Справа № 149/2541/16-п
Провадження № 33/772/391/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Ковальська І.А., розглянувши за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно матеріалів справи, 12.09.2016 року о 23.28 годині, водій ОСОБА_2 по вул.В.Порика і вул. Кармелюка в м. Хмільнику, керував транспортним засобом «Рено Кенго», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, збудженість, агресивність). Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що обставини, викладені в оскаржуваній ним постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він під примусом та шантажем з боку працівника поліції ОСОБА_3 14.09.2016 року написав пояснення, в якому визнав, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Проте, що дії працівників поліції носили протиправний та незаконний характер свідчить постанова Хмільницького міськрайонного суду від 20.09.2016 року, якою протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №908009 від 13.09.2016 року було повернуто на доопрацювання. Зазначає, що працівники поліції при виконанні своїх службових обовязків грубо порушили Інструкцію, затверджену наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а саме п. 1.6, 1.7 Інструкції. Також зазначає що були порушені і інші інструкції. Вказує, що при розгляді справи, суд не дав можливості належним чином захистити свої права, надати відповідні пояснення, а тому прийняв рішення фактично на підставі фальсифікованих документів.

В судове засідання Апеляційного суду ОСОБА_2 двічі не зявився, хоча був належним чином повідомлений судом про день, час та місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та обєктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у скоєному правопорушенні обґрунтовано підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №908009 від 13.09.2016 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного спяніння від 13.09.2016 року «Хмільницької ЦРЛ», згідно якого ОСОБА_2 від проходження медичного освідування відмовився (а.с. 5), його власними поясненнями від 14.09.2016 року, якими останній визнав свою вину повністю, те що керував автомобілем в стані алкогольного спяніння (а.с. 6), поясненнями ОСОБА_4 від 13.09.2016 року.

Доводи ОСОБА_2, про те, що суд при розгляді справи не надав можливості належним чином захистити свої права, надати відповідні пояснення є безпідставними, оскільки згідно постанови міськрайонного суду останньому була надана така можливість.

В матеріалах справи також міститься постанова від 20.09.2016 року, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 908009 від 13.09.2016 року разом із матеріалами про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто до Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області на доопрацювання, однак вказані у постанові недоліки були усуненні, а тому доводи ОСОБА_2 про те, що дії працівників поліції носили протиправний та незаконний характер є невірними.

Таким чином, суд обєктивно оцінив всі обставини справи, повно і всебічно дослідив зібрані докази та надав їм належну оцінку в постанові.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням особи порушника, характеру та обставин скоєного ним правопорушення.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови і закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу.

Суддя: