Справа № 339/365/16-п 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського відділення поліції Калуського відділу ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Болехівської міської ради, Долинського район, громадянина України, не працюючого,не одруженого.

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

На розгляд суду поступив протокол про адміністративні правопорушення серії АП2 №483359 від 16 жовтня 2016 року яким інкримінується ОСОБА_1, те, що він 16 жовтня 2016 року о 0155год. по вул.. Незалежності в м. Долині, в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101» номерний знак АТ607-83ТС в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він в той день вживав спиртні напої, однак не керував автомобілем. Коли він знаходився у припаркованому на стоянці автомобілі до нього підійшли працівники поліції, почали вимагати предявити документи, повідомили, що заберуть автомобіль на арешт майданчик, після чого змушений пройти медичний огляд в лікарні. Не заперечує вживання спиртних напоїв однак після їх вживання не керував автомобілем.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду показали наступне. В ході спільного патрулювання 16 жовтня 2016 року у місті Долина інспектором Ананевич О.І. було виявлено що по Проспекту Незалежності рухається автомобіль з відсутнім переднім бампером. На вимогу інспектора здійснити зупинку автомобіля, водій проігнорувавши зазначену вимогу та проїхавши кілька метрів звернув праворуч у провулок до житлових будинків. Поїхавши за вказаним автомобілем виявили його припаркованим біля житлових будинків в якому на місці водія перебував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Водій автомобіля ВАЗ 2101 реєстраційний номер 607 - 83 Т.С., ОСОБА_1 спочатку відмовився надати для перевірки документи і тільки після освідчення в Долинській ЦРЛ, що підтвердив стан алкогольного спяніння водія останній надав документи, що підтверджують право керування транспортним засобом окрім полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності. Факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 ПДР України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підтверджується відповідними записами відеореєстратора.

Свідок ОСОБА_4І в судовому засіданні показав, що в ході патрулювання в м. Долині при перевірці транспортного засобу ними було виявлено, що у зустрічному напрямку рухається автомобіль без переднього бамперу. На вимогу інспектора Ананевич С.І. водій автомобіля не зупинився різко зменшив швидкість і повернув у проїзд між будинками. При проведенні перевірки було встановлено, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння, однак заперечив, що керував транспортним засобом.

Дослідивши адміністративний матеріал, долучені до справи докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані спяніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Об'єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Частиною 3 ст. 62 Основного Закону України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1,2ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП маєґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказамив справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопору-шення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інспектором поліції ОСОБА_1 інкримінується вчинення 16 жовтня 2016 року о 1 год.55 хв. правопорушення передбаченого ч.1 с.130 КУпАП(а.с.1)

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, він 16.10.2016 р. близько 0155 хвилин, коли до нього підійшли працівники поліції, автомобілем не керував, а знаходився в припаркованому транспортному засобі, який був розташований на подвірї житлових будинків. Вказані покази дангі в судовому засіданні підтверджуються відеоматеріалами. Штраф з приводу відсутності полісу обовязкового страхування сплатив з метою уникнення подвійоного штрафу. Оплатив адміністративний штраф у звязку з відсутністю полісу обовязкового страхування оскільки боявся накладення подвійного штрафу.

З досліджених у судовому засіданні відеоматеріалів наданих інспектором Ананевич С.І. не можливо встановити, чи автомобіль марки «ВАЗ 2101» номерний знак АТ607-83ТС рухався чи ні. На вказаних відеоматеріалах чітко видно, що автомобіль номерний знак АТ607-83ТС припаркований, у нього відсутній задній бампер і працівники полії підходять до нього та намагаються відкрити дверцята. Будь яких, даних, які візуально підтверджують рух вказаного автомобіля на вказаних відеоматеріалах відсутні. В ході судового розгляду зі слів інспектора встановлено, що запис проводився на відеореєстратор який є приватною власністю, оскільки службових їм не видано. З досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів вбачається, що відеозапис проводився з 7 год. 03 хв. По 8 год.33 хв. 07 лютого 2011 року,(додаток відеоматеріали долучені до справи).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Вході судового розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не встановлено обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Підставою для такого висновку суду служить досліджені у судовому засіданні надані в підтвердження інкримінованого правопорушення докази.

Покази свідків ( працівників Національної поліції) є суперечливим, а саме в частині як рухався автомобіль ОСОБА_1 Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зазначають, що у попутньому напрямку, а свідок ОСОБА_4 у протилежному (назустріч). У наданих записах з віделреєстратора зафіксовано дату 07 лютого 2011 року 7.03 год. Автомобіль марки «ВАЗ 2101» номерний знак АТ607-83ТС був припаркований. У той же час ОСОБА_1І інкримінується вчинення правопорушення 16 жовтня 2016 року о 1.55год. Суд приходить до висновку, що покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про те, що не було виставлено дату та годину на відеореєстраторі не можуть бути належним та допустимим доказом керування ОСОБА_1І транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Окрім того суд відмічає, що на наданих інспектором полії записів відео реєстратора ОСОБА_1 з самого початку відео фіксації, яка можлива для ідентифікації автомобіля, вказує, що він не керував транспортним засобом, а перебував у автомобілі, який припаркований. Будь-яких належних доказів руху автомобіля «ВАЗ 2101» номерний знак АТ607-83ТС з наданих інспектором поліції записів відеореєстратора візуально встановити не можливою.

Перебування особи у стані алкогольного спяніння, за кермом автомобіля, який знаходиться на стоянці без руху не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у звязку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.Керуючись п.1 ст.247,254,256,280,283,285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1про вчинення правопорушення , передбаченого ч.1ст.130 КУпАП закрити на підставі ч.1ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Поляниця М.М.