П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2016 Справа №607/14116/16-п

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, неодружений, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 007183 від 03 листопада 2016 року, громадянин ОСОБА_1 15 жовтня 2016 року близько 18 години 30 хвилин перебуваючи за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив конфлікт із матірю ОСОБА_2, під час якого чинив моральний тиск, ображав нецензурною лайкою.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що насильства в сімї не вчиняв.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази та встановлено такі обставини:

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в матеріалах справи містяться:

Висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з якого вбачається, що, згідно з поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 15 жовтня та 24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 вчинив скандал із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 У ході скандалу висловлювався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 ініціатором конфліктів є ОСОБА_2

Таким чином, із висновку не вбачається, коли саме, 15 жовтня 2016 року, чи 24 жовтня 2016 року, мав місце конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

З заяви ОСОБА_3 від 15 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 застосовував до неї, ОСОБА_3, фізичну силу.

Жодних доказів застосування насильства в сім'ї щодо ОСОБА_2 зазачена заява не містить.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 25 жовтня 2016 року вона просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1, який 15 жовтня та 24 жовтня 2016 року вчиняв неодноразово сімейні скандали.

Відомостей про те, що будо вчинено ОСОБА_1 у ході цих скандалів насильство в сім'ї відносно неї, в заяві відсутні.

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 від 25 жовтня 2016 року вона 15 жовтня 2016 року зверталася з заявою в поліцію, оскільки брат її чоловіка вчинив стосовно своєї мами скандал, ображав її, проте фізичної сили не застосовував. Ці дії відбувались у присутності її малолітніх дітей. Також 24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 повторно вчинив скандал відносно своєї мами ОСОБА_2, у ході якого чинив на неї психологічний тиск.

Таким чином, зазначені письмові пояснення ОСОБА_3 також не містять відомостей про вчинення ОСОБА_1 15 жовтня 2016 року насильства в сім'ї щодо ОСОБА_2

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 15 жовтня 2016 року прийшов додому в нетверезому стані, вчинив із нею сімейну сварку, погрожував, із приводу чого її невістка зателефонувала в поліцію. Крім цього, 24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 знову вчинив скандал. Фізичної сили ОСОБА_1 не застосовував, але чинив на неї психологічний тиск.

Чи було вчинено 15 жовтня 2016 року ОСОБА_1 насильство в сім'ї відносно неї, ОСОБА_2, в заяві не вказано.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 09 листопада 2016 року вбачається, що 15 жовтня 2016 року, коли він прийшов додому, його почали ображати, через те, що він був у нетверезому стані. Він почав із батьками сваритись, у результаті чого викликали працівників поліції. 24 жовтня 2016 року конфлікт повторився, оскільки його родичі хочуть виселити його з квартири.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які в їх сукупності та взаємозвязку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні ним 15 жовтня 2016 року насильства в сім'ї відносно своєї матері ОСОБА_2, зокрема, що ним було умисно вчинені будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю ОСОБА_2

Відповідно до ст. 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним насильства в сім'ї, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 187, 247, 280, 283, 284, 290, 294, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_5