Провадження № 3/643/4263/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016

20 грудня 2016 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу, яка надійшла від Управляння патрульної поліції у м. Харкові, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 94-В, кв. 54,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 12.10.2016 р. о 22:50 годині в м. Харкові по Салтівському Шосе, 69 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARHK-0129 в присутності двох свідків.

Відносно ОСОБА_1 12.10.2016 року складено адміністративний протокол серії АП2 № 100085 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Викликаний в судове засідання у якості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, не зявився, але через канцелярію суду надав письмове клопотання, з якого вбачається, що з вищевказаним протоколом не згоден, оскільки ніколи не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, а сам протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням норм Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначив, що не погодився з результатами огляду із застосуванням приладу «Драгер», про що заявив співробітникам поліції, при цьому співробітниками поліції йому не було запропоновано пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоровя, що передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Тому вважає, що відповідно до вказаної інструкції та ст. 266 КпАП України, наданий в якості доказу його вини результат огляду на стан алкогольного спяніння, є недійсним. Провадження по справі просив закрити.

Суд, вивчивши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень КпАП України, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КпАП України, необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КпАП України.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду, форма якого затверджена МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевикладене свідчить про те, що відмова водія від огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. І лише відмова водія від огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КпАП України та притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані вище обставини фіксуються в акті огляду на стан спяніння, який складається згідно вказаного вище Порядку.

Так, про незгоду з результатами огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням спеціального приладу «Драгер», на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив співробітнику поліції.

Незважаючи на це, порушуючи вимоги ст. 266 КпАП України та вищевказаної Інструкції, працівник поліції не провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, чим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу «Драгер», йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоровя, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП: Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Сугачова