АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, безробітного, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 68 гривень,-

В СТАНОВИВ:

постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 68 гривень.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 27 жовтня 2016 року приблизно о 16 годині, знаходячись у приміщенні Лівобережного районного центру зайнятості, розташованого по пр. Слобожанському 29 у м. Дніпро, чіплявся до працівників центру, на зауваження не реагував, висловлював образи, провокував конфлікт, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду ОСОБА_1 у порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП року подав апеляційну скаргу, у якій порушує питання про скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що справу, відносно нього, було розглянуто з істотними порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Так судом у своїй постанові залишилося не з'ясованим, які саме дії особи є протиправними і в чому саме виразилося порушення громадського порядку та спокою.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1, підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаючи, що місцевий суд вирішив питання щодо його винуватості поверхнево, без з'ясування усіх фактичних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд розглядаючи справу, має з'ясувати усі фактичні обставини справи та вирішити її у точній відповідності до закону.

Проте, під час апеляційного перегляду справи було встановлено, що місцевим судом під час розгляду справи по сутті не дотримано зазначені вимоги закону.

Так, у відповідності до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає у разі вчинення нею дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні; вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив явної неповаги до суспільства та задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Під час аналізу наявних у справі доказів було встановлено, що протокол (а.с. 1) не має чітко виписаної фабули вчиненого особою правопорушення. У матеріалах справи міститься заява виконуючого обов'язки директора ОСОБА_2 (а.с. 4), у відповідності до якої, 27 жовтня 2016 року до центру зайнятості звернувся ОСОБА_1, який перебуває на обліку, як безробітний, та під час прийому якого, останній зневажливо висловлювався в адресу працівників центру зайнятості. Також у матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 (а.с. 6) у яких останній заперечує свою протиправну поведінку.

Жодних інших пояснень будь-яких свідків чи очевидців, які б доводили нецензурну лайку ОСОБА_1 у громадському місці, його образливе чіпляння до громадян та інші подібні речі, що порушують громадський порядок і спокій громадян з метою задоволення останнім своїх індивідуальних потреб направлених на самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей - у матеріалах справи не має.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що протокол відносно нього складено на підставі заяви від 31.10.2016 року ОСОБА_2 та акту, який складений заінтересованими особами, до яких він начеб-то образливо чіплявся. Інші об'єктивні докази по справі відсутні, пояснень незалежних свідків, немає. Просив врахувати, що в день подій 27.10.2016 року на місце виїжджали працівники поліції, але встановивши дійсні обставини справи, прийшли до висновку про відсутність в його діях правопорушення та протокол відносно нього не склали.

Отже, з наведеного слідує, що 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1, будучи безробітнім та перебуваючи на обліку, дійсно звернувся до центру зайнятості та у ході свого прийому між ним та працівниками центру виник конфлікт, який був обумовлений з його слів, неналежною якістю наданих послуги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що фактично мав місце особистий конфлікт ОСОБА_1 з керівником центру зайнятості ОСОБА_2, обумовлений особистими неприязними стосунками обох його учасників, а не хуліганськими діями, тобто діями особи, метою яких є явний прояв неповаги до суспільства.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення належним чином не доведена.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294, ст. 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 68 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун