Справа №592/8810/16-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/788/227/16 Суддя-доповідач - Шунько Г. О.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Шунько Г. О. , за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, і його захисника адвоката Ганненка О.С., здійснивши апеляційний перегляд справи про адміністративне правопорушення у відкритому судовому засіданні в м. Суми за апеляційною скаргою захисника Ганненка О.С., на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця й мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, працюючого водієм у ФОП «ОСОБА_11»,

визнаний винуватим за частиною 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно судового рішення, ОСОБА_3, визнаний винуватим в тому, що 20 вересня 2016 року, о 14-00 годині, на повороті з проспекту Курський на вул. Ковпака, 141 в м. Суми, керував автомобілем марки КАМАЗ 5320, державний номерний знак якого НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 адвокат Ганненко О.С. стверджує, що судове рішення є незаконним з огляду на те, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз'яснили ОСОБА_5, права і обов'язки передбачені ст. 268 КУпАП; неповно виклали ознаки алкогольного сп'яніння; порушили процедуру огляду на стан алкогольного сп'яніння; на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; не надали можливості викласти свої пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення; відмовили провести огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я; незаконно поклав в основу судового рішення показання свідка ОСОБА_6; суд не дослідив відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції.

Захисник просить судове рішення щодо ОСОБА_7 - скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу, адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Ганненка О.С., на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Переглянувши матеріали адміністративної справи, вважаю, що провина ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП стверджується наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав оцінку з тики зору їх належності допустимості й достовірними і цілком обґрунтовано поклав в основу судового рішення.

Зокрема, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 за №238886, від 20 вересня 2016 року, видно, що водій ОСОБА_3, на повороті, з проспекту Курський на вул. Ковпака, 141 в м. Суми, керував автомобілем марки КАМАЗ 5320, державний номерний знак якого НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с. 3).

З Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу та протоколу тестування на алкоголь від 20 вересня 2016 року, видно, що в результаті огляду виявлені показник алкоголю в розмірі 0,95 % проміле, що свідчить про те, що ОСОБА_3, керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння (а.с.1,2).

Із власноручної розписки ОСОБА_3 видно, що останній, як водій зобов'язувався не керувати автомобілем марки КАМАЗ 5320, державний номерний знак якого НОМЕР_1, до 20-00 години, 20 вересня 2016 року (а.с.7).

Отже, проаналізував наведені докази, з точки зору достатності та взаємозв'язку , вважаю, що висновки суду першої інстанції в частині порушення ОСОБА_3, п. 2.9 п. "а" Правил дорожнього руху України є правильними.

Твердження апеляційної скарги захисника Ганненка О.С., про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, є безпідставними, оскільки з письмових пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_3, видно, що в їх присутності, водій ОСОБА_3, погодився, у встановленому порядку, пройти перевірку з метою визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер " (а.с. 5-6).

Про добровільність проходження водієм ОСОБА_3, тестування на алкоголь, вбачається з його підписів у Акті результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння від 20 вересня 2016 року і у протоколі тестування на алкоголь. З результатами огляду він погодився, оскільки, будь-яких зауважень в протоколі про адміністративне правопорушення чи в акті огляду, водій ОСОБА_3, не зазначив (а.с. 1, 4).

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9, про те, що на вимогу вія ОСОБА_3, поліцейські не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, вважаю надуманими, оскільки про такі вимоги, на місці зупинки, водій не заявляв, що свідчить відсутність будь-яких претензій до працівників поліції з боку водія і про такі зауваження відсутні записи в складених і підписаних водієм, документах адміністративної справи. Крім того, з протоколу тестування на алкоголь від 20 вересня 2016 року, видно дані про спеціальний прилад «Драгер» про те, що він має серійний № 6820, а остання перевірка його відбувалася 12 вересня 2016 року. Використання даного приладу поліцейськими з метою тестування на алкоголь передбачено п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09.09.2009 №406/666. Отже, такі доводи апеляційної карги адвоката, є безпідставними.

Сумнівними є доводи апеляційної скарги захисника Ганненка О.С. про те, що працівники поліції порушили процедуру його огляду на стан алкогольного сп'яніння. Даних про те, що на місці зупинки, водій ОСОБА_3, вимагав проведення медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі в справі про адміністративне правопорушення немає. З результатами тестування на алкоголь одразу погодився про що поставив свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3), у протоколі тестування на алкоголь (а.с 2) і в акті огляду (а.с. 4). Право тестування на алкоголь, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом поліцейським передбачено вище наведено Інструкцією. Крім того, водій транспортного засобу, не позбавлений права, у випадку не згоди з результатами тестування на алкоголь спеціальним приладом на місці зупинки транспортного засобу, самостійно звернутися до закладу охорони здоров'я, з метою спростування результатів попередніх результатів. Таке право водій ОСОБА_3 не використав, отже і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника Ганненка О.С., стосовно не роз'яснення прав та обов'язків передбачених ст. 268 КУпАП, теж не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення мається власноручний підпис ОСОБА_3 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення про роз'яснення його прав і обов'язків і будь-яких зауважень на місці зупинки працівникам поліції не пред'являв, що дає підстави вважати про сумнівність цих тверджень. У розділі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП за № 238886 від 20 серпня 2016 року, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення, водій ОСОБА_3, взагалі відмовився надати пояснення, або записати свої зауваження на дії працівників поліції. Не оскаржував дії працівників поліції, водій ОСОБА_3 до прокурора і суду, про що підтвердив в суді апеляційної інстанції. Відтак, доводи апеляційної скарги адвоката про порушення прав водія ОСОБА_3 на місці його зупинки і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і проведення тестування на алкоголь, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника Ганненка О.С. про те, що суд незаконно поклав в основу судового рішення показання свідка ОСОБА_6, вважаю, заслуговують на увагу, оскільки, ОСОБА_6, є інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми і безпосередньо складав відносно ОСОБА_3, протокол про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2016 року, а тому в розумінні ст. 272 КУпАП, не може бути одночасно свідком адміністративного правопорушення і органом (посадовою особою) на складання проколу, в даному випадку. Відповідно до частини 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. Отже, з мотивувальної частини суду першої інстанції, посилання суду на показання ОСОБА_6 слід виключити, відповідно апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення. Проте, ці зауваження захисника Ганненка О.С., за своєю суттю, не впливають на законність судового рішення про визнання ОСОБА_3, винуватим за частиною 1 ст. 130 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_3, судом накладено в порядку передбаченому ст.33-34 КУпАП і межах санкції вчиненого адміністративного правопорушення.

Твердження захисника Ганненка О.С., про те, що складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, не відповідає закону, є безпідставними, оскільки складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення, є документом суворої звітності, має відповідну серію і номер, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Ганненка О.С., про те, що суд першої інстанції суд не дослідив відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції є безпідставними, оскільки, в суді першої інстанції, було з'ясовано, що запис з відео регістратора поліцейського ОСОБА_6 не зберігся, про що він особисто повідомив суду.

Доводи апеляційної карги захисника Ганненко О.С. про те що суд першої інстанції порушив ст. 247 і 280 КУпАП оскільки не викликав і не допитав свідків правопорушення, вважаю безпідставними. Як видно з матеріалів адміністративної справи, письмові клопотання про виклик свідків в судове засідання зі сторони захисника Ганненка О.С. чи ОСОБА_3 до суду першої інстанції не надходили. Відповідно суд першої інстанції обмежився тільки оголошенням письмових пояснень свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_10, які маються на а.с. 5 і 6. Такого клопотання з їх сторони не має в апеляційній скарзі. Вважаю, будь-яких порушень закону про адміністративні правопорушення, в цій частині суд першої інстанції, не допустив.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Ганненка О.С. - задовольнити частково.

Змінити постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3, виключити з мотивувальної частини судового рішення посилання суду першої інстанції на показання свідка ОСОБА_6, у іншій частині - залишити без зміни.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіШунько Г. О.