АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/808/16 Головуючий у першій інстанції: Мазуренко В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 03 червня 2016 року, о 01 годині 50 хвилин, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по вул. Савицького, біля буд.17, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 11 листопада 2016 року подав апеляційну скаргу, після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, в якому просить визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а саме те, що суд першої інстанції його належним чином не повідомив про місце дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього та направив йому копію постанови лише 14.09.2016 року тобто через 12 днів після її винесення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що подія викладена в постанові судді першої інстанції взагалі не мала місця. Зазначає, що після застосування працівниками поліції сили стосовно нього, порвавши при цьому його одяг, він висловив намір не підписувати протокол про адміністративне правопорушення та їхати до медичної установи для проходження обстеження, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, та розглянути апеляційну скаргу по суті. Підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Зазначив, що події ніякої не було, а справа відносно нього сфальсифікована.

Вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_3, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та не своєчасного отримання ним копії постанови, а також той факт, що в матеріалах справи відсутні матеріали про належне повідомлення правопорушника про дату та час розгляду справи в суді, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 144461 від 03 червня 2016 року; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно яких за участі останніх водій ОСОБА_3, відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, надання пояснень та проходження медичного огляду у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер», а також в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

З наявного в матеріалах справи відео, яке було долучене працівниками поліції вбачається, що ними було встановлено що водій ОСОБА_3 пересів з керма на сидіння пасажира. Крім того, доводи апелянта про те, що він заперечував проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, спростовується тим же відеозаписом, наданим працівниками поліції.

Доводи апелянта про те, що суд не вірно зазначив в постанові пункт ПДР який був ним порушений замість 2.9 зазначив п.2.5 ПДР України, також є голослівним, оскільки судом розглянута справа в межах інкримінованого ОСОБА_6 протоколу, а саме визнаний винним за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову від проходження медичного огляду а не за керування ним транспортним засобом.

Доказів того факту, що свідки та працівники поліції були заінтересовані відносно нього сфальсифікувати протокол, правопорушником не надано, матеріали справи їх не містять, отже вони є голослівними.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні та стороною в суді апеляційної інстанції не надано.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун