Провадження № 3/234/1856/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Марченко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Рубіжне Луганської області, не працюючої, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в м. Краматорську по бул. Краматорському, 39-142, за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 055327 від 05.11.2016 року, 05.11.2016 року о 05 год. 00 хв., ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «SKODA FABIA Combi» н/з АН 2160 IX в м. Краматорську по вул. Двірцева біля будинку № 31 з явними ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі Міський наркологічний диспансер м. Краматорська за адресою: м. Краматорськ вул. Олекси Тихого,7. Відповідно висновку лікаря Міського наркологічного диспансеру м. Краматорська № 392, ОСОБА_1 знаходилася у стані гострої інтоксикації внаслідок споживання алкоголю. Тобто ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідно до наданих письмових пояснень, ОСОБА_1 свою провину не визнала, так як не керувала автомобілем, а лише пересіла за кермо з метою сфотографуватися.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї провини, викладені обставини підтверджуються наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 055327 від 05.11.2016 року, копію якого, ОСОБА_1 отримала, про що свідчить її власний підпис та по суті порушення остання пояснила, що з висновком газоаналізатора вона не згодна (хоча з письмових заперечень на протокол, наданих до суду вона поясняє, що дійсно знаходилася у стані алкогольного спяніння); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які засвідчили особистими підписами викладені в протоколі обставини; висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану спяніння № 392 від 05.11.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в стані гострої інтоксикації внаслідок споживання алкоголю; відеозаписом з камери, з якого вбачається, що на запитання працівників поліції, хто саме керував автомобілем, ОСОБА_1 чітко відповідала, що вона і що прав на керування транспортним засобом вона не має, а лише має аматорський досвід в керуванні автомобілем, також працівник поліції зробив їй зауваження за перевищення швидкості руху.

Відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена, і в її діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції статті 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави, але без позбавлення права керування транспортними засобами, з огляду на те, що відповідно до довідки № 0006102, ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

Також, суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст.130 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять грн. 60 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_4