Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/276/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживає п/к. Камяний, 10 А, в м. Бобринець Кіровоградської області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2016 року на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 25 вересня 2016 року о 22 год. 15 хв., у м. Бобринець по вул. Шевченка, з явними ознаками алкогольного спяніння, керував мотоциклом Мінськ, державний номер 82-65 КДК, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду від 07.12.2016 року та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що суд першої інстанції не зясував всіх необхідних обставин справи, передбачених ст.ст. 247, 280,283, 284 КУпАП, однобічно оцінив докази, та не навів у своєму рішенні докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Також, вказує і на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що поліцейські пропонували йому пройти на місті тест із застосуванням спеціальних засобів на визначення стану спяніння, що є необхідним відповідно до Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, а в разі його відмови зробити це пропонується пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя. Однак, нічого з перелічених вимог поліцейські не виконали, оскільки йому не пропонували пройти медичне освідування на визначення стану алкогольного спяніння та склали протокол у його відсутності. Долучені до протоколу пояснення свідків написані одною особою та з однаковим формулюванням, без конкретики обставин і лише вказано, що «відмовився від проходження медичного огляду в установленому порядку і пояснив, що вживав спиртні напої», тому вважає їх незаконними, що свідчить на його думку про фальсифікацію справи, оскільки він не вживав спиртні напої, а тому і не міг цього пояснити. Оскільки протокол складено в порушення встановленого порядку проходження такого огляду, тому він є незаконним, а відповідно і постанова суду винесена на підставі такого протоколу є незаконною та необґрунтованою.

Вказує і на те, що на підтвердження того факту, що він не був тоді за кермом у стані алкогольного спяніння, свідчить і той факт, що поліцейські відповідно до Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, не відсторонили його від керування транспортним засобом та не провели заходів по тимчасовому затриманні транспортного засобу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження по справі, вивчивши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема пунктами 2, 6, розділу І та пунктами 1 6 розділу ІІ, передбачено, що у разі наявності ознак спяніння, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії АП2 № 461590 від 25.09.2016 року, ОСОБА_3 поставлено у провину те, що він 25.09.2016 року о 22 год. 15 хв. у м. Бобринець по вул. Шевченка керував мотоциклом Мінськ, державний номер 82-65 КДК, з явними ознаками алкогольного спяніння, мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП (а.с.4).

У протоколі зазначено, що ОСОБА_3 відмовився надати пояснення по даному факту, отримати копію протоколу та від підпису в протоколі. При цьому, у даному протоколі вказано двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і долучені до справи їх аналогічні пояснення, викладені на одному окремому аркуші справи та записані слово в слово самим поліцейським ОСОБА_7, яким і складено вказаний адміністративнй протокол, а тому за вказаних вище обставин справи у суду є обгрунтовані сумніви щодо законності складеного протоколу.

Також, з долучених до справи аналогічних пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що 25.09.2016 року у м. Бобринець по вул. Шевченка у їх присутності гр. ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в установленому порядку і пояснив, що вживав спиртні напої після чого керував т/з, також відмовився від підпису адмін. протоколу. Крім того, з пояснень зазначених свідків не вбачається, що вони були свідками того, коли саме та за яких обставин працівники поліції зупинили скаржника, та що правопорушнику на місці пропонували пройти огляд на стан спяніння та продути алкотестер Драгер, але він від цього відмовився (а.с.5).

В апеляційному суді ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і пояснив, що дійсно 25.09.2016 року близько 22 год. у м. Бобринець на вул. Шевченка поблизу церкви його зупинили поліцейські, у той час коли він керував мотоциклом Мінськ. На їх вимогу надати документи пояснив, що він забув їх вдома, а оскільки проживає поряд то може їх принести. Поспілкувавшись близько одної хвилини його відпустили і він поїхав додому. Приблизно через місяць дізнався з виконавчої служби, що на нього складено протокол за керування транспортним засобом без документів, оскільки він даного факту не заперечував тому відразу сплатив штраф, а копію квитанції долучено до даної справи. Лише після цього його викликали до суду, де він дізнався про те, що на нього складено також протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП. Викладені у даному протоколі обставини він повністю заперечує. У районному суді розгляд справи декілька раз відкладався через неявку свідків, і справу розглянуто за участі лише одного свідка, оскільки як було зясовано судом, що підтвердив у суді і сам поліцейський, що свідок ОСОБА_5 тривалий перебуває на заробітках у ОСОБА_2. Вказує і на те, що поліцейський ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_6 у суді надали суперечливі пояснення, оскільки свідок пояснив, що правопорушнику, тобто йому, поліцейські на місці пропонували продути пристрій Драгер, але він відмовився, а сам поліцейський у суді заявив про те, оскільки алкотестер у них був у неробочому стані, тому вони не пропонували його продути ОСОБА_3

Така поведінка свідків та поліцейського викликає обґрунтовані сумніви, щодо їх неупередженості в результатах розгляду справи.

Як видно з оскарженої постанови суду від 07.12.2016 року, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 винним себе також не визнав, категорично заперечував зазначені у протоколі обставини справи та стверджував, що алкогольні напої не вживав та був у той вечір тверезим і транспортним засобом у стані спяніння не керував, продути алкотестер Драгер йому не пропонували тому вважає що даний протокол складено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП (а.с.28).

Допитаний у районному суді свідок ОСОБА_6 пояснив, що 25.09.2016 року він був присутнім коли працівники Бобринецької поліції зупинили ОСОБА_3 та пропонували йому пройти медичний огляд на стан спяніння, на що останній відмовився в присутності його та свідка ОСОБА_5 (а.с.28).

Допитаний у районному суді поліцейський ОСОБА_7 пояснив, що 25.09.2016 року у м. Бобринець на вул. Шевченка був зупинений ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного спяніння, мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився, що було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків. Оскільки алкотестер не був у робочому стані, ОСОБА_3 не пропонували його продуття (а.с.29).

За таких обставин, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, районним судом належним чином не перевірено в судовому засіданні та не надано правильної оцінки показанням зазначених у протоколі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а відтак безпідставно враховано їх письмові показання, а також показання надані у суді свідком ОСОБА_6 та поліцейським ОСОБА_7, на підтвердження винуватості правопорушника, оскільки як встановлено апеляційним судом жоден свідок не підтвердив того факту, що правопорушнику пропонувалося пройти огляд на стан спяніння на місці та що він від цього відмовився. Більше того, сам поліцейський, який склав стосовно скаржника адміністративний протокол по даній справі у суді першої інстанції підтвердив той факт, що правопорушнику не пропонувалося пройти огляд на стан спяніння на місці, оскільки алкотестер не був у робочому стані.

Тому й не можуть підтвердити факт відмови правопорушника від проходження огляду на стан спяніння на місці його зупинки, а лише вказують на його відмову від проходження медичного огляду в установленому, тобто від огляду на стан спяніння у лікарні.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається з вищезазначеного, вказані вимоги закону при розгляді даної справи в суді першої інстанції були порушені.

Розглядаючи дану справу по суті, районний суд належним чином не перевірив та будь-яким чином не спростував твердження правопорушника про те, що він на той момент був тверезий і не керував мотоциклом у стані спяніння, а тому не відмовлявся пройти огляд на стан спяніння на місці і зробити це йому ніхто не пропонував, а тому суд безпідставно врахував письмові пояснення вказаних у протоколі двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки правдивість долучених до справи їх письмових пояснень належним чином судом не перевірено, до того ж вони не підтверджують дотримання поліцейським порядку проведення такого огляду, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП (а.с.5,28).

За таких обставин справи місцевий суд, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, не дослідив всебічно, повно і обєктивно всі обставини справи, а тому передчасно та безпідставно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме в частині порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки достовірними доказами по справі не підтверджено, що правопорушник відмовився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, більше того показаннями самого поліцейського у районному суді підтверджено, що пройти такий огляд на місці скаржнику взагалі не пропонувалося, що позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи та дослідженими судом доказами по даній справі підтверджено, що в даному випадку огляд правопорушника на стан спяніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

Тому за вказаних обставин справи слід дійти правильного висновку про те, що матеріалами справи не підтверджується в діях скаржника наявність обєктивної сторони зазначеного правопорушення.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням вищезазначених порушень, судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі закрити у звязку із відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2