ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Шмадченко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, посвідчення водія ХАА № 337203 від 11.03.2001 р., який мешкає за адресою: м. Харків, пров. Чехова, буд. 8-А,

-за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2016 р. о 19:40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д/н. АХ 9432 АО по вул. Повздовжній, біля буд. 3 в м. Харкові, у стані алкогольного спяніння. Зі згоди порушника та в присутності двох свідків було проведено огляд ОСОБА_1 на стан спяніння із застосуванням приладу ARHE 0215, Alkotest 6820, який підтвердив стан алкогольного спяніння водія, результат тесту 2,17 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні з протоколом про адміністративне правопорушення AП 1 № 916265 від 17.10.2016 р. не погодились, посилаючись на те, що 17.10.2016 р. приблизно о 19:20 год. знайомий ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д/н. АХ 9432 АОпідвіз його до кіоску, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Повздовжня, біля буд. 3 та пішов у власних справах до магазину «Брусничка» залишивши ключі від автомобіля в замці запалення. Оскільки у ОСОБА_1 закінчились цигарки, він сів за кермо свого автомобіля, в цей час до його автомобіля позаду підїхав службовий автомобіль патрульної поліції, з якого вийшов інспектор Крюков О.О. та зазначив, що вказаний автомобіль Daewoo припарковано ближче ніж 10 метрів до пішохідного переходу, після перевірки документів на право керування транспортним засобом, інспектор почав наполягати на тому, щоб автомобіль Daewoo було припарковано подалі від пішохідного переходу. ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля Daewoo та припаркував його подалі, після чого інспектором було запропоновано пройти алкотест, який підтвердив стан алкогольного спяніння 2,17 проміле. Вказані дії інспектора вважає провокацією, тому не визнає своєї вини у скоєному адміністративному правопорушенні.

Інспектор поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення по суті справи, в яких зазначив, що 17.10.2016 р. о 19:20 год. він перебував на службі у складі одного з екіпажів патрульної поліції м. Харкова, їх екіпаж отримав виклик про те, що в районі школи № 16 на автомобілі Daewoo Lanos, д/н. АХ 9432 АО водій автомобіля порушує Правила дорожнього руху України. Приїхавши на місце було помічено автомобіль Daewoo Lanos, д/н. АХ 9432 АО, який рухався назустріч, після того, як вони розвернули свій автомобіль, то прослідували до школи № 16, де побачили Daewoo Lanos, д/н. АХ 9432 АО припаркований біля пішохідного переходу, з якого гучно грала музика і були відкриті вікна. Поруч з вказаним автомобілем стояв чоловік, який під час бесіди повідомив, що це його автомобіль та під час спілкування чомусь хвилювався. Він попросив водія автомобіля припинити правопорушення, а саме стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.35 «Пішоходний перехід», на що останній погодився та припаркував свій автомобіль в іншому місці. У ході перевірки документів та подальшого спілкування у водія автомобіля Daewoo Lanos, д/н. АХ 9432 АО були виявлені ознаки алкогольного спяніння та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння із застосуванням приладу Драгер, який підтвердив стан алкогольного спяніння останнього на 2,17 проміле, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч. 1 ст. 130 КпАП України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 916265 від 17.10.2016 р., де зафіксований факт правопорушення, підписом свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, в присутності яких був проведений огляд на ступінь алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 (а/с.1), алкотестом (а/с. 3-5), актом огляду на стан алкогольного спяніння (а/с.6), поясненнями свідків (а/с.7-8).

Оцінюючи долучені до справи докази, вважаю їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Не визнання вини ОСОБА_1 слід розцінювати як один із способів захисту та бажанням уникнути відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні на порушника адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, технічні характеристики транспортного засобу на якому було вчинено порушення, особу правопорушника, те, що він не працює, обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність.

За вказаних обставин, вважаю за необхідне накласти на правопорушника стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, що, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Строк предявлення постанови до виконання складає три місяці.

Суддя-