Справа № 338/1135/16-п
Провадження № 33/779/269/2016
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М. Л. М.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

в с т а н о в и в :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 02 жовтня 2016 року о 04 год. 55 хв. в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді і надіслати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на новий розгляд. Вважає постанову незаконною. Стверджує, що 02 жовтня 2016 року приблизно о 05 годині він віз свою бабусю до лікарні, і був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього запах алкоголю. Він не заперечував факт вживання безалкогольного пива, але не зважаючи на це працівники поліції запропонували поїхати до медичного огляду на освідчення, з метою встановлення факту алкогольного сп'яніння. В медичному закладі він не відмовлявся від освідчення, оскільки не заперечував факт вживання пива. Зазначає, що працівником поліції та працівником медичного закладу був складений акт про відмову від освідчення на стан алкогольного сп'яніння та відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що мав намір довести свою невинуватість в суді. Що суддя відхилив його клопотання про допит свідка, чим допустив порушення ст. 268 КУпАП. Наголошує, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП. Що суд відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14. Звертає увагу, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має можливості іншого способу заробітку для існування. Вважає, що наведені ним обставини дають підстави надіслати матеріали справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд.

В судове засідання апеляційного суду не з'явилась особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 Про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується даними, які розміщені на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором № 160, згідно яких 16 грудня 2016 року він отримав повідомлення особисто. Про поважність причин свого неприбуття не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду його апеляційної скарги не надходило. Тому, виходячи з приписів ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення, а постанову судді місцевого суду - без змін, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2016 року серії АП2 № 483043 (а.с. 1), висновком Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 02 жовтня 2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2016 року серії АП2 № 483043, ОСОБА_2 02 жовтня 2016 року о 04 год. 55 хв. в с. Старуня Богородчанського району керував транспортним засобом марки «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на факт вживання алкоголю в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: «Випив стакан пива, після чого змушений був керувати автомобілем, щоб з'їздити до аптеки за ліками для бабусі від серця». Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - старшим інспектором Богородчанського ВП капітаном поліції ОСОБА_4, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Крім того, ОСОБА_2 і в апеляційній скарзі не зазначає про порушення працівниками поліції нормативних актів чи викладених у них вимог.

Крім того, про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння свідчить висновок Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 02 жовтня 2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2), що складений працівником закладу охорони здоров'я. У неупередженості цієї особи сумнівів немає.

Апелянт стверджує, що працівники поліції запропонували поїхати до медичного огляду на освідчення, незважаючи на те, що він не заперечував факту вживання пива.

Однак, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у протоколі, різкий запах алкоголю, невиразна мова, нестійка хода, що давало законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння. При цьому, працівник поліції має право пред'явити таку вимогу незалежно від пояснень особи, визнання чи заперечення нею факту перебування в стані алкогольного сп'яніння.

Так, відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_2, стверджуючи про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак не наводить жодних доводів, які б свідчили, що він погодився на законну вимогу працівника поліції.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, які суддя вважав доведеними, містять ознаки саме такого правопорушення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів покарання.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, йому роз'яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП. Будь-яких порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні суду першої інстанції, не встановлено.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Івано-Франківської області В.В. Повзло