Справа № 308/8448/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Пшеницької Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнана винною в тому, що 10 серпня 2016 року о 10 год. 49 хв. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, керувала транспортним засобом марки «Опель Тігра» д.н.НОМЕР_1, в напрямку м.Ужгород, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На постанову суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження в справі закрити у зв»язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Апелянт зазначає, що судом винесено постанову без належного з'ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Судовий розгляд справи проведено в її відсутності, чим допущено порушення її прав, передбачених ст..268 КУпАП. Висновки суду про винуватість, на її думку, не відповідають фактичним обставинам справи. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження стану її сп»яніння за встановлених протоколом обставин, оскільки такі зібрані з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року. Зокрема, в матеріалах справи відсутній акт про результати огляду на стан сп»яніння, що є основним документом для підтвердження цього факту. Одночасно ОСОБА_2 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14.09.2016 року, посилаючись на те, що участі у розгляді справи не брала, так як не була повідомлена про день та час розгляду справи, а копію постанови суду отримала тільки 24.09.2016 року і тільки тоді дізналася про її існування.

14.11.2016 року адвокат Пшеницька Г.В., що діє в інтересах ОСОБА_2 подала клопотання, в якому також просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2016 року щодо ОСОБА_2, однак закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст..38 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Пшеницької Г.В., яка підтримали вимоги апеляційної скарги та подане клопотання, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга зі змінами підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розгляд справи та оскаржена постанова судді щодо ОСОБА_2 цим вимогам не відповідає.

Згідно положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд розглянув справу у відсутності, особи, щодо якої складено адміністративний протокол. Так, згідно оскаржуваної постанови судді, така постановлена суддею Ужгородського міськрайонного суду 14.09.2016 року. Однак, даних про належне та своєчасне повідомлення ОСОБА_2 на вказану дату матеріали справи не містять.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відбувся у її відсутності, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про гарантування кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи. Такі порушення є безумовною підставою для скасування постанови.

Крім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Всупереч наведеним вимогам закону, суд належним чином не з»ясував обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не перевірив в повному обсязі докази, їх достатність та допустимість на підтвердження її вини.

Так, відповідно до п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, результати огляду на стан сп»яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в Акті огляду на стан сп»яніння. Такий Акт складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп»яніння.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №457207 від 10.08.2016 року вбачається, що оформлення огляду на стан сп»яніння ОСОБА_2 складені з порушенням вказаних вище вимог, що у відповідності до п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою недійсність таких висновків.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_2 не зазначене точне місце вчинення правопорушення, а лише автодорога «Львів-Самбір-Ужгород», що не відповідає вимогам, передбаченим ст..256 КУпАП, щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Не відповідають дійсності і письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 відмовилась категорично від проходження огляду.

Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суддя належно не з»ясував фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Наведені обставини потребували достовірного детального їх з'ясування, об'єктивної та належної оцінки, однак недотримання цього принципу - пріоритетності прав особи та формальний підхід призвів до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП про зміст постанови суду, така повинна містити: опис обставин, установлених при розгляді справи. Всупереч вказаним вимогам закону, суддя першої інстанції не навів опис обставин, які встановлено при розгляді справи, а обмежився констатацією змісту складеного щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яка до того ж розглянута з грубим порушенням вимог ст.268 КУпАП, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є не вмотивованою.

Усунути це порушення апеляційний суд не в змозі за спливом строків, передбачених ст..38 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки з дня вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП минуло більше трьох місяців, відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на неї не може бути накладено, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, а отже змінена апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи, що суд першої інстанції розглянув адміністративну справу відносно ОСОБА_2 в її відсутності, копію постанови направив йому після спливу десятиденного строку на її оскарження, причини пропуску ОСОБА_2 строку на подання апеляційної скарги слід визнати поважними, то такий строк підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.38, 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2016 року.

Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 14 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження в справі щодо неї за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст..38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Крегул