П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

10.11.2016 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерки, громадянки України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Працівниками УПС МВС у м.Львові скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП з підстав, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення Серія АП2 №179941 від 22.10.2015 року.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2015 року адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повернути Управлінню патрульній службі МВС у м.Львові для дооформлення.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скеровані повторно на адресу суду із Управлінню патрульній службі МВС у м.Львові. До вказаних матеріалів додано відповідь із прокуратури Львівської області від 30.09.2016 року №04/2/5-1470-16, з якого вбачається, що слідчим СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727 від 20.09.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає, просить справу її не відновлювати, більше її не торбу вати за станом здоровя.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів в редакції чинній на момент винесення згаданої постанови судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зокрема вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи витребувано необхідні додаткові дані.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Детальнішу регламентацію щодо порядку складання протоколу містить Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затв. Наказом МВС України від 04.10.2013 року № 950.

Згідно п. 3.9 Інструкції при складанні протоколу зазначаються: суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), прізвища, місця проживання свідків, якщо вони є.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Як вбачається із скерованих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, згідно протоколу від 22.10.2015 року ОСОБА_1 допустила порушення п. 4.14(б) Правил дорожнього руху України, який передбачає, що пішоходам забороняється: раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні вимог ст. 124 КУпАП, відповідно до якої відповідальність наступає при умові порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху , що спричинило пошкодження транспортних засобів , вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Таким чином, вказана норма матеріального права має місце лише у випадках настання матеріальної шкоди. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише, що при цьому було завдано (дослівно) автобусу тех. пошкоджень, чим задано матеріальної шкоди. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено пошкодження транспортного засобу, вантажу чи іншого майна.

Крім того у проколі про адміністративне правопорушення не зазначено: відомостей про свідків, не подано оригіналів документів, які долучені до матеріалів справи та до матеріалів не надано пояснень відібраних від правопорушника, потерпілого та свідків після закриття кримінального провадження.

Крім того, відповідно до законодавства про адміністративне правопорушення у разі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо пішохода у разі порушенні ним правил дорожнього руху при певних умовах він повинен нести відповідальність у відповідності до ст. 127 КУпАП , а не ст. 124 КУпАП. Сам же суд не може перекваліфікувати дії правопорушника на іншу статтю КУпАП ніж це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не може приймати остаточне рішення по справі.

Як вбачається із повторно скерованих суду матеріалів, до таких було долучено лише відповідь із прокуратури Львівської області від 30.09.2016 року №04/2/5-1470-16, проте самі недоліки протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення не усунуто.

Крім того, доданий до матеріалів ухвала Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2014 року(а.с.23-24), у якому зазначено, що матеріали досудового розслідування №0000727 від 20.09.2013 року надіслано до прокуратури м.Львова для організації проведення досудового розслідування, однак із відповіді прокуратури Львівської області від 30.09.2016 року №04/2/5-1470-16 видно, що продовжується розслідування у кримінальному провадженні №0000727 від 20.09.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Оскільки постанова від 17.09.2014 року про закриття кримінального провадження №0000727 від 20.09.2013 року скасована, як полягла у п. 2(а.с.7) для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення Серія АП2 №179941 від 22.10.2015 року, а тому суд не може приймати остаточне рішення по даному протоколу.

В цьому випадку необхідно матеріали повернути органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення для належного його складання.

За таких обставин, приходжу до висновку, що оформленням адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 працівниками УПС МВС у м.Львові не було додержано вимог ст. 256 КУпАП, а тому суд немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративних матеріалів.

За таких обставин, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП слід повернути для до оформлення повторно.

Керуючись ст.ст. 256, 278, 283 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути повторно Управлінню патрульній службі МВС у м.Львові адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України - для належного доопрацювання.

Суддя Мартинишин М.О.