Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 4 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полонне Хмельницької області, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови судді, щодо ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 23 вересня 2016 року о 18 годині 35 хвилин він, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на 19 км автодороги М-06 в напрямку м. Житомир, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) під час розвороту не впевнився, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації відповідали вимогам ПДР, і його винуватість у вчиненні правопорушення не доведена, суддя закрив провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ____________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1678/2016 Постанова винесена суддею Жмудь В.О.

Категорія: ст.124 КУпАП

адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної норми.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки про те, що він рухався узбіччям, - безпідставні, і суд не мав права надавати перевагу поясненням ОСОБА_3 і пасажира останнього над його і ОСОБА_6 (його пасажира) поясненнями, а так само давати оцінку розташуванню автомобілів після ДТП і слідовій інформації на проїзній частині, оскільки це питання потребує спеціальних знань і відноситься до компетенції спеціаліста в галузі транспортної трасології, а відповідну експертизу призначено не було, чим допущено спрощений підхід до з'ясування обставин справи. На думку ОСОБА_4, висновки суду про встановлення його дій, в тому числі стосовно виїзду на узбіччя, виходять за межі судового розгляду в цій справі, а тому постанова винесена з порушенням вимог закону. Крім того, потерпілий наводить міркування, чому, навіть якщо взяти за основу пояснення ОСОБА_3, виконуваний останнім розворот був небезпечним, і вважає, що якщо б навіть він рухався узбіччям, це не звільняло ОСОБА_3 від обов'язку дати йому дорогу.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, заперечення ОСОБА_3, який вважав постанову судді законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, вивчивши та дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень ПДР і, відповідно, складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим і підтверджується наявними доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в поясненнях ОСОБА_3, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, схемі місця ДТП, фотоматеріалах.

Так, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 23.09.2016 року він, керуючи автомобілем "Mitsubishi", рухався по Брест-Литовському шосе в сторону м. Києва, ввімкнув покажчик лівого повороту і, переконавшись у безпечності свого маневру, оскільки автомобілі, що рухалися назустріч, зупинились, даючи можливість здійснити розворот, почав його виконувати. Коли майже закінчив маневр і знаходився в місці для розвороту, відчув удар у заднє праве крило автомобіля від зіткнення з автомобілем "BMW" під керуванням ОСОБА_4, який рухався по узбіччю.

Свідок ОСОБА_7 аналогічним чином описав обставини пригоди, пояснивши, що в момент ДТП знаходився в автомобілі "Mitsubishi" в якості пасажира.

Відповідно до пояснень допитаних як свідків інспекторів роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Києві ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які оформляли матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема, складали протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, відбирали пояснення, було прийнято рішення про те, що у даній пригоді вбачається вина водія ОСОБА_3, який, здійснюючи розворот, не переконався в тому, що це буде безпечним, та допустив зіткнення з автомобілем "BMW" під керуванням ОСОБА_4, що рухався по узбіччю.

При цьому ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 - його пасажир, пояснювали, що, коли рухалися в автомобілі "BMW" по 19 км автодороги М-06 в напрямку м. Житомира в крайній правій смузі зі швидкістю 40-60 км/год., зненацька перед ними з'явився автомобіль "Mitsubishi", який, здійснюючи розворот, не дав їм дорогу. З метою уникнення зіткнення ОСОБА_4 повернув праворуч, однак уникнути зіткнення не вдалося, внаслідок чого було пошкоджено передню ліву сторону його автомобіля. В момент контакту автомобіль "Mitsubishi" знаходився перпендикулярно по відношенню до автомобіля "BMW".

Пояснення ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно поклав в обґрунтування своїх висновків, оскільки вони узгоджуються між собою, з схемою місця ДТП, на якій позначено дорожню розмітку, дорожні знаки, місце зіткнення транспортних засобів і розташування після пригоди, а також вказано характер і локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, а також частково узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9

Так, відповідно до даних, які містяться в схемі місця ДТП та долучених фотоматеріалах, проїзна частина на даній ділянці дороги поділена на дві смуги для руху в напрямку до м. Житомира, в якому прямував керований ОСОБА_4 автомобіль "BMW". На цій же ділянці мається місце для розвороту транспортних засобів та узбіччя, відокремлене суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки, яке переходить у місце для розвороту, відокремлене від нього такою самою дорожньою розміткою і в якому рух транспортних засобів заборонено. Місце зіткнення розташоване в місці, призначеному для розвороту, у цьому ж місці є слід гальмування автомобіля "BMW" і розташовані транспортні засоби. Внаслідок пригоди в автомобілі "Mitsubishi" пошкоджено праве заднє крило, права задня стійка, праві задні двері, задній бампер справа, диск заднього правого колеса, в автомобілі "BMW" - передній бампер, решітка радіатора, ліве переднє крило, ліва передня фара, капот.

Схема ДТП складена в присутності водіїв - учасників пригоди і підписана ними без застережень, що також підтвердив свідок ОСОБА_9

Розташування транспортних засобів, місця зіткнення та слідів гальмування автомобіля "BMW" в місці, призначеному для розвороту, свідчать про те, що водій ОСОБА_4 рухався по узбіччю, де рух транспортних засобів заборонено.

Згідно з п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати , що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Оскільки ОСОБА_3 перед виконанням розвороту переконався в тому, що зустрічні транспортні засоби в двох смугах для руху зупинилися, даючи йому можливість виконати маневр, тобто переконався в тому, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розворот здійснював у призначеному для цього місці, то він не передбачав і не міг передбачити, що в смузі, яка не призначена для руху, буде рухатися інший транспортний засіб.

Отже, в діях ОСОБА_3 відсутня і об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, і такий елемент суб'єктивної сторони, як вина у формі умислу або необережності, і, відповідно склад адміністративного правопорушення.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду встановлені повно і об'єктивно, що спростовує твердження в апеляційній скарзі про протилежне, і наявні докази свідчать про те, що суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що вирішення вказаних питань відноситься до компетенції експертів, і що суд допустив спрощений підхід, не призначивши експертизу, є надуманими, оскільки встановлення місця зіткнення за наявних у справі доказів не потребує спеціальних знань, а клопотання про призначення експертизи ніким з учасників провадження не заявлялося.

Що стосується доводів про невірне застосування суддею терміну "гальмовий шлях", то вказані відомості, які в дійсності є слідом гальмування, взяті суддею з схеми місця ДТП, і не впливають на правильність прийнятого рішення.

З приводу посилань ОСОБА_4 на те, що суд не мав підстав для висновків щодо механізму ДТП та його дій, слід зазначити, що вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки згідно з ст.245 КПК України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. До того ж, дати оцінку діям учасника дорожньо-транспортної пригоди на предмет наявності чи відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення неможливо без встановлення механізму пригоди та дій всіх її учасників. Водночас, висновків про порушення потерпілим певних вимог ПДР або про наявність у його діях складу правопорушення суддею зроблено не було.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 4 листопада 2016 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн