Справа № 473/3325/16-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

"22" грудня 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Зубар Н.Б.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

представника Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку Суддя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, помічник начальника групи охорони та патрульно-постової служби Миколаївського зонального відділу ВСП, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОДМИ №8 від 31.10.2016 року - 30 жовтня 2016 року о 18-35 год. ОСОБА_2, знаходячись на автовокзалі м.Вознесенськ, Миколаївської області, в службовий час, у військовій формі одягу, виконував обовязки військової служби за ст.11 Статуту внутрішньої служби у нетверезому стані, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а саме ТВО начальника Миколаївського зонального відділу ВСП полковник ОСОБА_3 кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст.172-20 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_2 не визнав себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, та пояснив, що 29 жовтня 2016 року він прибув до м.Миколаєва із зони АТО, на автовокзалі його зустрів командир. Прибув до начальника управління, де його почали принижувати. Після чого він поїхав на автовокзал м.Миколаєва щоб їхати до м.Вознесенська, в аптеці купив та випив настоянку пустинника щоб заспокоїтися. Через сімейні проблеми та по службі він випив всю настоянку. На автовокзалі в м.Миколаєві його зустріла волонтер ОСОБА_4, яка спитала чому він пяний у формі, він сказав, щоб вона його не чіпала. Нецензурно висловлювався. У Вознесенську, коли він вийшов із автобусу його зустріли представники поліції та капітан військової служби правопорядку. На їх пропозицію пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння він відмовився.

Представник Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку Суддя О.М. просив суд притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, пославшись на те, що останній під час несення військової служби з огляду на положення ст.24 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» та Наказ начальника Миколаївського зонального відділу ВСП від 31.10.2016 року №229 - вчинив правопорушення під час несення військової служби, будучи у стані алкогольного спяніння. Факт спяніння підтверджено матеріалами справи, а відмова ОСОБА_2 з огляду на вимоги п.7 Наказу Міністра Оборони України від 29 серпня 2013 р. № 580 «Про заходи щодо попередження пияцтва та впровадження здорового способу життя у Збройних Силах України» дозволяє кваліфікувати його дії за ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст.172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобовязаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових обєктів або виконання ними обовязків військової служби в нетверезому стані.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу, правопорушення сталося 30.10.2016 року о 18-35 годині, натомість, згідно рапорту оперативного чергового Миколаївського зонального відділу ВСП майора ОСОБА_5 від 26.10.2016 року, який доповідає, що 29.10.2016 року о 16-15 годині від волонтерів Миколаївського міжміського автовокзалу по мобільному телефону отримав повідомлення про те, що на автовокзалі перебуває військовослужбовець Миколаївського ЗВ ВСП молодший сержант ОСОБА_2 у військовій формі одягу та з ознаками вживання алкогольних напоїв. Під час телефонної розмови командира роти ВСП Миколаївського ЗВ ВСП старшого лейтенанта ОСОБА_6 з молодшим сержантом ОСОБА_2 встановлено, що останній відбуває 29.10.2016 року о 16-30 год. міжміським транспортом до м.Вознесенськ Миколаївської області. Час прибуття 18-40 год.

Згідно із рапортом офіцера режимної служби Миколаївського ЗВ ВСП капітана ОСОБА_7 від 29.10.2016 року, останній близько 16-50 год. 29.10.2016 року отримав усне розпорядження начальника Миколаївського ЗВ ВСП, щодо встановлення факту алкогольного спяніння військовослужбовця військової служби за контрактом Миколаївського ЗВ ВСП мол.сержанта ОСОБА_2 Так, близько 18-35 год. 29.10.2016 року, офіцер режимної служби капітан ОСОБА_7 спільно з представником Вознесенської НП капітаном ОСОБА_8, сержантом ОСОБА_9 та свідками прибув на автовокзал м.Вознесенська для зустрічі даного військовослужбовця. Відповідно до наказу МОУ від 29.08.2013 року №580 за зовнішніми ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, порушення мови) військовослужбовця військової служби за контрактом Миколаївського ЗВ ВСП мол. Сержанта ОСОБА_2, попередньо встановлено факт алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на предмет встановлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_2 відмовився, про що був складений акт відмови.

Як вбачається з акту б/н, 29.10.2016 року близько 18-35 год. ОСОБА_2 перебував у нетверезому стані у військовій формі одягу на автовокзалі м.Вознесенська. Від проходження медичного огляду на предмет встановлення факту алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Згідно акту відмови від підпису від 31.10.2016 року в присутності свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_6, Суддя О.М., ОСОБА_12, ОСОБА_3, - ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу (хоча ці свідки в самому протоколі про адміністративне правопорушення - не зазначені).

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_13 від 02.11. чи 10.2016 року (в місяці є виправлення) останній 30.10.2016 року бачив ОСОБА_2, який перебував на автовокзалі у стані алкогольного спяніння. Свідок зробив такий висновок через те, що у ОСОБА_2 з ротової порожнини запах алкоголю під час розмови, незвязна мова, порушення координації рухів при ходьбі та почервоніння шкіри обличчя.

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_14 від 02.11. чи 10.2016 року (в місяці є виправлення), 30.10.2016 року остання побачила ОСОБА_2 на автовокзалі. Під час розмови у ОСОБА_2 з ротової порожнини було чутно запах алкоголю, було різке почервоніння шкіри обличчя, поведінка його була не адекватною. Після того, як свідок зробила йому зауваження з приводу його стану, він став висловлюватись на її адресу та в бік служби нецензурною лайкою.

Згідно витягу з наказу №216 від 17.10.2016 року тимчасове виконання обовязків начальника Миколаївського ЗВ ВСП покладено на полковника ОСОБА_3

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серія ОДМИ №8 від 31.10.2016 року, який є фактично обвинуваченням, - зазначає, що правопорушення мало місце 30 жовтня 2016 року, натомість як інші письмові матеріали та пояснення учасників вказують на інші дати вчинення правопорушення. Тому вказаний протокол є недопустимим доказом у даному провадженні. Разом із тим, суд не вправі самостійно визначити дату вчинення правопорушення, відступивши від дати, вказаної в протоколі.

Крім того, відсутні належні докази того, що ОСОБА_2 перебував саме у стані алкогольного спяніння, оскільки згідно із ст.266 КУпАП таким доказом може бути лише висновок, зроблений у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. П.7 Наказу Міністра Оборони України від 29 серпня 2013 р. № 580 «Про заходи щодо попередження пияцтва та впровадження здорового способу життя у Збройних Силах України» цій нормі суперечить, а тому не може бути застосований, оскільки КУпАП, який має статус закону має вищу юридичну силу. Натомість як огляд ОСОБА_2 для виявлення факту вживання спиртних напоїв у закладі охорони здоровя проведено не було. Відмова ж від проходження медичного огляду не утворю склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, оскільки така дія не вказана у диспозиції цієї статті.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року (Заява № 16347/02).

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення. ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП - суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ч.1 ст.172-20, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст.172-20 ч.1 КпАП України - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржене через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_15

Згідно оригіналу Суддя: