АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/786/16 Головуючий у першій інстанції: Бровченко В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та її захисника-адвоката ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Судом першої інстанції було встановлено що 05.08.2016 року о 12.38 годині по проспекту Д. Яворницького (до перейменування проспект К. Маркса) в районі перехрестя з вулицею С. Бандери (до перейменування вулиця Леніна) у м. Дніпро водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України під час зміни напрямку руху ліворуч не переконалася у безпеці, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався прямолінійно, після чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6, яка при виконанні повороту праворуч пропускала пішоходів, через що транспортні засоби отримали механічні пошкодження та були спричинені матеріальні збитки, тобто скоїла правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги адвокат вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому адвокат вказує, що в дійсності ОСОБА_3 переконавшись у своєму маневрі, здійснила рух з першої полоси та коли же повністю знаходилася на другій полосі руху, отримала удар зліва від автомобіля «Мерседес», який здійснював маневр з третьої полоси в другу. Зазначив, що судом неправильно оцінено докази по справі.

Крім того адвокат звертає увагу, що за заявою ОСОБА_3 було проведено автотехнічне дослідження, яким було встановлено, що пояснення ОСОБА_3 з технічної точки зору є спроможними. В свою чергу пояснення ОСОБА_5 з технічної точки зору є неспроможними. Але судом безпідставно не враховано вказаних висновків.

Апелянт зазначає, що саме водій автомобіля «Мерседес» - ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до п. 10.3 ПДР України та пропустити автомобіль, яким керувала ОСОБА_3

На думку адвоката пояснення свідка ОСОБА_9 є недостовірними, оскільки під час допиту в суді він давав покази про обставини ДТП за участю автомобіля «Мерседес» та автомобіля червоного кольору. В свою чергу адвокат звертає увагу, що автомобіль яким керувала ОСОБА_3 чорного кольору. Просив звернути увагу на те, що в самому протоколі відсутня інформація про наявність даного свідка.

З урахуванням вказаних обставин захисник просить скасувати постанову суду через відсутність в діях водія ОСОБА_3 інкримінованих їх Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_4 просили задовольнити апеляційну скаргу, вважали, що постанова суду є незаконною тому просили її скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови районного суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції було виконано.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим і ґрунтуються на доказах, отриманих в суді.

Судом першої інстанції було допитано особу, яку було притягнуто до відповідальності ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, було досліджено матеріали справи, та висновок експертного дослідження № 18/101-45 від 02.09.2016 року, який був наданий адвокатом ОСОБА_4 після чого судом було прийнято рішення.

Так ОСОБА_3 суду пояснила, що ДТП відбулася з вини водія маршрутного таксі, який змінив напрямок руху праворуч і зіткнувся з керованим нею автомобілем на полосі її руху. Від удару її автомобіль відкинуло праворуч, де відбулося зіткнення з автомобілем «Nissan Juke». Вважала, що не порушувала вимоги ПДР, на підтвердження чого надала висновок експертного дослідження № 18/10.1-45 від 02.09.2016 року.

ОСОБА_5, стверджував, що 05.08.2016 року о 12.38 годині він рухався на автомобілі «Mercedes-Benz 313 CDI» у середньому ряду по проспекту Д. Яворницького у м. Дніпро, де в районі перехрестя з вулицею С. Бандери водій ОСОБА_3, яка рухалася праворуч, під час перестроювання в лівий ряд допустила зіткнення транспортних засобів, пошкодивши керований ним автомобіль з лівої сторони в районі дверей.

ОСОБА_6, вказала, що 05.08.2016 року о 12.38 годині вона рухалася на автомобілі «Nissan Juke» по пр. Д. Яворницького у м. Дніпро і при виконанні повороту праворуч на вул. С. Бандери, зупинилася на перехресті, даючи дорогу пішоходам, і в цей момент відчула удар позаду її автомобіля, в який врізався автомобіль «Volkswagen Tiguan» під керуванням ОСОБА_3

З письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що вони є аналогічними. (а.с.4-6)

Крім того, судом першої інстанції був допитаний інспектор Попов О.С., який пояснив, що оформляв матеріали по факту ДТП з участю водіїв ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 За результатами огляду місця ДТП, транспортних засобів і пошкоджень, зафіксованих на них, встановив, що водій ОСОБА_3 допустила порушення вимог п.10.1 ПДР. При цьому ОСОБА_3 спочатку визнала, що змінила напрямок руху ліворуч і зіткнулася з автомобілем «Mercedes-Benz 313 CDI», а у подальшому змінила свою позицію і зазначила, що саме водій ОСОБА_5 змінив напрямок руху в сторону її смуги.

Свідок ОСОБА_11, у суді також підтвердив, що був очевидцем ДТП, яка відбулася на пр. Д. Яворницького у м. Дніпро з участю автомобіля «Mercedes-Benz 313 CDI», водій якого під час зіткнення транспортних засобів рухався прямолінійно та не змінював напрямок свого руху.

Даних осіб було допитано судом першої інстанції, та їх поясненням надана належна оцінка.

Також суд обґрунтовано, як на доказ вини правопорушниці послався на схему місця дорожньо-транспортної пригоди та доданими фото картками(а.с.2,7), де зафіксовано місце зіткнення, пошкодження транспортних засобів; протокол про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2016 року, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.(а.с.1)

Отже переглядаючи матеріали справи, судом встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки остання порушила п.п. 1.3,1.5,10.1 Правил дорожнього руху України.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, при винесенні рішення, висновок експертного дослідження 18/10.1-45 від 02.09.2016 року, наданий ОСОБА_3 в судовому засіданні, оскільки даний висновок суперечить доказам отриманим в суді. Крім того, вказаний висновок був зроблений по вихідним даним, вказаним в заяві правопорушниці та захисника і не узгоджуються з даними наявними в матеріалах справи.

Ставити під сумнів пояснення свідка ОСОБА_11 у суду першої інстанції не було підстав, покази вказаного свідка є доказом вини правопорушниці допустимим та належним. Свідок чітко вказав, що бачив, як автомобіль «Мерседес» рухався по другій полосі руху. Тобто його пояснення відповідають матеріалам справи та узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_5 Тому доводи апеляційної скарги щодо голослівних пояснень свідка, є безпідставними. Крім того, вказаний свідок хоч і не був безпосередньо допитаний після ДТП працівниками поліції, але про його наявність в своїх поясненнях зазначав водій ОСОБА_5. Покази свідка щодо неточності про колір автомобіля, судом першої інстанції, належним чином також оцінені.

В оцінку доводів апелянта, щодо наявності в діях водія ОСОБА_5 порушень п. 10.3 Правил дорожнього руху України, суд не входить, оскільки розгляд справи проводиться відносно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та вийти за його межі суд позбавлений можливості.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції, порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун