Єдиний унікальний номер 728/2525/16-п
Номер провадження 3/728/689/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді- Новікова О.М.

при секретарі - Коваленко В.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з ОСОБА_1 відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,-

за ч.1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2016 року близько 20 години 50 хвилин в м. Бахмач, Чернігівської області по вул. Соборності ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ д/н 58607ХК з явними ознаками алкогольного спяніння „різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп»яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, що є порушенням вимог п.п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 06 листопада 2016 року близько 20 години 50 хвилин в м. Бахмач, Чернігівської області по вул. Соборності ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ д/н 58607ХК не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, що подавалась за допомогою світової та звукової сигналізації, що є порушенням вимог п.2.4 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на вимогу працівників поліції не зупинив автомобіль бо не бачив їх і не чув звукової сигналізації, також заперечив, що на момент зупинки транспортного засобу перебував у стані алкогольного спяніння, також зазначив, що йому не відомо вимогу законодавства про необхідність проходження медичного освідування на предмет спяніння в разі заперечення факту керування транспортним засобом в стані спяніння. В ході судового розгляду, після предявлення працівником поліції ОСОБА_3 відео зйомки на мобільному телефоні про фіксацію події переслідування транспортного засобу, ОСОБА_2 визнав факт умисної не зупинки транспортного засобу на вимогу працівників поліції, при цьому продовжив заперечувати факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Інспектор Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 06 листопада 2016 року він перебував на чергуванні, у вечірній час, темну пору доби, було помічено автомобіль який рухався по вулиці Петровського в місті Бахмачі з вимкненим світлом передніх фар, на світловий сигнал патрульного автомобіля про зупинку він не зупинився та пришвидшив швидкість, тому екіпажем було прийнято рішення про переслідування. Автомобіль правопорушника також не зупинявся після подальшого подання звукової та світлової сигналізації, петляв по дорозі, намагаючись скритися від них, в ході переслідування двічі створював аварійну ситуацію, всі ці події він фіксував відеозаписом на власний мобільний телефон, офіційних пристроїв для відео фіксації їм ще не видали. Фактично автомобіль правопорушника вони переслідували до магазину «Фора» по вулиці Соборності в місті Бахмачі, де він перескочив бордюр дорожнього покриття та зупинився, в машині знаходились три чоловіка в стані алкогольного спяніння, в тому числі і водій ОСОБА_2, якого було доставлено в ОСОБА_1 відділ поліції. Свідок ОСОБА_4 в судове засідання зявитися не може, так як перебуває на службі в збройних силах України, та заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_5 який теж був очевидцем вказаних подій.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 06 листопада 2016 року він перебував біля магазину «Фора» по вулиці Соборності в місті Бахмачі, у вечірній час, темну пору доби, побачив автомобіль який рухався по вулиці з вимкненим світлом передніх фар, за ним їхала патрульна машина з ввімкненими мигалками та сигналила, на світловий сигнал патрульного автомобіля про зупинку, автомобіль чомусь не зупинявся, коли він порівнявся з магазином то перескочив бордюр дорожнього покриття та зупинився, в машині знаходились три чоловіка в стані алкогольного спяніння, в тому числі і водій ОСОБА_2, це було явно помітно по зовнішнім ознакам, в лікарню на освідування він їхати відмовився, тому його працівники поліції посадили у свій автомобіль та повезли в райвідділ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 06 листопада 2016 року у вечірній час, темну пору доби, він їхав власним автомобілем по вулиці Петровського в місті Бахмачі, його обігнали білий автомобіль без світла, а за ним їхала патрульна машина із ввімкненими мигалками та сигналила, на світловий сигнал патрульного автомобіля про зупинку, автомобіль чомусь не зупинявся, коли він порівнявся з магазином «Фора» то перескочив бордюр дорожнього покриття та зупинився, в машині знаходились три чоловіка в стані алкогольного спяніння, в тому числі і водій ОСОБА_2, це було явно помітно по зовнішнім ознакам, в лікарню на освідування він їхати відмовився, тому його працівники поліції посадили у свій автомобіль та повезли в райвідділ.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за клопотанням правопорушника ОСОБА_2, пояснили, що 06 листопада 2016 року у вечірній час, темну пору доби, вони їхали на автомобілі яким керував ОСОБА_2, світло в автомобілі було ввімкнене, працівники поліції автомобіль на якому вони рухались не зупиняли, коли вони підїхали до магазину «Фора» то до них умисно, упереджено та безпідставно предявили претензії працівники поліції про відмову зупинитися на їх вимогу та про те, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем в стані спяніння, при цьому зазначили, що правил дорожнього руху водій не порушував та був тверезим. На предявлене відео на мобільному телефоні інспектором Перець О.О. вказали, що воно не відповідає дійсності.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи пояснення правопорушника ОСОБА_2, інспектора поліції ОСОБА_3 та свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначених адміністративних порушень доведена в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. п. 5, 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій, який заперечує факт керування транспортним засобом в стані спяніння, повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За таких обставин, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою у стані алкогольного спяніння.

Стаття 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог працівника поліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу. Даний факт остаточно визнав і сам ОСОБА_2 в ході судового розгляду.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії АП2 № 146960 від 06.11 2016 року, серії АП2№146959 від 06.11.2016 року, які є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9, поясненнями начальника сектору ОСОБА_1 ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні. Стосовно пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які перебувають у родинних відносинах з правопорушником ОСОБА_2, то суд їх не може взяти до уваги, так як при предявленні їм відеозапису на мобільному телефоні, вони надали суду явно упереджені свідчення, які протирічать очевидним фактам, при тому, що сам правопорушник визнав факт невиконання вимоги про зупинку і підставою для цього став відеозапис працівника поліції на мобільному телефоні, а вони його заперечують. Також суд не може приєднати до матеріалів справи відеозапис з мобільного телефону, в якості доказу, так як чинним законодавством передбачено відео фіксування подій лише тими технічними засобами, які видаються для користування працівникам поліції по місцю проходження служби та мають належну сертифікацію.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даній ситуації правопорушник вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП , ст.122-2 КУпАП, у звязку із чим остаточне стягнення слід накласти в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що помякшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами. Підстави для застосування іншого, більш м'якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особами, стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130,122-2,276-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. (двісті сімдесят пять гривні) 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області особою, на яку накладено адміністративне стягнення, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : О.М. Новіков