порушує його права та законні інтереси;

-зазначає, що суд першої інстанції позбавив його права на безпосередню участь у судовому засіданні, та права на захист;

-вказує, що постанову суду першої інстанції він отримав 29.10.2016р., що підтверджується конвертом з відміткою Укрпошти від 25.10.2016р., тому він був позбавлений можливості звернутися з апеляційною скаргою у десятиденний строк з поважних причин.

Розгляд справи був призначений на 30.11.2016р. на 10.00 год., проте ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не зявився, надіславши клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у звязку із неможливістю його прибуття до суду апеляційної інстанції за станом здоровя.

Розгляд справи був відкладений на 14.11.2016р. на 10.00 год., але ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою №1264 від 09.12.2016р., про причини своєї неявки суд не повідомив, тому приходжу до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки вважає причини пропуску поважними.

Крім того, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 за таких підстав.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП визнав, у вчиненому розкаявся пояснив, що мав намір придбати безалкогольне пиво, однак йому продали алкогольне пиво, він його випив, а через деякий час сів за кермо.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується також наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 055126 від 27.09.2016р., поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, від 27.09. 2016р., доданими до протоколу про адміністративне правопорушення ( а.п. 5, 8, 9) .

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції позбавив його права на безпосередню участь у судовому засіданні, чим порушив його право на захист, то вони є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки про дату, час та місце слухання справи відносно нього, після її відкладення 10.10.2016р. на 17.10.2016р. на15.00 год. ОСОБА_2 було повідомлено належним чином, що підтверджується розпискою ОСОБА_2, яку він отримав 10.10.2016р. особисто. (а.п. 15)

Тому, суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийняв рішення про розгляд справи у відсутності ОСОБА_2, оскільки відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа може бути розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, та від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 надійшло до Словянського міськрайонного суду Донецької області 25.10.2016р., після винесення постанови від 17.10.2016р. у справі відносно нього. (а.п.23)

Стягнення на ОСОБА_2 накладено у межах установлених санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП та відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2016р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2016р., якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 130 ч.1 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік, залишити без задоволення.

Постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2016р., якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого, ст. 130 ч.1 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.