ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 вересня 2016 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 530 D», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Із згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проводився його огляд на стан сп'яніння, результат огляду - 0,97 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явився, про причини неявки не повідомив, а тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_1 з квітня 2016 року алкогольні напої не вживає взагалі, з результатом огляду на стан сп'яніння не погоджується. Крім того, вказала, що інспектором, який складав протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучено акт огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, під час розгляду даної справи судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №143747 від 30 вересня 2016 року, складений відносно ОСОБА_1, є таким, що в повній мірі відповідає вимогам закону, він заповнений належним чином, складений в двох екземплярах, один з яких відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, вручений ОСОБА_1 під розписку, про що в самому протоколі міститься його підпис.

Таким чином, ОСОБА_1 належним чином проінформований про характер і причини притягнення його до відповідальності, оскільки суть правопорушення викладена конкретно з ідентифікацією ключових деталей ймовірного діяння.

Крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказано, що огляд на стан сп'яніння водія ОСОБА_1 проведений в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, результат огляду - 0,97 ‰.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

З результатом огляду водій ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом в даному протоколі, а отже необхідності у направленні поліцейськими його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я не було.

Щодо тверджень представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 щодо недолучення до матеріалів справи акту огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, слід зазначити, що відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння.

Тобто обов'язковості долучення поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення акту огляду на стан сп'яніння не передбачено.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується оглядом на стан сп'яніння, проведеного у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, , банк ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820019, р/р 0005, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: