Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1567/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ближній Хутір Слободзайського району Молдови, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 08 вересня 2016 року о 14 год. 15 хв. на перехресті вул. Васильківської та пров. Жуковського в м. Києві, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Васильківської не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який здійснив поворот з головної дороги на другорядну, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді підлягає скасуванню з огляду на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Як вважає скаржник, при розгляді справи суд неповно з'ясував усі фактичні обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, а тому постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Крім цього ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суд першої інстанції проігнорував те, що уповноважена особа патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, не встановила та не зазначила в протоколі відсутність знаків при виїзді з пров. Жуковського, помилково трактувала порушення ним п. 16.11 ПДР, не вказала коли виникла небезпека для руху автомобілів і відповідно, хто з водіїв своїми діями створив аварійну ситуацію, так само як і проігнорував висновок експертного дослідження без обґрунтованих на те причин.

Таким чином, як вважає ОСОБА_2, наявні в матеріалах справи документи свідчать про відсутність його вини у порушенні правил дорожнього руху, які спричинили зіткнення автомобілів, що мало місце 08.09.2016 року в м. Києві на перехресті пров. Жуковського та вул. Васильківської.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку поданої ним апеляційної скарги; пояснення іншого учасника ДТП, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки цей висновок суперечить дійсним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце приблизно о 14 год. 15 хв. 08 вересня 2016 року на нерегульованому перехресті вул. Васильківської і пров. Жуковського в м. Києві.

Так, висновок судді про те, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при виїзді на нерегульоване перехрестя, не з вул. Васильківської, як помилково зазначено в оскаржуваній постанові, а з пров. Жуковського на вул. Васильківську, в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який здійснив поворот з головної дороги на другорядну, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, суперечить не тільки поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, а й іншим доказам по справі, в тому числі схемі місця ДТП, на якій відображено місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування на проїзній частині вул. Васильківської.

Зокрема, дані відображені на схемі місця ДТП, не спростовують, а навпаки підтверджують пояснення ОСОБА_2 про те, що виїхавши з провулка Жуковського на вул. Васильківську, він надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, а зіткнення з вказаним автомобілем відбулось через те, що він несподівано почав повертати ліворуч, незважаючи на те, що наказовий знак 4.1 «Рух прямо» забороняв такий поворот.

Пояснення ОСОБА_2 підтверджуються і тим, що зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, відбулося не на полосі руху вказаного автомобіля, по якій він наближався до перехрестя, а на полосі зустрічного руху, після того, як він пропустив цей автомобіль, про що свідчить не тільки місце зіткнення, а й розташування транспортних засобів після ДТП.

Більш того, даючи оцінку наявним у справі доказам, суддя залишив поза увагою висновок № 31/2016 експертного автотехнічного дослідження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 06.10.2016 року, з якого вбачається у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, а водій ОСОБА_3 у відповідності до вимог п.п. 1.5, 2.3 «д» та дії знаку 4.1 цих Правил.

В даному випадку дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 1.5, 2.3 «д» та дії знаку 4.1 ПДР України і ним була створена аварійна ситуація.

Що ж стосується відповідності вимогам п. 12.3 ПДР України дій водія ОСОБА_2, то експерт визнав неможливим оцінити його дії експертним шляхом через відсутність в матеріалах справи необхідної інформації для проведення відповідних розрахунків.

Водій ОСОБА_3 не заперечував в суді апеляційної інстанції того факту, що він порушив вимоги дії знаку 4.1 ПДР України і зазначив про те, що за це порушення, відповідно до постанови інспектора патрульної поліції від 08 вересня 2016 року до нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ксерокопія якої долучена до матеріалів справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції знаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що оскаржувана ним постанова судді підлягає скасуванню з підстав неповного та необ'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити; постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року щодо нього скасувати, а провадження по справі - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні, а постанові судді не наведені докази, які б підтверджували його вину в порушенні правил дорожнього руху, зокрема передбачених п. 16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Чередніченко Н.П.