Справа № 463/2114/16-п Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 33/783/833/16 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та провадження по справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративне стягнення.

Згідно з постановою судді Мина О.Б. 18 квітня 2016 року, о 21 год. 30 хв., на перехресті вулиць ОСОБА_3 у м. Винники керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову судді скасувати. Вважає, що постанова судді є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що його не було повідомлено про день, час та місце розгляду справи. Розгляд справи відбувся у його відсутності та він був позбавлений можливості надати докази, які стверджують про те, що він не порушував правила дорожнього руху. Крім того, суддя місцевого суду не дослідив обставини справи та не допитав свідків, які повинні були підтвердити факт того, що він очікував водія, який мав забрати його на його транспортному засобі додому. Стверджує, що не керував транспортним засобом, а лише очікував водія у власному автомобілі.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Всупереч цьому суддею не було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для зясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 у правопорушенні, через що висновок суду щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є передчасним і не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Одним з доказів, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є протокол про адміністративне правопорушення, який складається уповноваженою посадовою особою та повинен містити дані, визначені ст. 256 КУпАП, зокрема, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших, повинен вирішити питання : чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Однак вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, за диспозицією частини першої статті 130 КУпАП обєктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 квітня 2016 року, о 21 год. 30 хв., на перехресті вулиць ОСОБА_3 у м. Винники ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 571, який проводився 18 квітня 2016 року, о 23:05 год., було встановлено, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя Личаківського районного суду м. Львова виходив з того, що його вина підтверджується письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах справи, зокрема протоколом, рапортом, поясненнями.

Разом з тим, суддею всупереч вимог ст. 252 КУпАП не досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, поза увагою судді залишилися пояснення свідка ОСОБА_4, який не викликалися в судове засідання, а свідчення свідка ОСОБА_5, дані ним в суді першої інстанції, не були взяті до уваги.

З пояснень свідка ОСОБА_4, даних ним під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, вбачається, що ввечері 18 квітня 2016 року до нього зателефонував ОСОБА_2 та попросив забрати його транспортний засіб у звязку з тим, що він вживав алкогольні напої та не бажає керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З пояснень свідка ОСОБА_5, даних ним під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, вбачається, що 18 квітня 2016 року він разом з ОСОБА_2 перебували у барі «Сан Ремо» у м. Винники, де вживали алкогольні напої. Після цього він чув, як ОСОБА_2 телефонував до ОСОБА_4, щоб він приїхав і забрав його транспортний засіб, оскільки ОСОБА_2 вживав алкогольні напої. Після чого вони присіли у транспортний засіб марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, з метою, щоб почекати на ОСОБА_4 Зазначив, що транспортний засіб був припаркований на стоянці, де розвертаються транспортні засоби, яка не є проїжджою частиною дороги.

Таким чином, суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, не перевірив зібрані докази щодо їх допустимості та не дав їм належну правову оцінку.

З врахуванням наведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння 18 квітня 2016 року, а тому постанова судді підлягає скасуванню та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрито провадження по справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративне стягнення, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1