П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2016 року суддя Хомченко Л.І. Артемівського міськрайонного суду Донецької області розглянув адміністративний матеріал, що надійшов від заступника начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зони АТО ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився Донецька область, м. Шахтарськ, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає за адресою Донецька область, с. Новолуганське, вул.. Шкільна,4 за ст. 204-3 ч.1Кодексу України про адміністративні правопорушення -,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу вбачається, що 02.11.2016 року близько 12-00 години ОСОБА_2 здійснював автомобілем «HONDA CIVIC», державний номер АН 5487СI перебуваючи на відрізку автошляху с. Семигір?я с. Новолуганське, намагався в обїзд конторольних пунктів вїзду виїзду та приховання від контролю перевезти через лінію зіткнення на території Донецької області на непідконтрольну територію партію лікарських засобів загальною вартістю 14525,00 гривень, чим порушив Розділу ХШ «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажу (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» № 415ог від12.06.2015 року зі змінами та доповненнями, тим самим,

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності правопорушника, який не з'явився за викликом суду, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належно та вчасно.

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Так ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено ст.204-3, якою встановлено відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції. Також згідно із цім ОСОБА_3 України «Про боротьбу з тероризмом» доповнено новою ст.14-1 «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», відповідно до якої переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції здійснюється в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України. Особи, винні у порушенні порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 Перехідних Положень ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року Кабінет Міністрів України протягом 14 днів після опублікування цього закону затверджує порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Проте на сьогодні зазначене не виконано. Враховую також те, що відсутні положення законодавства щодо можливості застосування до таких правовідносин Тимчасового порядку контролю за переміщення осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року №415ог, з наступними змінами.

Посадова особа, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається, посилається на порушення саме цього Тимчасового порядку.

Особливу увагу звертаю на те, що у рішенні «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «закон» несе якісні вимоги, включно із тими, що стосуються доступності та передбачуваності (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 29, Reports of Judgments and Decisions 1996-V; вищенаведені рішення у справах «Коеме та інші проти Бельгії» (<...>), п. 145, та рішення від 7 лютого 2002 року у справі «Е.К. проти Туреччини» (Е.К. v. Turkey), заява № 28496/95, п. 51). Ці якісні вимоги повинні бути дотримані як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою (див. вищенаведене рішення у справі «Ашур проти Франції» (Achour v. France) [ВП], п. 41). Особа повинна знати із тексту відповідного положення та, у разі необхідності, за допомогою його тлумачення судами, які дії та бездіяльність призводять до кримінальної відповідальності та яке покарання буде призначено за дію та/або бездіяльність, про яку йдеться (див., серед багатьох інших джерел, вищенаведене рішення у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 29). Більш того, закон відповідатиме вимозі «передбачуваності», навіть якщо особа має звернутися за відповідною юридичною консультацією для того, щоб оцінити, у тій мірі, що є розумною за цих обставин, наслідки, до яких може призвести ця дія (див., серед багатьох інших джерел, вищенаведені рішення у справах «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 35, та «Ашур проти Франції» (Achour v. France) [ВП], п. 54).

У справі «Веренцов проти України» за відсутності чіткого та передбачуваного законодавства, що визначає правила проведення мирних демонстрацій, Європейський суд з прав людини вирішив, що покарання заявника за порушення неіснуючого порядку було несумісним зістаттею 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, відсутність передбачуваного, чіткого та доступного порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого, як це передбачено ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», Кабінетом Міністрів України, вважаю, що в діях правопорушника відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1ст . 204-3 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: товарно-матеріальні цінності на суму 14 525 (чотирнадцять тисяч пятсот двадцять пять) гривень, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_2 відповідно до Акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, виявлених за 02.11.2016р., слід залишити останньому за належністю.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л