А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.12.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року щодо нього.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, не працюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком в один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 . на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 12 серпня 2016 року близько 03-ої години в м.Мукачево по вул.Миру, керував транспортним засобом, мопедом марки «Honda DIO» без номера, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, чим порушив п.2.9 "а "Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Мукачівській ЦРЛ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, як необгрунтовану, а провадження в справі закрити. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки керований ним транспортний засіб мопед марки «Honda DIO», на його думку, до механічних транспортних засобів не належить, а відтак він не являється суб`єктом відповідальності за вказане у протоколі правопорушення. Не заперечуючи знаходження в стані алкогольного сп`яніння під час керування мопедом, також вважає, що суд при накладенні стягнення, в порушення вимог ст.33 КУпАП, не врахував наявність на утриманні неповнолітньої дитини, його особу та фінансове становище.

За клопотанням ОСОБА_1 апеляційний розгляд відкладався, після чого двічі апелянт в судове засідання не з`явився. З урахуванням даних ним апеляційному суду в судовому засіданні 08.11.2016 пояснень, апеляційний суд дійшов висновку про закінчення розгляду справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами, факт керування мопедом у стані алкогольного сп`яніння не оспорює і сам апелянт.

Доводи ОСОБА_1, наведені в апеляційній скарзі про те, що транспортний засіб - мопед марки «Honda DIO» не належить до механічних транспортних засобів, що виключає його відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими, виходячи з наступних мотивів.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України конкретизовано види транспортних засобів з визначенням категорій:А1,А, В1,В, С1,С,D1,D тощо.

A1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

A - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

B1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

Постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та «мопедів» державній реєстрації підлягають мопеди. Таким чином, мопеди, моторолери та інші транспортні засоби з електродвигуном до 4 кВт, згідно з терміном «мопед», належать до механічних транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, посилання апелянта на те, що мопед не відноситься до механічних транспортних засобів не заслуговують на увагу.

Крім того, згідно п.п. 2, 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року N 340, особи допускаються до керування транспортними засобами, зокрема визначеними в категорії А1 (мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт) виключно за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Суд першої інстанції накладаючи стягнення на особу, залишив поза увагою, що мопед (скутер), яким керував ОСОБА_1, у встановленому законом порядку не зареєстрований, у ОСОБА_1 відсутні права на керування даним видом транспортного засобу, оскільки такі йому не видавались. За вказані порушення ПДР, одночасно із складанням розглядуваного протоколу, ОСОБА_1 був підданий адміністративній відповідальності за порушення п.2.3"г", п.2.1."а", п.2.1 "б", про що свідчить постанова поліцейського від 12.08.2016 за №072096 серії ДР про накладення штрафу за ч.1 ст. 126 та ч.5 ст.121, ч.2 ст. 36 КУпАП в сумі 425 грн ( а.с. 3).

Відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді штрафу з позбавленням прав керування накладається на водіїв, на інших осіб накладається штраф.

Як встановлено, ОСОБА_1 в силу п.2.1 ПДР України не відноситься до водіїв, а до інших осіб, тому суд необгрунтовано позбавив його прав керування.

Отже суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, накладаючи стягнення на особу, тому постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Разом з цим, апеляційний суд враховує характер вчиненого порушення ( нічний час та вид транспортного засобу), а також те, що ОСОБА_1 вперше притягається до відповідальності за даний вид порушення правил дорожнього руху, його щире визнання вини і розкаяння, що такий немає постійного місця роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, накладений розмір штрафу для нього є непосильним, вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити останнього від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2016 року про накладення на нього стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням йому усного зауваження.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :