Номер провадження: 33/785/958/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 06.10.2016 року,-

встановив:

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.08.2016 року, о 05 годині 35 хвилин, по пл. Незалежності № 1 в м. Одеса, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку приладу Драгер Alcotest 6810, результат якого склав 1,12 проміле.

Водій ОСОБА_2 порушив п.п. 2.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 493690 від 26.08.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з постановою районного суду, посилаючись на її незаконність і необгрунтованість, відсутність доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, порушує питання щодо її скасування.

При цьому апелянт вказав, що при розгляді судом справи участі не приймав, повідомлення про розгляд не отримував та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього в порушення положень ст.268 та 277-2 КУпАП, без його участі. Копію постанови він отримав лише 27.10.2016 року, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

На обгрунтування доводів щодо невинуватості послався на проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного спяніння у порушення вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", що тягне за собою недійсність такого огляду. Проти вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння заперечував. Крім того зазначив, що після зупинки автомобіля поліцейськими, пройшовши експрес-тест на приладі "Драгер" він не погодившись з його висновками, наполягав на проходженні огляду в медичному закладі. Працівник поліції повідомив йому про те, що спочатку необхідно розписатись в деяких документах, а після того як він підписав їх, відмовив йому у проходженні огляду в медичному закладі, зазначивши, що для притягнення його до відповідальності буде цілком достатньо результатів приладу "Драгер". Вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення - матеріали справи не містять.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 06.10.2016 року та копія постанови йому не надсилалася. При цьому, матеріали справи не містять жодних даних про належне сповіщення ОСОБА_2 про місце, дату та час розгляду справи, а також в матеріалах справи відсутня телефонограма, на яку посилається суд першої інстанції щодо належності його виклику до районного суду.

Зазначені обставини вказують на обгрунтованість доводів апелянта у цій частині та розгляд справи районним судом в порушення вимог ст.268 та 277-2 КУпАП та з огляду на викладене, суд вважає, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_2, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що забезпечують особі можливість здійснити свій захист, в звязку з чим, постанова суду підлягає скасуванню.

При цьому, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині поважності причину пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, а тому строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та доповнивши до початку судового розгляду апеляційну скаргу зазначив, що згідно даних чеку приладу "Драгер" результати його вимірювань, які були встановлені на час проходження експрес-тесту, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначений прилад не пройшов корегування показів (калібрування) у встановленому порядку, а тому його результати не можуть бути визнані належним доказом.

Крім того, посилаючись на розгляд справи районним судом у відсутність ОСОБА_2, та закінчення на час розгляду справи апеляційним судом строку притягнення до адміністративної відповідальності, порушує питання щодо скасування постанови та закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта та його представника щодо відсутності доказів винуватості ОСОБА_2 у даному адміністративному правопорушенні, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки в ході перегляду постанови районного суду, апеляційним судом встановлено наступне.

Так, на перевірку доводів апелянта щодо його невинуватості та встановлення фактичних обставин вчиненого, апеляційним судом був викликаний в судове засідання працівник поліції - ОСОБА_4, який виявив порушення та склав відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, а також з управління патрульної поліції м. Одеси та був витребуваний відеозапис зупинки транспортного засобу ОСОБА_2, дані щодо проведення фіксації якого були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в судове засідання апеляційного суду працівник поліції ОСОБА_4 не з'явився, про поважні причини неявки не повідомив, в звязку з чим апеляційний суд обґрунтував своє рішення на підставі наявних у матеріалах справи даних.

При цьому, апеляційний суд отримав з управління патрульної поліції м. Одеси відеозапис з відеореєстратора, який був проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та свідчив про фіксацію подій, які мали місце 26.08.2016 року та оглянувши його, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначені в апеляційній скарзі доводи апелянта щодо неналежного проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння є безпідставними та такими, які протиріччять фактичним обставинам справи.

Як свідчить зазначений відеозапис, працівниками поліції, у відповідності до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року було проведено огляд на стан алкогольного спяніння. При цьому, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визнав факт вживання ним алкогольних напоїв, який також був підтверджений результатами проведеного експрес-тесту за допомогою приладу "Драгер" та в подальшому не наполягав на проведення огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, як про те він зазначав в апеляційній скарзі.

До матеріалів справи в якості доказу перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння надано результат алкотесту, який було проведено за допомогою приладу "Drager 6810", калібрування якого останній раз проводилось 10.11.2010 року, що прямо зазначено на чеку приладу.

Згідно інструкції по експлуатації приладу"Drager 6810", його калібрування повинно бути здійснено кожні шість місяців.

Факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, встановлено технічним приладом "Drager 6810", який на момент його використання, а саме на 26.08.2016 року, у відповідності до інструкції по експлуатації зазначеного приладу, не пройшов калібрування, тому не повинен був використовуватися співробітниками поліції.

В звязку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави оцінювати показання вказаного приладу в якості допустимого доказу, яким може підтверджуватися стан спяніння. Що стосується наявного у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, на якому також міститься підпис ОСОБА_2 про наявність згоди з результатом приладу алкотестера "Drager 6810", то апеляційний суд не може визнати зазначений акт як належний та допустимий доказ, оскільки зазначені у ньому результат огляду на стан спяніння, а саме вміст 1,25 % алкоголю протирічить як чеку зазначеного алкотестера, так і протоколу про адміністративне правопорушення і поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки такий вміст зазначений як 1,12%.

Разом з тим, з урахуванням наданих ОСОБА_2 на місці зупинки пояснень, а також наявних у матеріалах справи пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, апеляційний суд вважає, що винуватість останнього у вчиненому правопорушенні є доведеною, а його доводи безпідставними та такими, які суперечать фактичним обставинам справи.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Суд, враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи апеляційним судом та прийняття за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП - скінчився, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі в звязку з закінченням на момент її розгляду строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 06.10.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 06.10.2016 року відносно ОСОБА_7 - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 - закрити, в звязку з закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8.