Справа № 203/6016/16-п
Провадження № 3/0203/2507/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 рокусуддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої начальником фінансово-економічної служби державного підприємства «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ та організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори. Об'єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції (робіт, послуг), вартість продукції (робіт, послуг), зокрема, митна, або її натуральні показники, спеціальне використання природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

Об'єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого закону порядку ведення податкового обліку.

Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

За змістом зазначених норм, наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є обов'язковою умовою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Даних про об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, протокол не містить, оскільки не визначено у чому саме полягає порушення ведення податкового обліку, а зазначені лише наслідки порушення.

До того ж, відповідно до п. 54.5. ст. 55 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 56.2 ст. 56 ПК України - у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межу повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до положень ст. 56 ПКУ днем узгодження грошового зобов'язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження, або день набрання судовим рішенням законної сили у разі оскарження рішення податкового органу до суду.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську проведена документальна планова виїзна перевірка Державного підприємства «Придніпровська залізниця» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.11.2015 року, по результатам якої складено акт №174/28-01-48-03-01073828 від 30.09.2016р.

Начальник фінансово-економічної служби регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не погодилися із висновками акту і у встановленому Податковим кодексом України порядку надала до СДПІ заперечення до акту перевірки.

Відповідно до рішень СДПІ від 14.11.2016 №7402/10/04-36-10-01-09 продовжено термін розгляду первинної скарги на повідомлення - рішення, від 14.11.2016 №7764/10/258-10-10-4-33 продовжено строк розгляду скарги.

Згідно зі п. 56.15 ст.56 ПК України «скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобовязання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.26.15 ст. 56 Податкового кодексу України).

У звязку із чим зазначене рішення податкової інспекції на час розгляду судом цієї справи про адміністративне правопорушення є неузгодженим.

Згідно зі п. 56.4 ст.56 ПК України «під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.»

Сама по собі інформація про встановлення в ході податкової перевірки будь-яких фактів по окремим операціям не може бути доказовою базою до визнання податкового зобовязання узгодженим у порядку, передбаченому ст. 56 Податкового кодексу України.

В наслідок чого, акт перевірки не є належним доказом наявності факту порушення податкового обліку.

Оскільки визначені СДПІ в акті перевірки грошові зобов'язання, на даний час є неузгодженими, зазначений протокол про адміністративне правопорушення не встановлює обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

Крім того, з суб'єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП характеризується наявністю вини, як у формі умислу так і у формі необережності. Даних про наявність суб'єктивної сторони суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, свідчать про те, що на момент складання протоколу так і на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ОСОБА_2 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обовязків, та дійсно вказувало на наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.163-1 ч.1 КУпАП .

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення (складу злочину) є єдиною підставою для залучення правопорушника до відповідальності.

Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Порушення порядку ведення податкового обліку у зв'язку з неналежним веденням обліку доходів та витрат (бухгалтерського обліку) відбувається в конкретному податковому періоді. Порушення вважається скоєним у момент складання та подання бухгалтером податкової звітності за відповідний період.

Особливість складання зазначених податкових декларацій (наростаючим підсумком) не впливає на такі кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, як триваюче або разове правопорушення.

Згідно зі ст. 14 КУпАП «посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків».

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності були винесені відносно ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що податковою перевіркою було встановлено порушення Державним підприємством «Придніпровська залізниця» вимог податкового законодавства України у період з 01.01.2013 по 30.11.2015 року.

Проте, з наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 є посадовою особою фінансово-економічної служби регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується наказом від 01.12.2015 №10/ос), і це було відомо СДПІ на момент складання акту перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи те, що ОСОБА_2Г.є посадовою особою фінансово-економічної служби регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді начальника з грудня 2015 року, вона не може нести адміністративну відповідальність за будь-які порушення податкового законодавства, допущені у період до 01.12.2015 року.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 163-1 ч.1 КУпАП, не зазначена обєктивна та субєктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_2, правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст. 163-1 ч.1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно п.1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.284,285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Ходасевич