Справа № 338/1137/16-п
Провадження № 33/779/283/2016
Категорія ч.4 ст.127 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В. І. В.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Богородчанського районного суду від 18 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, пенсіонерку, громадянку України,-

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.127 КУпАП та на підставі ст. 38, 247 КУпАП закрито провадження по справі, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_5, будучи власником та погоничем тварини 06 травня 2016 року о 16 год. 00 хв. в с.Пороги по а/д Богородчани-Гута Богородчанського району Івано-Франківської області залишила на смузі відведення дороги коня без нагляду, всупереч п.1.5, 7.7 "в" Правил Дорожнього руху та допустила вихід тварини на проїзну частину дороги, спричинивши аварійну обстановку.

Таким чином, ОСОБА_2 допустила правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.4 ст. 127 КУпАП.

На вказану постанову захисники ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаються неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів у справі, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначають, що виходячи з положень ст.ст. 14, 19 Закону України «Про дорожній рух», п.7.7. «в» Правил дорожнього руху, ОСОБА_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди у смузі відведення автомобільної дороги не перебувала та не була погоничем тварини. За яких обставин тварина опинилася на дорозі, їй не відомо. Крім того, захисники вказують, що в своїх поясненнях ОСОБА_6 зазначав, що тварина вискочила на дорогу несподівано, а отже це спростовує той факт, що ОСОБА_7 залишила коня на проїзній частині дороги чи у смузі відведення дороги. Також не наведено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_7 переганяла коня по дорозі, та не втримала його, внаслідок чого тварина могла опинитись на дорозі.

З цих підстав, оскаржувану постанову суду першої інстанції, захисники ОСОБА_2 просили скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ч.4 ст.127 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисників, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а в п.7.7 «в» вказується, що погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 залишила коня без нагляду, внаслідок чого допустила вихід тварини на проїзну частину дороги, що спричинило аварійну обстановку ДТП.

З пояснень, які додані до протоколу вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує факту залишення нею тварини без нагляду, однак вказує, на те, що тварина була залишена нею на пасовищі, а не на смузі відведення дороги.

Разом з тим, виходячи з аналізу вищезазначених положень, ОСОБА_2, щодо власної тварини є погоничем, і як учасник дорожнього руху зобов'язана виконувати відповідні вимоги Правил дорожнього руху, зокрема, в даному випадку, в силу вимог п. 7.7 «в» Правил дорожнього руху не залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх, а відповідно до п. 1.5 вказаних Правил своїми діями або бездіяльністю не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Оскільки ОСОБА_2 залишила коня без нагляду, та який вибіг на проїжджу частину дороги внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, суд першої інстанції обґрунтовано кваліфікував її дії за ст. 124 КУпАП та ч.4 ст.127 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненому адмінправопорушенні.

Жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду від 18 листопада 2016 року відносно неї - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк