Справа № 488/4371/16-п
Провадження № 3/488/2289/16
ПОСТАНОВА

13.12.2016 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул.Багрицького,2а,-

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.11.2016 року о 09.50 годині під час керування транспортним засобом Ford Mondeо д/н НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому правопорушенні не визнав, суду показав, що він не чув звуку сирени поліцейського автомобіля, бо гучно грала музика в його машині, не знав, що його переслідують, а коли почув вимогу поліцейських - відразу зупинився.

Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 125305 від 14.11.2016 року;

відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного, відповідно до якого вбачається, як о 9.35 години автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 зупинений співробітниками поліції за порушення ПДР України. В період часу з 9.35 по 9.52 години в ході співбесіди із співробітниками поліції, ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому правопорушенні категорично заперечує, виконати вимогу поліції надати документи для складання постанови відмовляється. Каже про те, що буде їхати, на що співробітники поліції його не відпускають, однак о 9.48 години водій ОСОБА_1 без дозволу поліції залишає місце його зупинки, на що співробітники поліції на службовому автомобілі із увімкненим спеціальним звуковим сигналом, проблисковими маячками та вимогою зупинитися вирушають за ним та здійснюють його переслідування. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 намагається уникнути зупинення, у порушення ПДР України рухається із підвищеною швидкістю та здійснює обгін транспортних засобів, що йдуть попереду, створюючи таким чином аварійну обстановку на дорозі. Таке переслідування ОСОБА_1 триває близько 4-х хвилин. Після того, як співробітники поліції наздогнали автомобіль ОСОБА_1, о 09.52 години останній зупинився на узбіччі.

Аналізуючи представлені суду докази, суд приходить до наступних висновків:

відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог зазначених Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху; б) дати можливість перевірити технічний стан, номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав.

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_1щодо його непричетності до інкримінованого правопорушення, оскільки такі його показання спростовані відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного. Підстав вважати, що ОСОБА_1 не знав про його переслідування співробітниками поліції, враховуючи, що останній залишив його місце зупинки після порушення ПДР України та з метою невиконання вимог співробітників поліції щодо складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, у суду немає.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписаний особисто, тому суд вважає, що останній із данними, викладеними у протоколі погодився, ніяких зауважень на час складання протоколу не мав.

Такі показання ОСОБА_1 є суперечливими та нелогічними; суд вважає їх засобом його захисту, надані з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Надавши оцінку представленим доказам, знаходжу доказаною вину ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною статтею 122-2 КУпАП - ОСОБА_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку його транспортного засобу та такі дії ОСОБА_1 було вчинено умисно.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу ОСОБА_1., який у вчиненому не розкаявся, протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - що інкриміноване правопорушення було вчинене ОСОБА_1 відразу після порушення ПДР України; що, співробітниками поліції було здійснено його переслідування, в ході якого ОСОБА_1 створив реальну небезпеку учасникам дорожнього руху; а також враховуючи зухвалу поведінку порушника відносно співробітників поліції, задля запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами і не знаходжу підстав для застосування іншого виду адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) на користь держави (р/р 0004, одержувач: державний бюджет Корабельного району міста Миколаєва, код класифікації доходів 22030101, Банк: ГУДКСУ у Миколаївській області, , МФО: 826013).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна