Провадження № 3/470/281/16
Справа № 470/772/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С. Ф., при секретарі Гордієнко О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого керівником «ТІІМ - Авто», зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2016 року близько 04 год. 40 хв. в м.Миколаєві по просп. Центральному біля будинку № 37, Заводського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер».

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, суду показав, що ввечері 19 листопада 2016 року вживав горілку. Вранці, 20 листопада 2016 року був зупинений працівниками поліції, у присутності свідків він продув алкотестер, однак вважав виявлений у крові вміст алкоголю завищеним. При складанні протоколу працівниками поліції йому не були розяснені його права та порядок проходження медичного огляду у медичному закладі. При цьому, працівники поліції зловживали наданими їм правами, наносили йому тілесні ушкодження, вдягали кайданки та застосовували сльозогінний газ. Його захисник ОСОБА_2 вважала, що результати огляду на стан спяніння слід визнати недійсними, а провадження у вказаній справі слід зупинити до прийняття рішення за заявою ОСОБА_1, що внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2016 року про перевищення працівниками поліції службових повноважень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, та його захисника, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №132425 від 20.11.2016 року, згідно якого того ж дня, о 04.40 год. в м. Миколаєві по просп. Центральному біля буд.37 Заводського району ОСОБА_1 керував т/з «MAZDA6» д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у звязку з виявленими ознаками (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) в присутності двох свідків за допомогою технічного засобу «Алкотест Драгер» кількісний показник становив 1.44 % проміле алкоголю у крові (а.с.1). Роздруківкою показників алкотестеру 6810 «Драгер», згідно якого, після проведення тесту було встановлено, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 1.44 проміле (а.с.2).

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких слідує, що в їх присутності ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного спяніння проходив огляд на стан спяніння та погодився з його результатами (а.с.3-4).

Частково поясненнями ОСОБА_1, який в судовому засіданні хоча і не визнав себе винуватим, проте фактично підтвердив всі істотні обставини керування транспортним засобом в стані спяніння після вживання алкогольних напоїв, за обставин зазначених у протоколі, обставини проведення огляду в присутності свідків та результати огляду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він був незгоден з результатами огляду на стан спяніння, суд вважає неспроможними та такими що спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні. Відповідно твердження захисника про визнання результатів медичного огляду недійсними, через незгоду ОСОБА_1 з його результатами є безпідставними. Частина перша ст. 267 КУпАП передбачає оскарження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння у встановленому законом порядку, однак не при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 про те, що працівником поліції не були розяснені його права, є голослівними, та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, з якого також убачається що під час його складання ОСОБА_1 відмовився скористатися своїм правом, передбаченим ст.268 КУпАП, щодо дачі пояснень про обставини скоєного або наявних у нього заперечень.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а тому вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує особу ОСОБА_1 який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відсутність обставин які помякшують або обтяжують відповідальність, та доходить висновку про накладення стягнення в мінімальних межах ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот (600) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок 0065, , одержувач УДКСУ у Березнегуватському районі, код 22030101, МФО 826013.

Постанова з дня її отримання може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

Суддя С. Ф. Орлова