№ провадження 33/781/238/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

із секретарем Верщегіною В.В.,

з участю правопорушника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 14 липня 2016 року о 03 год. 48 хв. в м. Гайворон по вул. Комунара, керував автомобілем Фольксваген Пасат д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що в діях ОСОБА_3, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, скасувати постанову районного суду, а адміністративну справу щодо нього провадженням закрити. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи. Зазначає, що він 14.07.2016 року не керував в стані алкогольного сп'яніння, проходити медичний огляд не відмовлявся, а свідків, які зазначенні в протоколі взагалі не було. Крім того, суд розглянув дану справу у його відсутності, чим порушив право на участь у розгляді його справи. Зазначає, що з 2013 року він проживає в місті Харкові, а тому повідомлення про розгляд справи не міг отримати. Також, вказує на те, що строк він пропустив з поважних причин, оскільки про винесену Гайворонським районний судом Кіровоградської області постанову від 13.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, йому стало відомо лише після того, як 27.10.2016 року він отримав повідомлення про виклик до державного виконавця.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 268, 285 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів адміністративної справи та постанови суду вбачається, що суд розглянув справу щодо ОСОБА_3 за його відсутності. Копію постанови отримував 27.10.2016 року, а апеляцію подав 04.11.2015 року.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_3 з 2013 року зареєстрований та проживає в м. Харкові, однак в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса м. Гайворон Кіровоградської області та повідомлення про призначення розгляду справи направлялись м. Гайворон.

Недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП потягло в свою чергу порушення права ОСОБА_3 на захист своїх інтересів та суд першої інстанції допустив порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу ОСОБА_3 до правосуддя та це є безпосередньою підставою для скасування постанови Гайворонскього районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року з цих підстав.

За вказаних обставин, слід вважати причину пропуску ОСОБА_3 10 денного строку на оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року - поважною та поновити йому строк на оскарження постанови суду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку суддею вищезазначені вимоги Закону належним чином не виконані.

Положення ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що за адресою, на яку надсилали повістки про виклик в суд проживають його батьки. Ні батьки, ні сестра не отримували жодної повістки про виклик в суд. Також він не отримав постанову Гайворонського суду. Про винесену постанову він дізнався тоді, коли на адресу батьків надійшов лист від державного виконавця. Чому в зворотних повідомленнях стоять підписи про отримання повістки та постанови він не знає. Отримавши лист, він звернувся до суду та написав заяву на ознайомлення з матеріалами справи. Потім подав апеляційну скаргу на постанову суду та заяву про зупинення стягнення. В той день 14.07.2016 року рано вранці він підвозив свою матір до автостанції. Повертаючись назад, його зупинили патрульні та попросили пред'явити документи. Водійського посвідчення у нього не було, тому що, він його залишив в іншому автомобілі. Він попросив патрульних з'їздити до батьків додому щоб показати водійське посвідчення. Вони так і зробили. Біля дому батьків він виніс інспектору водійське посвідчення та паспорт. Він погодився, щоб склали протокол про адміністративне порушення за те, що керував без потрібних документів. Після того, підписав протокол і на тому спілкування закінчилось. Пройти тест на алкогольне сп'яніння йому не пропонували. Якби запропонували він погодився б.

Крім того, під час апеляційного розгляду в режимі відеоконференції допитаний свідок ОСОБА_4, який пояснив, що 14.07.2016 року вранці, близько 5- ї чи 6-ї години, точно не пам'ятає, керував автомобілем по вулиці Комунара в м. Гайворон та був зупинений інспектором патрульної поліції. Інспектор йому запропонував бути свідком, та пояснив ситуацію, що особа перебуває у стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_3 стояв на другій стороні вулиці, біля свого автомобіля, до нього він не підходив та інших свідків не було. При ньому інспектори не пропонували ОСОБА_3 пройти тест на алкогольне сп'яніння. Він не пам'ятає, щоб ОСОБА_3 проходив тест на алкогольне сп'яніння. Відмови від проходження тесту від ОСОБА_3, він не чув, тому може зробити висновок, що він не заперечував проти проходження тесту на алкогольне сп'яніння. А в протоколі він засвідчив, що у водія був різкий запах алкоголю. Протокол про адміністративне правопорушення складали по вулиці Комунара в м. Гайворон.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції також викликався свідок ОСОБА_5, проте останній в судове засідання для надання пояснень не з'явився, причини неявки суду не відомі.

З відеозапису, який є додатком до адміністративного протоколу, вбачається, що 14.07.2016 року близько 04.03 год. працівники ДАІ зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 До нього підійшов інспектор та запитав про документи на автомобіль та посвідчення водія. Оскільки посвідчення водія в ОСОБА_3 не виявилося, працівник ДАІ запропонував ОСОБА_3 пройти в автомобіль працівника ДАІ. Свідків в момент зупинення та впродовж відеозапису не вбачається.

Із постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АП2 №267718 від 14.07.2016 року щодо ОСОБА_3 вбачається, що останній 14.07.2015 року близько 04.03 год. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, працівники поліції зобов'язанні були надати водію ОСОБА_3 спеціальний технічний засіб алкотестер «Драгер» з чистим муштуком і запропонувати йому його продути в присутності 2 свідків, а після того як водій відмовиться від продуття чи буде не згоден з результатом, запропонувати пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я.

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім того, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобі. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Таким чином, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року пропозиції від працівників поліції для продуття спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер» водію не було пред'явлено.

За таких обставин, судом не дана оцінка працівників поліції, а саме, чи пропонували ОСОБА_3 проведення огляду на стан сп'яніння на місці, роз'яснили чи ні порядок застосування технічних засобів, в результаті чого судом не перевірено та не встановлено законність дій працівників поліції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведенного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

При цьому, п. 8 Розділу І даної Інструкції встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан сп'яніння є обов'язковим у закладі охорони здоров'я, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено, що ОСОБА_3 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обов'язковою. Також, як матеріали справи, так і протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містять даних про відмову ОСОБА_3 від проходження такого огляду чи незгоди із його результатами.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_4 дають зробити висновок, що пропозиція водію пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння в присутності двох свідків не була виконана поліцейськими згідно зазначеної Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та протокол складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом № 1395 від 07.11.2015 року, оскільки огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Також працівниками поліції порушено вимоги розділу ІХ п.1, 4, 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом № 1395 від 07.11.2015 року, згідно яких водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, працівниками поліції знову ж таки не дотримано норм законодавства, яке передбачає порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що жоден із передбачених КУпАП та згаданих вище Інструкцій, заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, які є обов'язковими для працівника поліції, не вживались.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що під час провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 допущені істотні порушення, які не уможливлюють визнання протоколу (а.с.1) належним, допустимим й достатнім доказом для встановлення фактичних обставин справи про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а інші будь-які докази на основі яких у визначеному законом порядку можна встановити його винність, у справі відсутні.

Таким чином, матеріали справи, а саме відеозапис, який є додатком до адміністративного протоколу, пояснення свідка ОСОБА_4 не містять достатніх доказів, які вказували б на наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у тому числі, й відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Оцінюючи викладене і доводи апеляції в сукупності, а також ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягають тлумаченню на її користь, апеляційний суд прийшов до переконливого висновку, що в ході апеляційного розгляду справи не доведено, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, вчиненого за обставин, викладених в протоколі від 14.07.2016 року (а.с.1).

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до переконливого висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова районного суду скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а адміністративну справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко