Провадження № 3/761/6579/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В.М., за участю секретаря Філь В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, СПД фізична особа, який зареєстрований та проживає за адресою - АДРЕСА_1, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2016 гр. ОСОБА_1.17.09.2016 передав керування автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1, гр. ОСОБА_3, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 до суду прибув, провину свою не визнав, оскільки наполягав, що передав керування автомобілем гр. ОСОБА_3, не усвідомлюючи, що остання перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

У подальшому ОСОБА_1 свої показання змінив та зазначив, що 17.09.2016 він спільно зі своїми друзями, рухаючись по вул. Великій Васильківський у м. Києві, були зупинені працівниками поліції. За кермом автомобіля перебувала гр. ОСОБА_3, яка приїхали на вказаному вище автомобілі, щоб відвезти їх в інший заклад відпочинку, оскільки ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Під час огляду інспекторами патрульної поліції гр. ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, встановлено, що вона перебувала у стані алкогольногть сп'яніння, про що ОСОБА_1 було невідомо.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 показала, що 17.09.2016 вона приїхала на прохання ОСОБА_1 за ним та іншими особами до закладу відпочинку, щоб перевезти їх до іншого місця. Під час руху по вул. Великій Васильківський у м. Києві вони були зупинені працівниками патрульної поліції, які запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_3 наполягала, що ОСОБА_1 керування автомобілем їй не передавав, оскільки вона ним користувалась на протязі декількох днів. Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що свідомо ввела в оману ОСОБА_1 відносно того, що перебуває у тверезому стані.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - інспектори патрульної поліції, показали суду, що 17.09.2016 їх увагу привернув автомобіль «БМВ», за кермом якого перебувала ОСОБА_3 Оскільки у вказаної особи були ознаки алкогольного сп'яніння, інспектори запропонували їй пройти тест на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Згідно з результатами тесту вміст алкоголю становив 1,78 проміле. У цей час ОСОБА_1, який також перебував у вказаному автомобілі у стані алкогольного сп'яніння, повідомив, що саме він передав керування автомобілем ОСОБА_3, оскільки був впевнений, що остання перебуває у тверезому стані.

Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що за результатами огляду ОСОБА_1, встановлено, що останній перебував у стані сп'яніння, вміст алкоголю становив 1,90 проміле.

Суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 17.09.2016 серії АП2 № 486656, який складений уповноваженою особою, результат тесту на стан алкогольного сп'яніння гр. ОСОБА_1, проведеного за допомогою приладу «Драгер» від 17.09.2016 №170, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2016, якою на гр. ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис, наданий працівниками патрульної поліції, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «г» ПДР.

Вказаний пункт ПДР передбачає, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Отже, матеріалами справи має бути доведено, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем гр. ОСОБА_3, усвідомлюючи, що остання перебуває у стані алкогольного сп'янінні.

Водночас, виходячи з обставин справи, зокрема з дослідженого під час судового засідання відеозапису, показань інспекторів поліції, суддя дійшов висновку про те, що гр. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та не бажаючи порушувати правила дорожнього руху, передав керування автомобілем гр. ОСОБА_3, яка приховала від ОСОБА_1, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

З наведеного витікає, що зазначене інспектором поліції у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає з'ясованим у засіданні обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 свідомо приховала від ОСОБА_1, свій стан сп'яніння, а останній не міг оцінити цієї обставини, оскільки сам був нетверезий.

Таким чином, матеріали справи об'єктивних даних, які б свідчили, що гр. ОСОБА_1 умисно передав керування автомобілем особі, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку про недоведеність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно з ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити через відсутність у його діях події та складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М.Циктіч