Справа № 462/5129/16-п Головуючий у 1 інстанції: Руміловва Н.М.
Провадження № 33/783/813/16 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю правопорушниці ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №373370 від 15 вересня 2016 року, ОСОБА_1, 15 вересня 2016 року о 03 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Гніздовського, 4, керувала транспортним засобом OPEL CORSA, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком №1358 від 15.09.2016 року, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову правопорушниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року скасувати, та закрити провадження по справі. Мотивує це тим, що судом не вірно зазначено, що вона відмовлялася від проходження перевірки на приладі «Drager», оскільки на першу вимогу медичних працівників тричі продула в прилад«Drager», однак він не показав вживання нею алкоголю, тому просила медиків надати їй сертифікат відповідності пристрою задля того, щоб переконатися, шо він справний та показав вірний результат і в чому їй категорично було відмовлено. Не згідна із протоколом та висновком медичного огляду.

Розгляд цієї справи за клопотаннями правопорушниці ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 неодноразово відкладався з різних причин та станом на 21 грудня 2016 року зі сторони правопорушниці свідок ОСОБА_3 не зявилася.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виступ правопорушниці ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які підтримала апеляційну скаргу, а захисник ОСОБА_2 зазначив, що протокол складений працівниками поліції не в належному місці, без понятих, доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №373370 від 15 вересня 2016 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння за №1358, складеного о 03 год. 55 хв. 15.09.2016 року ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння та відмовилась від аналізів на етанол.

Крім цього вважаю, що суддя першої інстанції прийшов до вірного висновку, що надані суду правопорушницею доводи не можна вважати доказом того, що вона керувала транспортним засобом не у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п.п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно до ст.266 ч.4 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається з пояснень правопорушниці в судовому засіданні суду першої інстанції, працівники поліції наполягали на проходження алкотесту «Drager», однак ОСОБА_1 відмовилась на підставі не надання їй документів про підтвердження його сертифікації. При цьому судом звернуто увагу, на те, що в своїх письмових поясненнях правопорушниця ОСОБА_1 зазначила, що навпаки, вона проходила алкотест, дула неодноразово в прилад «Drager», який не показав результатів наявності в неї алкоголю, що не завадило їй все рівно вимагати сертифікації приладу.

Крім цього, суддя першої інстанції вірно оцінив категоричну відмову правопорушниці ОСОБА_1 від проходження алкотесту приладом «Drager», проходження медичного огляду на стан спяніння, та розбіжності в її письмових та усних поясненнях в судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки такі свідчать про намагання її уникнути відповідальності за свої дії.

Під час розгляду справи суд належним чином дослідив всі обставини справи та дані про особу правопорушника, підставно визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, наклав на неї стягнення, яке відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника.

Водночас на вимогу Апеляційного суду Львівської області надійшла відповідь із Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру від 13.12.2016 року № 706, та доданим актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001358 від 15.09.2016 р., де зазначено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного спяніння.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року є законна, обґрунтована та постановлена відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_4