Справа № 462/4885/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/783/847/16 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.11.2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, 29.11.1980 року

народження, громадянина України, який зареєстрований за

адресою: вул. Виговського, 45-а у м. Львові,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 085108 від 08.09.2016 року ОСОБА_1 08.09.2016 року о 01:50 год. на вул. Дж.Вашингтона, 12 у м. Львові, керував автомобілем «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1, із ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода) та відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність, за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 разом з представником адвокатом ОСОБА_3, які просять скасувати постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Апелянти покликаються, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому неповно було зясовано всі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки доказам, які є в матеріалах справи, що не сприяло обєктивному, неупередженому її розгляду і в результаті постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Апелянти зазначають, що суд першої інстанції всупереч вимогам законодавства розглянув дану справу без участі особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, тим більше, що подавалась довідка про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 04.11.2016 року

Наголошують, що в постанові не враховані доводи представника ОСОБА_1, оскільки було відмовлено у виклику та допиті в судовому засіданні інспекторів поліції, які затримали автомобіль, та свідків.

Апелянт ставить під сумнів долучені до матеріалів справи та оглянуті в суді першої інстанції матеріал відеофіксації та вважає їх недопустимим доказом. Крім того судом не було дано оцінку діям працівників поліції щодо самого факту затримання автомобіля.

Апелянт ОСОБА_1 зазначає, що повідомив працівників поліції, що повертається з м. Києва, перевтомився в дорозі, алкогольних напоїв не вживав, машина знаходиться в нерухомому стані на заправці, а відмовився проходити тест на приладі «Драгер», оскільки знає, що у працівників поліції він не сертифікований і у нього виникли сумніви з приводу коректності проведення процедури. В подальшому, з власної ініціативи, поїхав в медичний заклад на освідування, де здав аналізи за результатами яких алкоголь в них виявлено не було.

В суд апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1, який був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду його апеляції, у відповідності до зазначеної в апеляційній скарзі, та уточненій в суді першої інстанції, адресі проживання, однак не прибув з невідомих причин. Його інтереси в суді апеляційної інстанції представляв адвокат ОСОБА_2, на підставі договору про надання правової допомоги від 29.09.2016 року та ордеру.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши, доводи представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 085108 про порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.21) за власноручним підписом ОСОБА_1Д.(а.с.1), який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у визначеному законом порядку в присутності двох свідків;

- рапортом від 08.09.2016 року підписаним інспекторами взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, де описано події та причини зупинки автомобіля «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.2);

- поясненнями від 08.09.2016 року свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.3,4).

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП.

Покликання апелянта, що слухання справи незаконно відбулося без його участі, оскільки суд не повідомляв про розгляд справи, спростовується листами із зворотними повідомлення, які адресові ОСОБА_1 по вул. Виговського, 45, у м. Львові, повернуті в суд за терміном зберігання (а.с.46, 48). Таж адреса була вказана, як контактна, і на апеляційній скарзі ОСОБА_1, куди скеровувались повідомлення про розгляд і судом апеляційної інстанції. Крім того в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції не знайшло свого підтвердження покликання захисника ОСОБА_2, що ОСОБА_1, з власної ініціативи проходив огляд на стан спяніння та за результатами якого не виявлено перебування в стані алкогольного спяніння, оскільки результати медичного огляду ОСОБА_1 при клінічному обстеженні лікарем ОСОБА_10 в матеріалах справи взагалі відсутні. Тим більше, це питання було предметом розгляду в суді першої інстанції, де зясували, що згідно листа за підписом в.о. головного лікаря Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру №533 від 22.09.2016 року, не містять даних про те, що в аналізах ОСОБА_1Д не міститься алкоголь. При цьому, в наведеному листі вказано, що наявна розбіжність результатів медичного огляду ОСОБА_1 при клінічному обстеженні лікарем ОСОБА_10 та лабораторному дослідженні біологічного середовища. Результат лабораторного дослідження біологічного середовища (сечі) гр. ОСОБА_1 проведено з використанням біохімічного аналізатора з фотометричним каналом «Соbas Integra» 400 Plus кількість етанолу в сечі 20,4 mmol¦L, що становить 0,9% (стан спяніння діагностується від показника 0,2%), а тому висновок №002233 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 08.09.2016 року гр. ОСОБА_1 складений із порушеннями.

Не знайшло свого підтвердженні і покликання апелянта про те, що його автомобіль не рухався, а стояв на заправці ОККО, оскільки це спростовується матеріалами відеофіксації, які були предметом дослідження судом першої інстанції та поясненнями свідків.

Оглянувши наявні матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, опитавши інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП у м. Львові ДПП лейтенантів поліції ОСОБА_4, який показав, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1, у якого були ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода, через що ОСОБА_1 на місці було запропоновано пройти тест на приладі «Драгер» або поїхати в медичний заклад, але останній відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

Таким чином приходжу до висновку, що в діях водія ОСОБА_1, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у визначеному законом порядку в присутності двох свідків, є склад адміністративного правопорушення і районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_11