Справа № 344/9952/16-п
Провадження № 33/779/306/2016
Категорія ст.172-7 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, з участю прокурора Данилишина В.Р, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Тернопільської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 Франківськ вул.

ОСОБА_4, 177/2/32, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4,

одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина,

працюючого директором Комунального підприємства

«Івано Франківськсвітло»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження в справі щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП закрито в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

З постанови суду вбачається, що згідно протоколу №15 від 08.08.2016 про вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 172-7 КУпАП, за наступних обставин.

ОСОБА_3, з урахуванням його посадових повноважень, працюючи на посаді інженера відділу експлуатації відповідального за електрогосподарство КП «ЄРЦ» (від 25.12.2015 КП «МІУК»), є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Згідно наказу № 95 к-1-00000056 від 26.05.2016, виданого комунальним підприємством Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», 31.05.2016 інженера відділу експлуатації ОСОБА_3 звільнено за угодою сторін та припинено трудовий договір (контракт). Згідно реєстраційної картки на проведення держаної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи від 25.09.2014 року, ОСОБА_3 є засновником ТзОВ «Станіслав-ІВ», основним видом діяльності якого є електромонтажні роботи

Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Статуту ТзОВ «Станіслав-ІВ», учасниками Товариства є ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Згідно Розділу V. «Відомості про вклади у банках, цінні папери та інші активи» декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік розмір внесків ОСОБА_3 до статутного капіталу ТзОВ «Станіслав ІВ» складає 3000 грн.

За таких обставин ОСОБА_3, у відповідності до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, як посадова особа юридичної особи публічного права, яка не зазначена у пункті 1 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, з 10.04.2015 до 16.03.2016 між комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр» (з 25.12.2015 КП «МІУК») в особі т.в.о. директора ОСОБА_6, а в подальшому директора ОСОБА_7 та ТзОВ «Станіслав-ІВ», співзасновником та учасником якого є інженер КП «ЄРЦ» ОСОБА_3, в особі директора ОСОБА_5, укладено 23 договори на виконання ремонтно-будівельних електромонтажних робіт на загальну суму 396059,90 грн.

Інженер відділу експлуатації КП ОСОБА_3, будучи відповідальною особою за електрогосподарство та електробезпеку і наділений контрольними повноваженнями у цій сфері, являючись одночасно учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», підписував дефектні акти та акти приймання-передачі виконаних зазначеним ТзОВ робіт.

Зокрема, 30.06.2015 комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» в особі директора з однієї сторони та ТзОВ «Станіслав-ІВ» в особі директора ОСОБА_5, уклали договір №01-04/15 на виконання ремонтно-будівельних (електромонтажних) робіт з поточного ремонту на суму 63823 грн. та договір № 01-04/16 на виконання ремонтно-будівельних електромонтажних) робіт з поточного ремонту, на суму 68430 грн.

Крім того, за вказаний період ТзОВ «Станіслав-ІВ» виконувало електромонтажні роботи на замовлення КП «ЄРЦ» (з 25.12.2016 КП «МІУК») згідно копії договорів № 04-04/144 від 16.03.2016, № 04-04/24 від 14.01.2016, №04-04/23 від 14.01.2016, №04-04/1127 від 16.12.2015, №04-04/1125 від 16.12.2015, №04-04/1124 від 15.12.2015, №04-04/1036 від 02.12.2015, №04-04/1020 від 27.11.2015, №04-04/969 від 13.11.2015, № 04-04/968 від 13.11.2015, №04-04/850 від 26.10.2015, №04-04/865 від 28.10.2015, від 07.09.2015, від 28. 08.2015, 01-04/25 від 19.08.2015, № 04-04/415 від 04.06.2015, № 04-04/407 від 02.06.2015, №04-04/300 від 08.05.2015, №04-04/288 від 28.04.2015, № 04-04/215 від 10.04.2015.

В організації укладання та виконання даних договорів, згідно посадової інструкції, безпосередню участь приймав інженер відділу експлуатації, відповідальний за електрогосподарство КП «ЄРЦ» (від 25.12.2015 КП «МІУК») ОСОБА_3, про що свідчать його підписи від КП «ЄРЦ» в актах приймання-передачі виконаних робіт, дефектних актах, протоколах зборів співвласників будинків, де проводились будівельні роботи, зведених кошторисних розрахунках, розрахунках договірної ціни на виконання робіт, локальних Кошторисах та актах приймання виконаних будівельних робіт.

Отже, ОСОБА_3, що є співзасновником та учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», діяв в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що могло впливати на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. При цьому останній всупереч ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» не повідомив та не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Івано Франківського міського суду від 30 листопада 2016 року по справі № 344/9952/16-п та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вказана постанова прийнята суддею із неправильним застосуванням норм матеріального права, чим порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного по суті прийнятого рішення. Окрім цього вказує, що в матеріалах справи відсутні докази які б свідчили, що перебуваючи на посаді інженера відділу експлуатації відповідальний за електрогосподарство КП «Єдиний розрахунковий центр», при виконанні своїх повноважень у нього виникла суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями, що само по собі не може створювати в розумінні закону конфліктні інтереси, тому він не зобовязаний був повідомляти директора КП «Єдиний розрахунковий центр » про наявність в нього реального конфлікту інтересів.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2, підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги ОСОБА_3 просив залишити її без задоволення, а постанову суду від 30.11.2016 року без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

З постанови суду першої інстанції від 30 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 вбачається, що вона винесена з дотриманням вимог вказаної статті, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

Обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, а саме те, що в матеріалах справи відсутні докази які б свідчили, що перебуваючи на посаді інженера відділу експлуатації в КП «Єдиний розрахунковий центр», при виконанні своїх повноважень у нього виникла суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями є необгрунтованами та не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 ч.1 КУпАП, суд належним чином обґрунтував, на підставі яких доказів він прийшов до такого висновку.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було детально дослідженні протокол №15 від 08.08.2016 року про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП, копії матеріалів особової справи ОСОБА_3, копії матеріалів реєстраційної справи, копії договорів.

Окрім цього, згідно ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Тобто, суд першої інстанції підставно закрив провадження по даній справі на підставі ст. 247 п.7 КУпАП, оскільки дане правопорушення виявлено 08.06.2016 року, відповідно до протоколу №15 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого ст. 172-7 КУпАП (Т.1 а.с. 1-5), і станом на 30.11.2016 року в суді закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП накладення адміністративного стягнення.

Також, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстави для скасування постанови від 30 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, та спростовуються встановленими та перевіреними фактичними обставинами справи.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити - без задоволення, а постанову Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1