Справа № 147/1405/16-п
Провадження № 3/147/502/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Костюк Г.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого Ободівським сільським головою Тростянецького району Вінницької області, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.2 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Уповноваженого Верховної ради з прав людини зі скаргою звернувся ОСОБА_2 стосовно порушення Ободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області його права на доступ до публічної інформації.

29.08.2016 року потерпілий подав до ради запит щодо надання завірених копій усіх рішень сесій (протоколів) та розпоряджень голови сільської ради з 16.11.2015 року та інформації про доходи та видатки Ободівської сільської ради з 16.11.2015 року по даний час. У відповідь на запит від 29.08.2016 року листом від 05.09.2016 р. № 353 за підписом голови Ободівської сільської ради ОСОБА_1 потерпілому було відмовлено у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що запит було направлено до неіснуючого розпорядника. З метою поновлення прав потерпілого на отримання запитуваної інформації Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 до ради був надісланий запит від 17.10.2016 року №11/15-С274470.16-1/02-132 з вимогою, зокрема, щодо надання потерпілому запитуваної інформації з врахуванням розяснених положень Закону України «Про доступ до публічної інформації». З огляду на вказане, в діях голови Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що відповідь на запитувану інформацію була надана в строки протягом пяти днів, а саме 05.09.2016 року. Зазначив, що запит не відповідав вимагам, передбачених законодавством, а саме: ОСОБА_2 звернувся до неіснуючого розпорядника інформації та ним не було сплачено коштів, які потребувалися для виготовлення даної інформації. Про це йому було розяснено у відповіді від 05.09.2016 року. Окрім того повідомив, що потерпілому ніхно не перешкоджав в отриманні даної інформації, вона оприлюднюється, він запрошувався на сесію, де обговорювалися всі питання. В подальшому вину визнав за обставин, викладених в протоколі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний особисто зясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Частиною 2 ст. 212-3 КУпАП передбачено відповідальність порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері інформації. Предмет правопорушення - інформація.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації» та інших.

Ненадання інформації за запитом це надання відповіді на запит, проте неповідомлення запитуваної інформації. Зокрема ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» говорить, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем з загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Пункт 1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає право розпорядника інформації відмовити у задоволенні запиту, якщо він не володіє і не зобовязаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Судом було встановлено, що запитувана потерпілим у запиті від 29.08.2016 року інформація про доходи та витрати Ободівської сільської ради з 16.11.2015 року по даний час, копії рішень сесій (протоколів) та розпоряджень голови сільської ради з 16.11.2015 року наявна у володінні Ободівської сільської ради, а тому ненадання інформації за запитом без вагомих на те причин, є безпідставною.

Проаналізувавши відповідь на запит від 05.09.2016 року за №353, було встановлено, що сільський голова ОСОБА_1 у своїй відповіді посилався на те, що запит подано до неіснуючого розпорядника. З даною позицію суд погодитись не може, оскільки розпорядниками для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» визнаються субєкти владних повноважень органи державної влади, органи місцевого самоврядування, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обовязковими для виконання.

Ободівська сільська рада Тростянецького району Вінницької області є органом місцевого самоврядування, а отже її сільський голова є посадовою особою цього ж органу.

Пояснення правопорушника про те, що у відповіді на запит від 05.09.2016 року ОСОБА_2 розяснювалися вимоги до запиту на публічну інформацію та повідомлялося про сплату коштів за надання інформації не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Однак, відповідь на запит не містить інформацію про необхідність сплати коштів за надання витребуваної інформації, не зазначено кількість сторінок за які потрібно сплатити кошти та не зазначені реквізити сплати.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме: порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» - ненадання інформації на запит.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 14.11.2016 року, зверненням ОСОБА_2 від 06.09.2016 року, інформаційним запитом від 29.08.2016 року, відповіддю на інформаційний запит від 05.09.2016 року; поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 17.10.2016 року.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене за вимогами ч.2 ст. 212-3 КУпАП, було скоєне 05.09.2016 року, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення від 14.11.2016 року, тому на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 212-3, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КпАП України закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя