Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/9077/16-п Головуючий в 1 інст. Калюжна В.В.
Провадження №33/778/368/16 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

за участю захисника-адвоката Денщіка М.С., який діє в інтересах ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Денщіка М.С., який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштованого водієм в УСБУ в Запорізькій області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 07 серпня 2016 року о 04-00 годині, керував автомобілем НОМЕР_1, по вул.Набережна Магістраль у м.Запоріжжя, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився на місці за допомогою алкотестеру «Драгер 6820», відповідно до якого результат становить 1,59 проміле. Від огляду на стан сп'яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Денщік М.С. просить вищевказану постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення допущені при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, оскільки свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписали якісь документи під вигаданими прізвищами, під погрозою працівників поліції, але присутніми в якості понятих при складанні адміністративного протоколу вони не були. Крім того відсутність свідків на місті складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підтверджується і відеозаписом наданим патрульною поліцейською. Також зазначає, що алкотестер «Драгер 6820», за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, який затверджений наказом МВС №33 від 01 березня 2010 року.

Вислухавши захисника-адвоката Денщика М.С., який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні постанови суду першої інстанції; перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №036228 від 07 серпня 2016 року (а.с.3), показами Алкотестеру Драгер (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені показання Алкотестеру Драгер (а.с.6), направленням на медичний огляд водія ОСОБА_3 (а.с.7), поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.8-9).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції перевірені і доводи апелянта про те, що Алкотестер Драгер №6820 ARHF-0019, за допомогою якого проведено огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3, не міститься у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а отже його результати є недійсними.

Так, згідно відповіді Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя ДПП №5719/41/32/01-2016 від 07 грудня 2016 року, огляд на стан сп'яніння водія ОСОБА_3 проводився у відповідності до п.п.1, 3 розділу 2 Наказу МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно копії свідоцтва №12-01/4079 про повірку робочого часу вимірювальної техніки, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», газоаналізатор Alcotest 6820, заводський номер ARHF-0019, чинний до 18 вересня 2016 року.

Вказані документи спростовують доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора Алкотестер Драгер №6820 ARHF-0019.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІ вищезазначеної Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, вищенаведені докази спростовують доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора Алкотестер Драгер №6820 ARHF-0019.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Денщіка М.С., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Денщіка М.С. залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко