Справа № 168/663/16-п
Провадження № 3/168/149/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016р. суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О. Й., розглянувши cправу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого і проживаючого заадресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

в с т а н о в и в:

25.08.2016р. близько 14 год. 35 хв. по польовій дорозі в с. Сереховичі Старовижівського району Волинської області ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Суду ОСОБА_1 пояснив, що вказаним автомобілем, ще о 09.00 год. ранку приїхав його батько, поставивши на естакаду для проведення ремонту, і таким чином, впродовж всього дня автомобіль стояв не рухаючись. Він особисто за кермом цього автомобіля не їздив, а коли приїхали працівники поліції, то він сам підійшов до них. Там же пройшов огляд на стан спяніння за допомогою приладу. Після цього з працівниками поліції поїхав в приміщення сільської ради для встановлення особи, де секретар сільської ради підтвердила його особу. Щодо визнавальних пояснень написаних ним у протоколі пояснив, що писав їх під диктовку працівників поліції. Просить закрити щодо нього справу за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вина ОСОБА_1, незважаючи на його заперечення, підтверджується наданими суду доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 995267 від 25 серпня 2016 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 погодився з викладеними у ньому обставинами, пояснивши, що «вживав 0,5 л. алкогольного пива перед тим як керувати автомобілем «ГАЗ», вину визнає, просить суд попередити». Підставами проведення огляду є такі ознаки: різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя. Суд бере до уваги даний протокол як доказ, оскільки за вимогами КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення;

-результатом тестування на алкоголь до протоколу АП1 № 995267, згідно з яким результат тесту є позитивним 1.13‰;

-поясненнями в суді свідка ОСОБА_2 про те, що вона працює секретарем Сераховичівської сільської ради, в приміщенні сільської ради, в її присутності та в присутності двох працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння, за результатом якого встановлено, що він перебував в стані спяніння, що вона підтвердила своїм підписом;

-поясненнями поліцейського ОСОБА_3 про те, що в ході патрулювання він виявив автомобіль, що їздив по польовій дорозі в с.Сераховичі. На вказівку поліції водій зупинився, заїхавши на естакаду. Документів про право керувати транспортним засобом водій не мав при собі, за що на нього в подальшому складено протокол за ст.126 КУпАП, в ході розмови виникли підозри щодо вживання ним алкоголю. Для встановлення особи водія працівники поліції і вказаний водій прибули до сільської ради, де встановлено його особу, також в присутності працівників поліції і секретаря сільради ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовані поясненнями працівника поліції, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 про те, що керував автомобілем, також встановлено, що відносно нього складено протокол за порушення вимог ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом без належних документів.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 автомобілем керував.

Пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що він сам «пригнав» автомобіль зранку на естакаду і автомобіль нікуди впродовж дня не переміщався, суд не бере до уваги, оскільки він є батьком ОСОБА_1 і може бути зацікавлений в результаті справи. Крім того, ОСОБА_4 не був присутній впродовж дня при ремонті автомобіля, і про те, що автомобіль не рухався знає зі слів інших.

Пояснення свідка ОСОБА_5 суд не бере до уваги, оскільки як повідомив свідок, він не перебував постійно на території підприємства, а відлучався з роботи, повернувся тоді, коли працівники поліції з ОСОБА_1 вже виїжджали в сільську раду.

Пояснення свідка ОСОБА_6 суд не бере до уваги. Так, свідок пояснив, що бачив автомобіль ОСОБА_4, який стояв на естакаді, але сам свідок перебував поблизу естакади впродовж нетривалого часу (5-10 хв.), оскільки поїхав додому, тому не був свідком зупинки чи спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Крім того, слід врахувати й те, що є розбіжності в поясненнях самого ОСОБА_1, останній вказав в суді, що проходив огляд на стан спяніння на території біля естакади, в той же час свідки пояснили, що це відбувалось в приміщенні сільської ради, а пояснити розбіжностей в поясненнях ОСОБА_1 не зміг.

Відповідно до ст.266 КУпАП і п.п. 1, 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення та результати огляду на стан спяніння складені уповноваженими на те особами з заповненням всіх необхідних реквізитів і з дотриманням вимог закону, і в них зафіксовані усі факти, що мають значення для вирішення справи та підтверджені іншими матеріалами справи.

Незважаючи на те, що одним із свідків огляду є працівник поліції, і формально даний доказ отриманий в порушення порядку встановлення факту спяніння, проте, викладені в ньому обставини підтверджені у ході розгляду справи. Так, факт перебування в стані спяніння ОСОБА_1 сам визнає в судовому засіданні, огляд проведено в присутності посадової особи органу місцевого самоврядування, яка підтвердила що була присутня при цьому, крім того, за результатами огляду встановлено факт перебування водія в стані спяніння.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу. ОСОБА_1 своїх заперечень з приводу результатів тестування на алкоголь не висловлював, добровільно підписав протокол про адміністративне правопорушення. Жодних клопотань з цього приводу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не заявляв. Будь-які додаткові пояснення про те, що він був не згідний з результатами вимірювання працівниками поліції стану його спяніння алкотестером «Драгер», чи наполягав на проходженні огляду в медичному закладі в зазначеному протоколі, чи в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням визнавальних письмових пояснень ОСОБА_1 про керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння, що були добровільно ним написані, без будь-якого тиску та насильства, пояснень працівника поліції, свідків, доходжу висновку про достовірність результату проведення огляду ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів на стан спяніння (результату тестування за допомогою алкотестера).

Сам по собі той факт, що свідок, який протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не складав, є поліцейським, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні та його визнавальних письмових пояснень, відсутності заперечень щодо отриманого за наслідками добровільного проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу результату тестування на алкоголь, не може свідчити про умисну неправдивість результату алкотесту.

Беручи до увагу практику Європейського суду з прав людини, зокрема наведену у рішенні від 23 квітня 1997 року справа «ОСОБА_6 та інші проти Нідерландів» (Case of Van Mechelen and Others v. the Netherlands) не можна вважати, що поліцейські не можуть бути свідками, проте важливим в такій ситуації є те, аби стороні захисту була відома особа такого свідка та надана можливість продемонструвати упереджене, необєктивне ставлення цього свідка чи неправдивість його показань, та аби показання такого свідка не були єдиним доказом винуватості особи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності як помякшуючу відповідальність обставину, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, враховуючи його майновий стан, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ч.1, 2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення 25.08.2016 року, строки накладення адміністративного стягнення минули 25.11.2016 року, у звязку з його відсутністю, поданням клопотань по виклик свідків для забезпечення повноти судового розгляду, а тому провадження підлягає до закриття на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження, у звязку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_7