АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/6333/16-п Головуючий суддя І інстанції: Харченко А.М.
Провадження № 33/790/739/16 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 01 липня 2016 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Сороківка, вул.Капітана Шостки,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду міста Харкова від 01 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 грн.00 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 травня 2016 року о 05 год. 00 хв. ОСОБА_3 у місті Харкові по вулиці Салтівське Шосе, 139, порушивши п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, відмовився.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, вважаючи що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт вважає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП він притягнутий безпідставно та вказує на те, що факт перебування його в стані алкогольного спяніння не є доведеним; з висновком про те, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від огляду на стан спяніння, ОСОБА_3 не згоден; зазначає що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення не складався в його присутності та в присутності понятих, які вказані, як свідки в протоколі, чим грубо порушені його права; спростовує факт запропонування йому належним законним чином пройти медичний огляд на стан спяніння; судом першої інстанції справу розглянуто без додержання вимог ст.ст.250,252, 245, 247 КУпАП.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувається за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи. (а.с.87), що не суперечить вимогам ст.ст268,294 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, просив скасувати постанову Московського районного суду міста Харкова від 01 липня 2016 року і закрити провадження по справі, вважаючи, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначив, що працівники поліції, не маючи на це жодного, як правового, так і фактичного підґрунтя, незаконно встановили факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Захисника вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог закону, без присутності ОСОБА_3, йому не надали можливості ознайомитися з протоколом; стверджував, що його довіритель був тверезим; вказує, що інспектор не забезпечив доставку особи для проходження медичного освідоцтва, а самостійно ОСОБА_3 не мав змоги його пройти, бо не мав часу; наполягав на тому, що ОСОБА_3 знаходився в тверезому стані.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2, якій підтримав апеляційну; пояснення свідка ОСОБА_4; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Пункт 2.5 ПДР України зобовязує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Іструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у його відмові від огляду на стан спяніння, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №883273, складений саме за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку, та за відмову проходження медичного освідоцтва в установі.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, які збільшують час реакції, знижуючи увагу та швидкість реакції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоровя уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки спяніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Дані обставини про порушення водієм ОСОБА_3 наведених вимог п.2.5 ПДР України, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

В апеляційному суді опитаний в якості свідка ОСОБА_4 З приводу обставин вчиненого правопорушення свідок пояснив, що раніше з ОСОБА_3 знайомий не був. Зазначив, що 09 травня 2016 року приблизно о 05:00 06:00 годинах ранку його було залучено працівниками поліції в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. В його присутності водій автомобіля «Daewoo sens» ОСОБА_3 з ознаками алкогольного спяніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння.

Свідок пояснив, що з салону автомобіля, яким керував ОСОБА_3 було дуже чути різкий запах алкоголю, а поведінка ОСОБА_3 була неадекватною, з явними порушеннями мови та координації рухів. В його присутності ОСОБА_3, знаходячись за кермом автомобіля, змінив місце розташування, пересівши пасажирське крісло, і заблокував двері автомобіля. На задніх пасажирських місцях в салоні знаходилося ще декілька осіб, які гучно заперечували поліцейським, вважаючи автомобіль обєктом приватної власності.

При цьому свідок ОСОБА_4 наполягав, що саме ОСОБА_3 і є субєктом даного правопорушення, і саме він керував автомобілем, не дивлячись на те, що намагався пересісти на інше сидіння в автомобілі. На пропозицію поліцейських пройти медичне освідоцтво в спеціальному закладі ОСОБА_3 не відреагував, в подальшому відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

До суду апеляційної інстанції, з метою обєктивного встановлення всіх обставин по справі, викликались старший інспектор роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Харкові ДПП ОСОБА_5 і командир роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Харкові ДПП ОСОБА_6 До суду зазначені інспектори зявитись не змогли, в силу виконання ними службових обовязків. Проте надали письмові пояснення за обставин складання протоколу за фактом вчинення ОСОБА_3 правопорушення.

Так, інспектор Положишник В.В. зазначив, що він з 20:00 години 08 травня 2016 року до 08:00 години 09 травня 2016 року ніс службу з охорони громадського порядку на території Московського району міста Харкова у складі екіпажу 509 разом з інспектором Овчаровим Д.С. і інспектором Васильчук Л.А.

Приблизно о 05:00 09 травня 2016 року від пішого патруля, який ніс службу біля ТРК «Україна» засобами радіозвязку надійшло повідомлення орієнтування, що водія автомобіля «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_1, білого кольору рухається з порушенням ПДР України, та, можливо перебуває в стані алкогольного спяніння. Для перевірки інформації екіпаж виїхав в район ТРК «Україна», з боку пр. Ювілейного екіпажем було помічено вказаний автомобіль, який на перехресті пр. Ювілейного і пр. Тракторобудівників виконав поворот праворуч на пр. Тракторобудівників і продовжив рух в бік вул. Салтівське шосе. Автомобіль рухався у крайній лівій смузі без здійснення випередження, обїзду або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом, що є порушенням п.11.2 ПДР України. Крім того водій «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч на Салтівське шосе з крайнього правого положення, чим порушив п.10.4 ПДР України. На підставі п.п.1,3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» автомобіль було зупинено.

Після зупинки було встановлено, що даним транспортним засобом керує ОСОБА_3, який мав наступні ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Інспектор Положишник В.В. в поясненнях зазначив, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735, водієві ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння. ОСОБА_4 ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення. За таких обставин було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який ОСОБА_3 відмовився підписати у присутності двох свідків, як відмовився і від отримання копії цього протоколу.

Також інспектор Положишник В.В. пояснив, що за фактом порушення ОСОБА_3 п.п.10.4,11.2 ПДР України було інспектором Овчаровим Д.С. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №878550 за ч.2 ст.122 КУпАП, яку ОСОБА_3 відмовився підписати та отримати її копію у присутності двох свідків. Факти адміністративних правопорушень ОСОБА_3 ПДР України були зафіксовані портативними нагрудними відео реєстраторами.

Аналогічні пояснення надані і інспектором Овчаровим Д.С.

Зазначені документи долучені в якості доказів до даної справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3

Доводи апелянта та його захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі і з приводу ненадання патрульним поліцейським йому можливості пройти медичний огляд в спеціальній установі, спростовуються здобутими в ході розгляду справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №883273 (а.с.2), зазначено, що огляд водія ОСОБА_3 проведено на стан спяніння було запропоновано йому пройти, в звязку з виявленими у водія ознаками стану алкогольного спяніння.

Саме після виявлення таких ознак інспектором було запропоновано ОСОБА_3 пройти тест на стан спяніння.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,- саме за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмову від проходження огляду на стан спяніння, що за своїм характером є грубим порушенням у розумінні положень ст.30 КУпАП. Особа в стані алкогольного спяніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Тобто умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин доводи апелянта та його захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з приводу того, що він не керував автомобілем, знаходився на пасажирському сидінні та не відмовлявся від проходження освідоцтва на стан спяніння, спростовуються здобутими в ході розгляду справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, належними доказами винуватості.

Версія апелянта в частині того, що він взагалі не знаходився за кермом автомобіля, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, оскільки, в даному випадку, для нього вони мають чіткі наслідки, передбачені законодавством.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 01 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -