АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/964/16
Категорія: ч.1 ст.483 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м.Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю захисника особи у відношенні якої винесено постанову у справі про порушення митних правил ОСОБА_2 - адвоката Церковного Віктора Володимировича, представника Харківської митниці ДФС Тиндика Михайла Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Церковного В.В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою : АДРЕСА_1, громадянин республіки Азербайджан, визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 176502 грн. та конфісковано в дохід держави вилучений товар: "Брунька" обємом 1 л. 120 шт, "Топаз 100 ЕС к.е." об'ємом 1 л. 30 шт., "Кораген Coragen" об'ємом 200 мл. 80 шт., "Voliam Targo 063 SC" об'ємом 25 мл. 5 шт., на загальну суму згідно висновку експертизи від 12.08.2016 року 176502, 10 грн., який знаходяться у коморі Харківської митниці ДФС.

Судом першої інстанції було встановлено, що 17.06.2016 року о 03 годині 40 хвилин в зоні діяльності пункту контролю «Куп'янськ-Вузловий» відділу митного оформлення «Тополі» митного поста «Куп'янськ» Харківської митниці ДФС під час митного контролю поїзду № 450, сполученням «Харків-Баку», що виїжджав з митної території України до Російської Федерації, у вагоні № 5, над пасажирським місцем № 28, на третій полиці для багажу, за матрацами, що утруднювало виявлення, було виявлено товар: засоби для захисту рослин чотирьох найменувань, які були приховані від митного контролю пасажиром цього вагону ОСОБА_2 По даному факту у відношенні ОСОБА_2 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, вищезазначені предмети вилучені та передані на зберігання до комори Харківської митниці ДФС.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник ОСОБА_2 адвокат Церковний В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду від 08.11.2016 року та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що вказане рішення винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт не заперечує проти того, що ОСОБА_2 перевозив через митний кордон України засоби для рослин, але не погоджується щодо наявності у нього умислу на їх переміщення з приховуванням від митного контролю. Товар ОСОБА_2 переміщувався на багажній полиці, без використання засобів чи способів, які б утруднювали їх виявлення працівниками митних органів, тобто без ознак їхнього приховування в розумінні ч. 1 ст. 483 МК України.

Зазаначає, що ОСОБА_2 не володіючи в повному обсязі російською мовою, довірившись працівникам митної служби та перекладачу які завірили його, що після підписання документів він продовжить рух підписав документи. Лише звернувшись за допомогою до юристів, ОСОБА_2 дізнався, що підписав протокол про порушення митних правил.

Зауважує на тому що в діях ОСОБА_2 не було умислу приховувати товари від митного контролю адже вони лежали у спеціально відведеному місці для багажу.

Також зазначив, що докази представника Харківської митниці ДФС щодо відсутності зазначення товару у митній декларації є неспроможними, у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 371 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, не підлягає письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх за межі території України, і вказує, що при вилученні товарів обов'язково складається протокол про їх вилучення, який в матеріалах справи відсутній.

Заслухавши адвоката Церковного В.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника Харківської митниці ДФС Тиндика М.В., який заперечував проти її задоволення, вважаючи рішення суду законним, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні дії з переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно із ст. 371 МК України товари, сумарна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 євро, не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.

Відповідно до висновку № 180 від 12.08.2016 року загальна вартість предметів, вилучених у ОСОБА_2 по протоколу про порушення митних правил № 393/80700/16: «засобів захисту від шкідників чотирьох найменувань», зазначених у постанові про призначення товарознавчої експертизи від 27.07.2016 року, станом на дату оцінки становила 176 502,10 грн.

Зазначена вартість товарів які переміщував ОСОБА_2 не перевищує еквівалент 10 000 євро, а тому не підлягав письмовому декларуванню. З цим погодився представник Харківської митниці ДФС.

Протокол про порушення митних правил № 393/80700/16 від 17.06.2016 року стосовно ОСОБА_2 складено за ознаками переміщення ним через митний кордон України товарів: "Брунька" обємом 1 л. 120 шт, "Топаз 100 ЕС к.е." об'ємом 1 л. 30 шт., "Кораген Coragen" об'ємом 200 мл. 80 шт., "Voliam Targo 063 SC" об'ємом 25 мл. 5 шт. з приховуванням від митного контролю, вчинене шляхом переміщення цих товарів на третій полиці для багажу, за матрацами над місцем № 28 в вагоні № 5, в поїзді № 450, сполученням «Харків-Баку», що виїжджав з митної території України до Російської Федерації способом, що утруднювало їх виявлення, та не оформлених в митному відношенні .

У загальному розумінні, під незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю, варто розуміти їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ(тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товаром вигляд інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві данні.

Постановою суду від 08.11.2016 року в провину ОСОБА_2 ставиться те, що він переміщував через митний кордон України виявлений у нього вказаний вище товар з його приховуванням від митного контролю способом, що значно утруднює його виявлення, а саме приховування серед матраців на останній полиці, доступ до яких становився можливим лише після повного огляду пасажирського місця.

З таким висновком суду апеляційний суд не погоджується виходячи із наступного.

В судовому засіданні захисник Церковний В.В. пояснив, що ОСОБА_2 не мав умислу на приховування товарів від митного органу, особисто не виготовлював сховищ, засобів та інше, що б утруднювало виявлення його багажу, а увійшовши в вагон, поклав свій багаж на верхню багажну полицю, яка розташована над його спальним місцем за матраци, де було вільне місце, щоб унеможливити його викрадення, або падіння багажу при під час руху поїзду.

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_2 особисто заставив свій багаж матрацами, що утруднити його виявлення, ховав його у матрацах, або змінював місце розташування на полиці покладених не ним матраців для того щоб утруднити виявлення його багажу. Матеріали справи і пояснення представника Харківської митниці ДФС також не спростовують пояснень захисника, що ці матраци вже знаходились на цій полиці ще до посадки ОСОБА_2 у вагон і ймовірно були покладені туди провідником. Зазвичай матраци розташовуються саме на цих полицях.

Про наявність такої полиці та її цільове призначення свідчить інформаційна довідка заступника начальника мототоварного депо Харків від 18.12.2016 року, в які вказано, що відповідно до затвердженої «Схеми пасажирських вагоні у плацкартному вагоні» 2012 року розташована над верхнім місцем, де пасажири зберігають свій багаж.

Тобто в ході розгляду апеляційної скарги не було спростовано посилань апелянта, що ОСОБА_2 перевозив свій багаж саме на багажній полиці, поклавши його на вільне місце, не здійснюючи ніяких заходів, які б утруднювали виявлення багажу і не маючи на це умислу.

До такого висновку апеляційний суд приходить також враховуючи наступні данні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 заповнив митну декларацію в період часу з 02-55 по 02-58, протокол про порушення митних правил складено о 03 год. 00 хв., тобто через 2 хвилини після закінчення заповнення ОСОБА_2 митної декларації.

Враховуючи загальновідоме розташування багажної полиці в плацкартному вагоні, спливу зовсім незначного проміжку часу між закінченням складання митної декларації та виявленням багажу ОСОБА_2, місце розташування цього багажу наведене вище, його зовнішній вигляд (ємкості від 25 мл. до 1 літру, які, як пояснив представник митниці, були компактно упаковані в 1 поклажу), апеляційний суд не може погодитись, що виявлення цього багажу в даному конкретному випадку було ускладнено.

Апеляційний суд приймає до уваги, що згідно пояснень в судовому засіданні представника митниці, не існує правових норм, які б зобов'язували пасажира, який перетинає митний кордон України, розташовувати свій багаж саме так, що його одразу було видно у купе вагону, тобто щоб він розташовувався на одразу видному місці. Крім того встановлено, що товар, який перевозив ОСОБА_2, згідно митного законодавства України, враховуючи його загальну вартість та особливості не підлягає митному декларуванню. Матеріали справи не спростовують посилань апелянта, що ОСОБА_2 про це знав від своїх земляків, і у нього не було навіть необхідності утруднювати виявлення свого багажу, оскільки жодних обмежень по його перевезенню та митних витрат, пов'язаних з цим у нього не існувало.

Апеляційний суд критично розцінює зміст викладених від імені ОСОБА_2 пояснень, які відображені у протоколі про порушення митних правил № 393/80700/16 (а.с. 3-6), та протоколі його опитування (а.с. 10) щодо визнання ним вини, оскільки матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2, 1980 року народження, є громадянином Азербайджану, даних про те, що він вивчав російську мову, значний час перебував у російськомовній державі немає. Він зазначив, що українською мовою він не володіє. Переклад обставин вчиненого ним правопорушення, відображеного у протоколі про порушення митних правил здійснювався з української на російську мову. При таких обставинах ОСОБА_2 17.06.2016 року не був забезпечений захисником та перекладачем на його рідну азербайджанську мову. Крім того, згідно змісту вказаних документів, на виявлення багажу ОСОБА_2, складання протоколу про порушення ним митних правил, ознайомлення останнього з його змістом, та його опитування витрачено 20 хвилин. З урахуванням того, що рідною мовою ОСОБА_2 є азербайджанська, відсутності відомостей про належне володіння ним російською мовою, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять підтверджень, що зміст пояснень, виконаних від імені ОСОБА_2, відповідає його дійсному усвідомленню обставин викладених у них, та розцінює як це як порушення права особи на захист рідною мовою.

Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 62 Конституції України вважаю, що матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_2 у порушенні ним митних правил при обставинах, викладених у постанові суду від 08.11.2016 року та протоколі № 393/80700/16 від 17.06.2016 року, у зв'язку з чим постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 року підлягає скасуванню, а провадження відносно ОСОБА_2 закриттю на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 486, 489, 527-529 МК України, ст .294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Церковного Вікора Володимировича задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик