АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно постанови, 02.01.2016 року під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_2 допустив неодноразові прояви явної неповаги до суду, що виразились у непідкоренні розпорядженню головуючого та неодноразово порушував встановлений в суді процесуальний порядок, і незважаючи на попередження головуючого, адвокат ОСОБА_2 продовжував вчиняти дії, які не відповідають встановленим у суді правилам, чим проявив явну неповагу до суду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови судді, просить її скасувати, а провадження у справі закрити. На обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 він, як захисник обвинуваченого, діяв виключно в межах норм Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та Конституції України і жодних дій спрямованих на прояв неповаги до суду не вчиняв.

При цьому апелянт зазначає, що він, як захисник обвинуваченого, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП, оскільки згідно цієї норми, суб'єктом правопорушення може бути лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач, інші громадяни і перелік цих осіб встановлений законом як вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає. Також звертає увагу, що відповідно до п.п. 14, 15, ч.1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», забороняється притягати до кримінальної чи іншої відповідальності адвоката або погрожувати застосуванням відповідальності у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності згідно із законом, а також не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов'язки адвоката.

Крім того вказує, що з огляду на розділ IVКУпАП «Провадження в справах про адміністративне правопорушення», розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185-3 КУпАП, передує складання судовим розпорядником протоколу про вчинене правопорушення, а тому посилання судді в оскаржуваній постанові на положення ст. 258 КУпАП, згідно з якими, у разі вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, є помилковим, оскільки він взагалі не попереджався про можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також наголошує, що притягнення до адміністративної відповідальності обумовлено, на думку судді, його поведінкою в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження під головуванням судді Старовойтової С.М., яка, як головуючий у даній справі, розцінила дії адвоката по захисту обвинуваченого, як прояв неповаги до суду, одночасно наклавши адміністративне стягнення, що є неприпустимим, оскільки прямо суперечить принципам справедливості, неупередженості та безсторонності, закріпленим у ст. 6 Європейської Конвенції та практикою Європейського Суду з прав людини.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

02.01.2016 року під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за прояв неповаги до суду, який допустив неодноразові прояви неповаги до суду, що виразились у непідкоренні розпорядженню головуючого та неодноразовому порушенні встановленого в суді процесуального поряду, і незважаючи на попередження головуючого, адвокат ОСОБА_2 продовжував вчиняти дії, які не відповідають встановленим у суді правилам, чим проявив явну зневагу до суду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185-3 КУпАП та на нього було накладене стягнення у виді попередження.

Вирішуючи питання про притягнення адвоката ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за прояв неповаги до суду, суддя, з посиланням на вимоги ч. 4 ст. 330 КПК України зазначила, що за неповагу до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом і питання про притягнення такої особи до відповідальності вирішується судом негайно після вчинення порушення, для чого в судовому засіданні оголошується перерва.

При цьому суддя зазначила, що у відповідності зі статтею 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення в даній категорії справ не складається і згідно зі статтею 221-1 КУпАП постанова про притягнення осіб до відповідальності за ст. 185-3 КУпАП оскарженню не підлягає.

Проте, з таким висновком судді, суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки він суперечить вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративна відповідальність за прояв неповаги до суду передбачена ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, диспозиція статті 185-3 КУПАП до об»єктивної сторони вказаного правопорушення відносить такі діяння: злісне ухилення від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача, експерта, перекладача; непідкорення зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого судді; порушення порядку під час судового засідання; а також вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

У разі ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, таке провадження має наступні стадії: 1)порушення справи про адміністративне правопорушення; 2) розгляд такої справи; 3) виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, при розгляді справи за ст. 185-3 КУпАП у районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах передбачено обов»язкове складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення (стаття 255 КУпАП).

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, що в сукупності утворює склад адміністративного правопорушення та зазначити його кваліфікацію.

Як установлюють приписи ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, який складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. В ньому зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада та прізвище особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення порушника та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі, який підписується особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складанні протоколу порушнику роз»яснюються його права і обов»язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Постанови районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів за наслідком розгляду справи за ст. 185-3 КУпАП підлягають оскарженню в загальному порядку.

Аналіз законодавче закріплених КУпАП відмінностей у способах виконання владних повноважень місцевими загальними судами та місцевими адміністративними, господарськими, апеляційними, Вищими та Верховним судом обумовлюють наявність особливостей провадження по даній категорії справ. Так, при розгляді справи за ст. 185-3 КУАП - місцевими господарськими та адміністративними судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами та Верховним судом України складання протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено і постанови суддів цих судів за наслідком розгляду справи за ст. 185-3 КУпАП оскарженню не підлягають.

Отже, після оголошення перерви у розгляді кримінального провадження, дії суду повинні були перейти в площину адміністративного процесу і суд повинен був керуватися виключно нормативними положеннями КУпАП, а саме зафіксувати правопорушення за допомогою протоколу про адміністративне правопорушення, з дотриманням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, з роз»ясненням особам, які беруть участь у розгляді справи, їх прав та обов»язків, заслуховування цих осіб, дослідження доказів, вирішення клопотань та відповідно до ст. 284 КУпАП винести одну із зазначених в цій статті постанов, з дотриманням вимог закріплених у ч.2 ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За наведеного, вважаю слушними доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 щодо порушення суддею, під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 -3 КУпАП, процедури та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення за прояв неповаги до суду, а тому оскаржувана постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2016 року підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду для доопрацювання та усунення зазначених недоліків.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що суб»єктом правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП можуть бути лише свідок, потерпілий, позивач, відповідач та інші громадяни, а він, як адвокат, не є суб»єктом цього правопорушення є безпідставними, оскільки за прояв неповаги до суду суб»єктом правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере участь у судовому засіданні або визнана у встановленому законодавством порядку свідком, потерпілим, позивачем або відповідачем, експертом, перекладачем.

Також не заслуговують на увагу і апеляційні посилання адвоката ОСОБА_2 щодо його незаконного притягнення до адміністративної відповідальності всупереч Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якого забороняється притягати до кримінальної чи іншої відповідальності адвоката або погрожувати застосуванням відповідальності у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності згідно із законом, оскільки притягнутий він був до адміністративної відповідальності не у зв»язку із здійсненням ним адвокатської діяльності, а за прояв неповаги до суду під час судового засідання при розгляді справи.

Крім того, вважаю необхідним звернути увагу на ту обставину, що стаття 185-3 КУпАП не містить альтернативних видів адміністративних стягнень крім накладення штрафу і передбачає відповідальність за двома частинами:

- частина 1 - передбачає відповідальність за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду, або встановлених у суді правил;

- частина 2 - за злісне ухилення експерта, перекладача від явки в суд.

Таким чином, враховуючи, що виявлені процесуальні недоліки при розгляді справи про адміністративне правопорушення є перешкодою подальшого провадження у справі, що позбавляє суд апеляційної інстанції розглянути справу за поданою апеляційною скаргою, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2016 року про притягнення адвоката ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для доопрацювання та усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 278, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження - скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повернути до Дніпровського районного суду м. Києва для усунення вказаних недоліків та належного оформлення з дотриманням норм КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1673/2016 Категорія КУпАП: ст. 185-3 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.