АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/825/16 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянство України, ІПН не наданий, НОМЕР_1, посвідчення водія ВХХ055120, непрацюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6(шість) місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19.09.2016 року близько 22:05 години за адресою: м. Дніпро, вул. Ширшова, в районі будинку №7-Б, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Renault, державний номер 576-59АВ, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем BMW, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, після чого продовжив некерований рух та здійснив наїзд на автомобіль Toyota, державний номер АЕ8186, та автомобіль Mercedes, державний номер НОМЕР_3, що стояли без руху на парковці, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 23.11.2016 року, подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та накласти на нього більш мяке покарання у вигляді штрафу, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначає, що він не був повідомлений про час, місце та дату слухання справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою у цілому, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що суд при накладенні на нього стягнення, застосував до нього найбільш суворе стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахувавши при цьому його майновий стан та характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративно відповідальності а його робота повязана з керуванням автомобілем, а також те, що у нього на утриманні знаходять батьки похилого віку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 який підтримав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови судді першої інстанції, просив його задовольнити та розглянути подану апеляційну скаргу по суті, підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, уточнив вимоги апеляційної скарги, просив адміністративне стягнення змінити на більш мяке, думку потерпілого ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копії постанови своєчасно йому направлено не було, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами обєктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає та апелянтом не оспорюєтся.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 по те, що суд при накладенні стягнення, застосував до нього найбільш суворе стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахувавши при цьому його майновий стан та характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративно відповідальності, а його робота повязана з керуванням автомобілем, а також те, що у нього на утриманні знаходять батьки похилого віку, вважаю не є переконливими і достатніми підставами для зміни накладеного стягнення на штраф, окрім того дані твердження матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 суддею першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Накладаючи стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, пошкодження транспортних засобів, локалізація яких відповідає викладеним обставинам, за яких сталось ДТП, особу правопорушника, який вчинив грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, що створило небезпеку для учасників дорожнього руху та інших громадян, призвело до завдання майнової шкоди кільком потерпілим, та відсутність відомостей щодо відшкодування заподіяної шкоди, його майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, і обставини, що помякшують покарання.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року - задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1