АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7555/16-п Головуючий суддя І інстанції Губська Я. В.
Провадження № 33/790/613/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю правопорушника ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, представника Харківської митниці ДФС ОСОБА_3, директора ТОВ «Гепонік» ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 8 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканець м. Харкова, -

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 472 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 100 відсотків вартості товару 18820,81 гривень з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: пиломатеріали розпиляні уздовж, необтесані, не шліфовані, не зєднані у шип, завтовшки понад 6 мм. у кількості 7-ми звязок по 630 шт.

Суддею встановлено, що 11.03.2016 року до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС декларантом ТОВ «Гепонік» ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення в режимі «ЕК10АА» була подана електронна митна декларація № 80710000/2016/008060 на товар «Пиломатеріали розпиляні уздовж, необтесані, не шліфовані, не зєднані у шип, завтовшки понад 6мм. з сосни виду Pinus sylvestris L., ГОСТ 26002-83. Антисептовані. Розміром, мм.: 13*97*1100, 39*69*1100. Всього 34,985 м3, вагою брутто 25959 кг., вагою нетто 25859 кг., вартістю 3323,58 дол. США. Виробник: ТОВ «Гепонік». Відправник товару : ТОВ «Гепонік» (м. Харків, вул. Чайковського, 4), одержувач: U TIMBER TRADE LP, Великоританія.

В якості підстави для митного оформлення зазначеного товару декларантом були надані наступні документи: доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.02.2016 року № СМR від 10.03.2016 року № 1111153, інвойс від 10.03.2016 року № 8, пакувальний лист від 10.03.2016 року № 8, акт завантаження від 10.03.2016 року № 8 та сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 10.03.2016 року сер. ХР № 906877 на 34,985 м. куб. продукції.

12.03.2016 року під час здійснення митного контролю та митного огляду зазначених товарів було встановлено, що фактична кількість товару складає 42,440 м.куб. (згідно митної декларації 34,985 м. куб), фактична вага брутто складає 32983 кг., нетто 32383 кг. (згідно митної декларації вага брутто 25959 кг., вага нетто 25859 кг.), тобто кількість незаявленого в митній декларації та товаро-супровідних документах товару склала 7,455 м. куб.

До подання митної декларації у Харківську митницю ДФС для митного контролю та митного оформлення, декларант ТОВ «Гепонік» ОСОБА_1 наданим йому законодавством України відповідно ч.2 ст. 266 Митного кодексу України правом на здійснення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаро-супровідних документах, не скористався.

По даному факту у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ст. 472 МК України (недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України), тобто не заявлення за встановленою формою очних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Товар «Пиломатеріали розпиляні уздовж, необтесані, не шліфовані, не зєднані у шип, завтовшки понад 6 мм. (дошка 13-16 х 97-103х 1100) у кількості 7-ми звязок по 630 шт. загальною вартістю 18820,81 грн. на підставі ст. 511 МК України вилучені та передані на зберігання до комори Харківської митниці ДФС.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 8 серпня 2016 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. На думку апелянта висновок про наявність обєктивної сторони зроблений виходячи з припущень і не ґрунтується на точних документально підтверджених даних. Вважає, що судом першої інстанції провадження у справі здійснено неповно та не обєктивно і що маються підстави звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.268, ч.1 ст.460 МК України

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, заперечення представника Харківської митниці ДФС ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

У відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ст. 472 МК України уповноваженою державою особою діїї якої в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувались.

Згідно зі ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому, підпункти «а, б, г, д» п.5 ст.257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобовязаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Як визначено ст. 266 МК України декларант забов'язаний здійснювати декларування товарів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, а саме на вимогу митного органу пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 фактичних обставин справи не спростовував, посилався на те, що допущені у митній декларації помилки не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, а тому просив звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.268, ч.1 ст.460 МК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що зазначив точні відомості про весь товар, однак встановлені розбіжності ґрунтуються на не точному встановленні кількості, ваги та вартості митним органом пиломатеріалу.

Доводи апелянта про можливість звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.460 МК України не узгоджуються із вимогами закону.

За правилами ст. 268 МК України, допущення у митній декларації помилок , які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, коли особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації зазначені помилки (крім орфографічних помилок). У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Натомість, ч.2 ст. 266 Митного Кодексу України передбачає право декларанта перед подачею митної декларації з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису ( відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Проте, ОСОБА_1 пояснив, що він не скористався правом, передбаченим ч.2 ст.266 МК України, щодо проведення фізичного огляду товару та визначення правильності класифікації товарів та їх кількості і ваги, оскільки у нього не було сумнівів в достовірності наданої інформації про товар, а його огляд міг бути довготривалою та складною процедурою.

Пунктом 33 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 "Про питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій" (далі Постанова №450) передбачено, що за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу вiдомостi, зазначенi в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана.

Натомість, відповідно до п. 10 ст. 269 МК України, у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил лише у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Згідно з п.34 Постанови №450, не дозволяється внесення змін до митної декларації, а саме :

-внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа;

-внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів;

-внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати;

-внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено);

-внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання;

-внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

Виходячи із системного аналізу наведених норм закону, незаявлення декларантом ОСОБА_1 в митній декларації точних відомостей про кількість товару та його якісних характеристик не є помилкою у розумінні положень ст.268 МК України, а тому його посилання на вимоги ст.460 МК України у даному випадку є недоречними.

Розбіжності фактично наявного товару та заявленого ОСОБА_1 до митного оформлення були встановлені лише за результатом митного контролю.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1, як декларант, будь-яких заходів для перевірки відомостей про товари не здійснив та не заявив точні відомості про поставлені товари, подаючи документи для їх митного оформлення.

Відповідно до положень ст. 266 Митного кодексу України, декларант виконує всі обов'язки і несе передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав в діях ОСОБА_1 наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП та в межах санкції, передбаченої ст. 472 Митного кодексу України. Доводи апелянта щодо незгоди з визначенням вартості товару не є підставою для скасування судового рішення, оскільки ОСОБА_1 дії посадових осіб митниці в порядку, визначеному гл.4 МК України, не оскаржував, під час провадження у справі клопотання про призначення експертизи не заявляв, правом, передбаченим ч.2 ст.515 МК України, на проведення за власний рахунок незалежної експертизи не скористався.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст.ст.527-528 МК України, ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з змінами та доповненнями залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харковаа від 8 серпня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_5