П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року суддя Хомченко Л.І. Артемівського міськрайонного суду Донецької області розглянув адміністративний матеріал, що надійшов начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зони АТО ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Раскової,4/2, за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

З протоколу вбачається, що 17.11.2016 року о 09-45 годині на КПВВ «Майорське» Донецької області ОСОБА_1 надавав послуги із перевезення вантажу, а саме: біжутерію в асортименте на загальну суму 10812 гривень з метою їх доставки на територію, на якій органи влади України тимчасове не здійснюють свої повноваження, яка знаходиться за лінією зіткнення в межах Донецької області та отримання прибутку від надання послуг з перевезенням вантажу, чим порушив п.4.3,8.1,13.2 Тимчасового порядку переміщення осіб, транспортних засобів та вантажів(товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей затвердженого наказом АТО №415-05 від 12.06.2015р. чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності правопорушника.

Відповідно до положеньст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

За диспозицією ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа несе відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов'язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність), на що звертає увагу Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності».

При цьому провадження господарської діяльності за своєю суттю повинно здійснюватися особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З огляду на встановлені обставини, оскільки ОСОБА_1 не здійснював господарської діяльності безпосередньо, крім письмових пояснень ОСОБА_1 І,А. не надано жодних доказів щодо систематичності (здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання не менше ніж три рази протягом календарного року), не надано жодних доказів щодо відсутності державної реєстрації ОСОБА_1 І,А. як субєкта підприємницької діяльності. Крім того, вказане у протоколі перевезення товару з метою його реалізації не є видом господарської діяльності, тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 І,А. відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідност. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 268 КУпАПна особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено уст. 62 Конституції України.

Відповідно дост. 62 Конституції Українита статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Наявність в діях особи складу будь-якого адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися лише на її зізнавальних поясненнях наданих під час складання адміністративного протоколу та бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо винність особи у вчиненні правопорушення не підтверджена іншими доказами.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1. за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучена згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №0902 від 17.11.2016 року біжутерія , загальною вартістю 10812 (десять тисяч дванадцять) гривень, передані ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, залишити ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л