П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участі представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши матеріалами адміністративної справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці ДФС, відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон FA №838210, виданий 24.09.2015 року ВВІР-2124, ідентифікаційний код НОМЕР_1, -

- за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2016 року о 15 год. 16 хв. в зону митного контролю митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку «вїзд в Україну» пасажирського напрямку, заїхав легковий автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак «3T12195», кузов №WAUZZZ8DZSA116877, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував із Словацької республіки до України в приватних справах.

З протоколу про порушення митних правил встановлено наступне.

Як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України, гр. ОСОБА_2 Закарпатській митниці ДФС подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № BAD 653767 від 25.07.2005 та доручення на право користування транспортним засобом від 08.09.2016 року видане власником автомобіля Molnarova Renata, громадянину ОСОБА_2, паспорт FA554322 і, яке засвідчене в реєстрі під номером НОМЕР_2, завірене печаткою нотаріуса «JUDr. MIROSLAVA PAPEZOVA».

Зазначений транспортний засіб виведено із смуги руху «зелений коридор» в смугу руху «червоний коридор».

Під час митного контролю при перевірці поданих гр. ОСОБА_2 документів, як підстави для переміщення через митний кордон України вказаного легкового автомобіля, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування вказаним транспортним засобом.

09.09.2016 року Управлінням боротьби з митними правопорушеннями Закарпатської митниці ДФС направлено запит за вих. №07-70-20.3-3.21/6667 на адресу нотаріуса Мірослава ОСОБА_3 (MIROSLAVA PAPEZOVA), від якої 12.09.2016 року отримана офіційна відповідь вх. №17349-кб-11-21, згідно якої: легалізація документа не є дійсною; ніколи не була здійснена реєстрація за номером НОМЕР_2; ніхто з нотаріального офісу ніколи не бачив вказану «Довіреність»; засвідчення документа підроблено.

У своєму поясненні громадянин ОСОБА_2 зазначив, що вищевказаний легковий автомобіль він придбав у Чехії. Під час оформлення доручення в Чехії він особисто заповняв бланк доручення. Однак чи це проходило в нотаріальному офісі і чи був це нотаріус йому не відомо.

Згідно мережі Інтернет вартість аналогічного автомобіля становить 29 990 чеських крон, що згідно курсу НБУ станом на 09.09.16 складає 33 396,29 грн.

Відповідно до правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджено наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. № 1118 «Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» - при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або уповноважена особа надає уповноваженій посадовій особі митниці, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії таких документів (п. 7 розділу першого Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України): - що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); - реєстраційних (технічних) документів на ТЗ (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття ТЗ з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; - що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення ТЗ з наданням таких пільг); - паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України легковий автомобіль марки «AUDI A4», Реєстраційний номерний знак «3T12195», кузов № НОМЕР_3, 1996 року випуску, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для його переміщення підробленого документа - доручення на право користування автомобілем від 08.09.2016 року яке засвідчене в реєстрі під номером НОМЕР_2.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 статті 483 Митного кодексу України.

У судове засідання гр. України ОСОБА_2 не зявився, однак доручив представляти свої інтереси ОСОБА_4, яка в судовому засіданні заперечила проти притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема, відсутній один з важливих елементів його складу вина. Її довіритель не знав, що довіреність, яка оформлена на автомобіль могла бути підробленою. Також зазначила, що протокол про порушення митних правил був складений з порушенням, а саме до винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Представник Закарпатської митниці ДФС в судове засідання з'явився, протокол про порушення митних правил підтримав у повному обсязі та просив притягнути гр. України ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

З відповіді ОСОБА_5 нотаріального кандидата-довіреної особи нотаріуса ОСОБА_3 на лист вих. № 17349-кб-11-21 від 12.08.2016 випливає, що нотаріусом ОСОБА_3 були перевірені документи «довіреності», легалізація документів не є дійсною, ними ніколи не була здійснена реєстрація за номерами НОМЕР_2 та 07; засвідчення документів підроблено.

З висновку Ужгородського відділу з питань експертизи та досліджень № -0254 від 07.10.2016 встановлено, що «довіреність від 08.09.2016 № НОМЕР_2» не відповідає загальноприйнятим вимогам до виготовлення документів даної категорії. Враховуючи зміст листа нотаріуса Miroslava Papezova, м. Chesky Brod, Чехія, вх. УБМП від 12.09.2016 № 17349-кб-11-21, «Довіреність від 08.09.2016 №» містить ознаки підробки шляхом повного виготовлення документу.

Суд не погоджується з посиланням представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності на те, що протокол про порушення митних правил був складений до винесення постанови про закриття кримінального провадження з тих підстав, що постанова про закриття кримінального провадження стосувалася складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, що передбачає відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, а протокол про порушення митних правил стосується складу адміністративногго правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Окрім того, постановою про закриття кримінального провадження встановлено відсутність у діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, однак не спростовує факту використання ОСОБА_2 підробленого документу для переміщення товару (автомобілю) через митний кордон України, його обізнаності з таким, тобто не спростовує вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Дослідивши та оцінивши у всій сукупності наявні в матеріалах докази, зокрема: протокол про порушення митних правил №1676/30500/16 від 13.09.2016; письмові пояснення гр. України ОСОБА_2 від 13.09.2016; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.09.2016; довіреність Plna moc від 08.09.2016 з перекладом на українську мову; лист Управління боротьби з митними правопорушеннями вих. № 07-70-20.3-3.21/6667 від 09.09.16; відповідь ОСОБА_5 нотаріального кандидата-довіреної особи нотаріуса ОСОБА_3 на лист вих. № 17349-кб-11-21 від 12.08.2016; постанову про закриття кримінального провадження від 25.10.2016, суд приходить до висновку, що оскільки гр. України ОСОБА_2 був присутнім при оформленні довіреності, вносив власноручно відомості до бланку доручення, що підтверджується його письмовими поясненнями, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, а саме перемістив через митний кордон України легковий автомобіль марки «AUDI A4», р.н.з. 3T12195, кузов № НОМЕР_3, 1996 року випуску, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для його переміщення підробленого документа - доручення на право користування автомобілем від 08.09.2016 року яке засвідчене в реєстрі під номером НОМЕР_2.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що громадянин України вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що були безпосередніми предметами порушення митних правил, що становить 33 396,29 грн. та їх конфіскацію.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

На підставі ст. ст. 458, 464, 465, 467, 483, 519-520, 522, 526, 527-529 МК України, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_2 - визнати винним за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 33 396,29 грн. (тридцять три тисячі триста девяносто шість гривень двадцять девять копійок) з конфіскацією цих товарів, а саме:

-легкового автомобіля марки «AUDI A4», р.н.з. 3T12195, кузов № НОМЕР_3, 1996 року випуску обєм двигуна 1781 см.куб, тип двигуна бензиновий, вартістю 33 396,29 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2 - на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6