Справа № 359/8115/16-п
Провадження № 3/359/3463/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., в присутності ОСОБА_1, за участі його представника ОСОБА_2 розглянувши адміністративний матеріал на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , тимчасово не працює, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2

притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу, 17 вересня 2016 року о 13 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 керував мотоциклом ИЖ- ПЗК з державним номером 9292 КХХ з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення координації рухів, вираження тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду, в присутності двох свідків , у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДД України. Дії кваліфіковано за ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_3 провину не визнав і пояснив, що 17.09.2016 року в 16 годин їхав на власному мотоциклі по польовій дорозі в с. Лебедин, при виїзді на бетонну дорогу, в напрямку с. Морозівка. Він має посвідчення водія, але на той час при собі не мав. Його зупинили працівники поліції, які користувалися не спецтранспортом працівників дорожньої поліції, а транспортом марки «Джип» - позашляховик , без оснащення світловими маячками.

Один з них, який значиться в протоколі та постановах поліцейський ОСОБА_4 після уточнення про відсутність при собі посвідчення водія і технічного талону на мотоцикл , став виясняти чи вживав він алкогольні напої взагалі та в цей день. Він заперечив що по стану здоров'я (гіпертонія) не вживає алкоголь. Тоді працівник поліції впевнено заявив, що відчуває алкоголь з його ротової порожнини. Він погодився пройти пробу не приборі, але в поліцейського прибору алкотестора «Драгер» на службі не було і він запросив свідка ОСОБА_5 і запропонував йому дихати в рої цьому свідку. Після декількох подихів, такої непередбаченої нормативної дії щодо перевірки на алкоголь, свідок ОСОБА_5 повідомив поліцейському, ще запах алкоголю не відчуває.

Потім поліцейський запропонував йому і свідком підписати бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який був чистим, тобто не заповнений і копія протоколу не була вручена.

Постанови про притягнення його до відповідальності за ст. 126 ч.1 КупАП від 17.09.2016 року судом відмінено.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду , що на прохання працівників міліції, був залучений для перевірки водія на стан спяніння. Водій дихнув йому в обличчя, однак будь якого запаху алкоголю від не відчув, про що й повідомив поліцейського. На прохання поліцейського поставив свій підпис в чистому протоколі. Водій від проходження медичного огляду на стан спяніння не ухилявся.

Заслухавши ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5, думку ОСОБА_2 про закриття провадження, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Статтею 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду па стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу, свідками відмови особи від огляду на стан спяніння зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На судові повістки свідок ОСОБА_7 не з;явився, через працівників поліції явка даного свідка також не забезпечена. Записи з бобі-камер поліцейських до суду не надавалися.

Свідок ОСОБА_5 в суді заперечив відмову особи від проходження водія від медичного огляду на стан спяніння. Будь яких ознак алкогольного спяніння у водія не було.

За таких умов беззаперечних доказів відмови особи від огляду на стан спяніння не надано і судом вони не встановлені.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема:забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до положень ч. З ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності впин особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАГІ провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на все вищевикладене, керуючись сг. 62 Конституції України, ст.ст. 130, 247, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п;ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред;явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя О.М.Гончаров