Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, прож.: АДРЕСА_1,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2016 року,

з участю секретаря судового засідання Гончарука С.С.,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 о 05 год. 20 хв. 08 вересня 2016 року керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Житомирі по вул. Черняхівського в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати. Закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звільнити його від сплати судового збору.

Посилається на те, що постанова є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Докази, на які суд послався в постанові на докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які він не підписував. В графах: про роз'яснення прав і обов'язків, про підпис правопорушника, про тимчасовий дозвіл на право керування, про результати огляду на стан сп'яніння, стоїть не його підпис. В судовому засіданні не з'ясовувалося питання щодо його підписів і протокол з цього приводу не досліджувався. Про те, що у вказаних документах міститься його підпис він дізнався із постанови суду. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом по справі. Суд не допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на пояснення яких послався в своїй постанові, з приводу підписання ним акту огляду та його згоди з ним. Не допитав та не взяв до уваги письмові заяви свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили його покази щодо обставин справи. Безпідставно не взяв до уваги та із-за неістотних суперечностей піддав сумніву покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Зазначає, що він був не згодний з оглядом на стан сп'яніння і вимагав від поліцейських проведення такого огляду у закладі охорони здоров'я в присутності свідків, але йому в цьому було відмовлено і тому він був змушений самостійно пройти освідування на стан сп'яніння. Працівниками поліції не роз'яснювався йому порядок застосування спеціального технічного засобу, при ньому та свідках не розкривався новий мундштук і не вставлявся в вимірювальний прилад, на його вимогу не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Копію акту огляду йому не було вручено, чим грубо порушено ст. 266 КУпАП, п.п. 3-5, 7, 9, 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважає, що висновок токсилогічного дослідження крові на вміст алкоголю є допустимим і належним доказом того, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Щодо годин проведення його огляду у закладі охорони здоров'я, посилається на те, що його затримання працівниками поліції та складання матеріалів тривало з 5 год. 20 хв. до 7 год., добрався до закладу охорони здоров'я близько 8 год. 30 хв., і з технічних причин огляд було проведено о 9 год. З адміністративним протоколом, який складений відносно нього за ст. 122 КУпАП та який був складений у присутності свідків, він погодився.

Заслухавши доповідь судді, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3 ( які містяться на технічному носії інформації фіксування судових засідань), дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Хоча ОСОБА_2 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії від АП1 №932953 від 08 вересня 2016року, складеного у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, пояснення яких були досліджені судом. Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_2 у присутності зазначених свідків проходив огляд на стан сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер» за результатами якого виявлено в ОСОБА_2 1,71% проміле, який був занесений до даного акту обстеження на стан алкогольного сп'яніння та підписано останнім власноручно.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції всебічно та повно дослідив усі надані докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, у присутності яких було складено цей протокол та які засвідчили факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння та підписання останнім як протоколу, так і результатів його освідування.

В апеляційному суді в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_3, який пояснив, що біля 05 годин ранку йшов на рибалку та біля Чуднівського мосту до нього підійшов поліцейський, який запропонував йому бути свідком, на що він погодився. Підійшов до поліцейської машини, біля якої стояла дівчина - поліцейський, ОСОБА_2 та ще один свідок ОСОБА_4 Поліцейські запитали в ОСОБА_2, чи вживав він алкоголь, на що останній заперечив. В подальшому поліцейськими було запропоновано ОСОБА_2 пройти освідування на алкотестері «Драгер», на що останній погодився. Поліцейські розпечатали при свідках мундштук алкотестра «Драгер». В результаті освідування цей прилад показав наявність у ОСОБА_2 алкоголю - 1,69 проміле. Після цього поліцейськими було повторно розпечатано новий алкотестер «Драгер», який при повторному продуванні показав 1,7% проміле. Після цього було складено протокол, в якому ОСОБА_2 та свідок особисто його підписали.

В судовому засіданні також були досліджені та оголошені пояснення свідка ОСОБА_4, який був запрошений працівниками поліції для проведення освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на алкотестері «Драгер». Вказаний свідок надав аналогічні пояснення зі свідком ОСОБА_3

Такі показання свідків є послідовними і узгоджуються з іншими доказами, які були ретельно досліджені судом першої інстанції.

Так, при розгляді справи в апеляційному суді були безпосередньо допитані у якості свідків працівники поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які показали, що 08 вересня 2016року ними було помічено автомобіль НОМЕР_2, який рухався по вулиці Черняховського у місті Житомирі, який не увімкнув світловий покажчик повороту. Після зупинки даного транспортного засобу та під час спілкування з ОСОБА_2 були помітні явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме характерний запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння пальців. ОСОБА_2 було запропоновано пройти обстеження за допомогою приладу «Драгер», на що останній спочатку відмовився, зазначивши, що він не керував транспортним засобом. Однак згодом погодився. Обстеження на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 проведено у присутності двох свідків. За результатами проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння перший раз результат показав 1,69% проміле, після чого було проведено другий тест із заміною мундштука із вакуумної упаковки, який показав результат - 1,71% проміле, що було відображено в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_12 було роз'яснено його права та обов'язки, про що він власноруч розписався як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якими він ознайомився, у тому числі у графі «З результатами згоден».

Наведене спростовує посилання апелянта на ту обставину, що у вказаних документах міститься не його підпис.

Крім того з наданих працівниками поліції матеріалів відеореєстраторів, які були переглянуті судом, вбачається, що саме ОСОБА_2 керував вказаним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги стосовно неврахування судом висновків токсикологічного дослідження, яке було проведено за ініціативою ОСОБА_2, є неспроможними та спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з постанови, суд дав належну оцінку вказаному доказу та обґрунтовано дійшов до висновку, що засвідчення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» було здійснено працівниками поліції о 06.04, а отримання зразків крові для проведення токсикологічного дослідження крові здійснено ОСОБА_2 за власною ініціативою у відсутність поліцейських було здійснено о 09.00год., тобто медичний огляд було проведено більше,ніж через три години після виявлення підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння. За таких підстав, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що токсикологічне дослідження крові на вміст алкоголю є недопустимим, оскільки отриманий в порушення вимог ст.266 КУпАП.

Доводи апелянта на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є безпідставними.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичної оцінки показів вказаних свідків, оскільки їх покази суперечать один одному, іншим доказам по справі, та містять суперечності, які викликають сумнів у їх правдивості та належно обґрунтував свій висновок в оскаржуваній постанові.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Вид стягнення ОСОБА_2 судом першої інстанції призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП та обґрунтовано застосовано стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

Таким чином, постанова суду є законною, обґрунтованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області В.Ю. Шевченко