АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/2724/16-п Суддя 1-ї інстанції: Семіряд І.В.
Провадження № 33/790/909/16
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2016 року м.Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, його захисника - адвоката Лаленкова Сергія Михайловича, представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.10.2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито провадження у зв'язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.10.2016 року та просить вказану постанову змінити, закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт, зазначає що оскаржувана постанова незаконна та вважає що судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП, так як суддя нобгрунтовано не взяв до уваги його пояснення а надав перевагу поясненням ОСОБА_4 та варіанту висновку експертизи, який ґрунтувався на її свідченнях. Вказує на те, що в його поясненнях та ОСОБА_4 міститься суттєві суперечності. Також апелянт вказує, що судом необґрунтовано не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які засвідчили що ОСОБА_2 рухався на зелений сигнал світлофору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника Лалнкова С.М. які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаю, що апеляційні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Так, судом 1-ї інстанції було встановлено, що 25.12.2015 року о 21-30 ОСОБА_2 керуючи автомобілем Ауді А-5, рухаючись по пр. Леніна на перехресті з вул. Культури не надав дорогу автомобілю Тойота Рав 4 під керуванням водія ОСОБА_4, який завершував рух через перехрестя, після чого автомобіль Ауді А-5 по інерції рухом відкинуло на автомобілі ВАЗ 2101 та Мерседес-бенц Віто, чим завдано матеріальні збитки. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.5 Правил дорожнього руху України (ПДР).

Враховуючи зміст постанови, яка оскаржена, апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції не дотримані вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки не встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), обставини контактування автомобілів Ауді А-5 та Тойота РАВ-4.

Крім того у постанові суду першої інстанції маються суттєві протиріччя, а саме в абзаці 1 мотивувальної частини (а.с, 48) вказано, що ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 16.5 ПДР, а в 12 абзаці (а.с.50) вказано, що ним порушені вимоги п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення з приводу того, що він, рухаючись по пр.. Леніна в сторону Держпрому на перехресті з вул. Культури розпочав рух на зелений сигнал світлофору по правій полосі дороги на якій дозволено рух прямо, та наголосив, що саме автомобілю Toyota Rav 4, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 вдарив його автомобіль Audi A5, державний номер НОМЕР_2 у ліву частину автомобіля.

Такі пояснення ОСОБА_2 підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_7, які зазначили, що хоча і самої ДТП вони не бачили, але вказали, що за мить до зіткнення автомобілів Ауді А-5 та Тойота Рав 4 вони, рухаючи пішки по пр. Леніна перетинали перехрестя з вул.. Культури саме на зелений сигнал світлофору. При цьому вони почули удар зіткнувшихся автомобілів коли переходили перехрестя.

Представник потерпілої особи ОСОБА_5 наголосив на тому, що ОСОБА_2 рухався на великій швидкості на червоний сигнал світлофору та не надав ОСОБА_4 закінчити проїзд перехрестя рухаючись з двору по вулиці Культури.

В судовому засіданні були допитаній свідки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспортні дані НОМЕР_3 виданий Фрунзенським РО 12.02.2016 року та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспортні данні НОМЕР_4, які пояснили що розпочали рух на пішохідному переході одночасно з потоком машин. Не перетнувши однієї полоси дороги почули удар. Вказані свідки були залучені ОСОБА_2 через оголошення в електронному вигляді в системі Інтернету, у суду немає підстав для сумніву у їх об'єктивності. Свідчення ОСОБА_2 та вказаних осіб спростовують пояснення свідка ОСОБА_13

Зі змісту схеми дорожньо-транспортної пригоди від 25.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 керуючи автомобілем Toyota Rav 4, державний номер НОМЕР_1 рухалась по вулиці Культури в напрямок перехрестя з пр. Леніна, порушуючи вимоги дорожнього знаку 5.5, тобто в зворотному напрямку одностороннього руху транспортних засобів. Її пояснення, надані в суді, що вона виїхала з двору на зелене світло світлофору спростовується її письмовими поясненнями та відображенням напрямку її руна на схемі ДТП.

Пояснення водія ОСОБА_4, які маються в матеріалах справи (а.с. 7), та надані нею в суді першої інстанції апеляційний суд оцінює критично, і вважає їх неспроможними, оскільки її твердження щодо руху на дозвільний сигнал світлофору спростовується схемою ДТП, а повідомлений нею механізм зіткнення (автомобіль під керуванням ОСОБА_2 врізався в її автомобіль) не підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками (а.с. 25-33) та змістом зворотного боку схеми місця ДТП з відображенням пошкоджень автомобілів.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що достеменно знав, що на вказаному перехресті рух по вул. Культури має односторонній напрямок лише в напрямок вул. Сумської, і починаючи рух на зелене світло світлофору по пр.. Леніна на перехресті з вул. Культури він був впевнений, що з лівої від нього сторони виключається рух автотранспорту по вул. Культури на перехрестя з пр. Леніна.

Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2016 року, в провину ОСОБА_2 ставилось порушення ним вимог п. 16.5 ПДР, а згідно висновку автотранспортної експертизи № 490/16 від 23.08.2016 року, який ґрунтується на поясненнях водія ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13, критичну оцінку яким апеляційний суд виклав вище, дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. п. 8.7.3 «е» та 8.10 ПДР.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, обставини якого викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2016 року та постанові суду від 18.10.2016 року, а враховуючи дату вказаної події, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості встановлювати та з'ясовувати нові обставини, в зв'язку з чим оскаржувана постанова від 18.10.2016 року підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Лаленкова Сергія Михайловича задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.10.2016 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик