ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року смт. Веселе Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Потапова О.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління державної праці у Запорізькій області, відносно посадової особи:
Прізвище, імя, по-батькові ОСОБА_1
Число, місяць і рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1
Місце народженняс. Куйбишево Куйбишевського району Запорізької області
Громадянство України
Документ, що засвідчує особу, паспорт серія СВ №578581 виданий 02.07.2002 р. Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області
Ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків згідно з ЄДРФО НОМЕР_1
Місце проживання вул. Молодіжна, б. 6, с. Н.Олександрівка, Веселівський район, Запорізька область
Місце реєстраціївул. 8 травня, б. 87, с. Н.Олександрівка, Веселівський район, Запорізька область
Місце роботи і посада ТОВ "Агрофірма" Славутич", керівник
Номер засобу звязку050-456-53-37
Чи піддавався протягом року адміністративному стягненню, дата, яким органом, вид стягнення: не піддавався
за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
З 12.09.2016 р. по 14.09.2016 р. головним державним інспектором праці ОСОБА_2 при проведенні позапланової перевірки з додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування в ТОВ "Агрофірма" Славутич" юридична адреса: пров. Молодіжний, б. 1А, с. Білорецьке, Веселівський район, Запорізька область встановлено, що перебуваючи на посаді керівника ТОВ "Агрофірми" Славутич" та будучи посадовою особою ОСОБА_1 під час виконання посадових обовязків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме: - допустив, що в ТОВ "Агрофірма" Славутич" порушуються строки виплати заробітної плати, які передбачені вимогою ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Так, відповідно до відомостей на виплату грошей, заробітна плата за січень 2016 року в сумі 20740 грн. виплачена 09.03.2016 р. Заробітна плата за лютий 2016 року в сумі 16331,46 грн. виплачена відповідно до відомості на виплату грошей б/н - 31.03.2016 р. Заробітна плата за березень та квітень 2016 року в сумі 115853 грн. виплачена - 18.05.2016 року. Заробітна плата за серпень 2016 року в сумі 98336,10 грн. на час перевірки не виплачена; - допустив, що на підприємстві працівники не попереджаються про дату початку відпустки за два тижні, як вимагає п. 5 ст. 79 КЗпП України та ст. 10 Закону України «Про відпустки»,відповідно до якої власник або уповноважений ним орган зобовязаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну. Внаслідок чого, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки за три дні до її початку не виплачується. Так, відповідно до наказу № 23-к від 04.04.2016 р. ОСОБА_3 надана щорічна відпустка з 04.04.2016 р. Відповідно до розрахункової відомості за квітень 2016 року ОСОБА_3 нарахована заробітна плата за час відпустки в квітні в розмірі 1232,16 грн. та заробітна плата в сумі 330,72 грн. Заробітна плата за час відпустки виплачена відповідно до відомості на виплату грошей 18.05.2016 року в сумі 2792,34 грн., чим порушено ст. 21 Закону України «Про відпустки», відповідно до якої, заробітна плата за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до іі початку; - допустив, що на підприємстві розрахунок при звільненні працівників проводиться з порушенням вимог ст. 116 КЗпП України. Так, працівник ОСОБА_4 був звільнений відповідно до поданої їм заяви та наказу про припинення трудового договору № 49-к за п. 2 ст. 36 КЗпП України -02.08.2016 р. Відповідно до відомості на виплату грошей розрахункові в сумі 1776,23 грн. робітник одержав 19.08.2016 року. Наказом про припинення трудового договору № 46-к з 20.07.2016 року за ст. 38 КЗпП України був звільнений охоронник ОСОБА_5 Відповідно до відомості на виплату грошей розрахункові в сумі 1776,23 грн. робітник одержав 19.08.2016 року. Згідно наказу № 45-к з 29.07.2016 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України звільнено робітника ОСОБА_6 Розрахункові в сумі 3835,86 грн. працівник отримав відповідно до відомості № 2 19.08.2016 року, що є порушенням вимог ст. 116 КЗпП України, відповідно до якої, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; - допустив, що на підприємстві не проводиться індексація заробітної плати, яка передбачена ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством; - допустив, що на підприємстві не проведена атестація робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, чим порушено норму п. 4 Постанови КМУ № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці». Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, і пояснив, що дійсно в зазначений час і при зазначених обставинах вчинив адміністративне правопорушення.
Крім цього, наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення, актом перевірки, копіями наказів та платіжних відомостей.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Аналізуючи викладене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, зміцнення законності, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення такий вид адміністративного стягнення як штраф у межах, установлених ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 221, 245, 252, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р. (із наступними змінами),
ПОСТАНОВИВ:
Визнати гр. ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тритдяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (пятсот десять) грн.
Штраф підлягає сплаті порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому копії даної постанови, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.
Постанову може бути звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через суд, який виніс постанову.
Суддя Веселівського районного суду Запорізької області ОСОБА_7

02.12.16