Провадження № 3/522/5667/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Бойчук А.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Одесі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 11.08.2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська гр. ОСОБА_1 С, В. керував т.з. Toyota rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 з явними признаками алкогольного спяніння, а саме: нечітка хода, почервоніння очей, різкий запах «з ротової порожнини», від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.130 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав і стверджував, що викладені в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення висновки про адміністративне правопорушення є безпідставними і суперечать чинному законодавству, що підтверджується наступним:

Так, згідно п. 2.9 ПДД водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець ясно, чітко, конкретно вказав, що з об'єктивної сторони аналізоване правопорушення виражається в управлінні або передачу управління транспортних засобів в стані алкогольного спяніння.

В протоколі серії АП2 № 105107 від 11.08.2016 року інспектор роти № 3 бат. №2 лейтенант поліції ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Проте, дане твердження не відповідає дійсності та не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, до матеріалів справи не долучено жодного доказу, що б підтверджував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення АП2 №105107 від 11.08.2016.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані року інспектор роти № 3 бат. №2 лейтенант поліції ОСОБА_2 як правопорушення, передбачене ст. 130 КпАП України, при цьому з матеріалів про адміністративне правопорушення не вбачається якою частиною вказаної статті передбачена відповідальність за це правопорушення.

Окрім цього, суд звертає увагу на відсутність відомостей щодо свідків, залучених при проведені огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у зазначеному протоколі серії АП2 №105107 від 11 серпня 2016 року.

Співробітником Управління патрульної поліції у м. Одесі ОСОБА_2 допущено однобічність, неповноту і упередженість, внаслідок чого в обґрунтування нібито винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП покладені не належні, не достовірні, не допустимі та суперечливі докази.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП ч.1 п.1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд, оцінювання зібрані по справі докази в їх сукупності, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення приходить до висновку, що в матеріалах справи недостатньо доказів для визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В діях Павлова С, В. відсутня об'єктивна сторона складу правопорушенняі як наслідок - склад інкримінованого йому діяння, тому суд вважає за необхідне адміністративну справу у відношенні останнього припинити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за яким суд міг би прийняти рішення суду не представлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 38, 130, 221, 247, 256, 280, 283, 284 Кодекса України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в йогодіях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси А.Ю. Бойчук