Справа №592/8824/16-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/788/226/16 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, та захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2016 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього був накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 27.08.2016, р., о 23-20 год., керував автомобілем BMW 320D, н.з. НОМЕР_1, по вул. Привокзальна, 33 в м. Суми, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі з доповненнями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді як незаконну, а провадження по справі закрити, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, апелянт зазначає, що постанова винесена в порушення вимог ст.268 КУпАП, оскільки справа розглядалась у його відсутність, незважаючи на надану до суду медичну довідку про його перебування на лікуванні в період часу з 27.10.2016 р. по 07.11.2016 р., чим порушено його право на захист. Також зазначає, що доказів про керування ним автомобілем в ході судового розгляду справи здобуто не було.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_3 допустив порушення вимог зазначеного закону.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на наявність клопотання захисника ОСОБА_4 про відкладення розгляду справу та доданий до нього листок непрацездатності серії АДЕ № 748070 про перебування ОСОБА_3 на лікуванні з 27.10.2016р по 07.10.2016, суддя 07 листопада 2016 року розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі останнього та виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Крім цього, як вбачається з наданої до Апеляційного суду Сумської області довідки, ОСОБА_3 дійсно знаходився на лікуванні в денному стаціонарі з 27.10.2016 по 07.11.2016 року включно.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в даному випадку, за наявності документів, що підтверджують поважність причин неявки особи до суду (денний стаціонар) та відповідного клопотання про відкладення розгляду справи 07.11.2016 року допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КУпАП, та право ОСОБА_3 на участь у розгляді справи, подавати клопотання, приймати участь у допиті свідків тощо.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині порушення прав ОСОБА_3 заслуговують на увагу, а постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Разом з тим, дослідивши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вони беззаперечно доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, з протоколом був не згодний.

Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, ОСОБА_3 свою вину також не визнав та зазначив, що у кінці вересня 2016 року виходив з офісу і до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що нібито він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння і склав протокол, проте на початку вересня 2016 року він втратив свої водійські права, тому отримав нові, а старими міг хтось скористатися. На наданому поліцією відеозаписі не він, в наркодиспансер він не їздив.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_3, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена наступними доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №235046 від 21 вересня 2016 року, який складено уповноваженою особою (а.с.1);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.08.2016 року про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння (а.с.2);

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 27.08.2016 р., який здійснено відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та на якому зафіксовано ОСОБА_3, який пред'явив документи поліцейському, та на питання останнього чи не вживав алкоголь повідомив, що необхідно проїхати до наркодиспансеру (а.с.30).

Крім того, в суді першої інстанції під час розгляду справи були допитані працівник поліції та лікар - нарколог.

Працівник поліції ОСОБА_5 пояснив, що 27.08.2016 р. після 23 години під час здійснення патрулювання м. Суми, ним був зупинений автомобіль за кермом якого був ОСОБА_3, особу встановили по посвідченню водія та виявили ознаки алкогольного сп'яніння. Запропонували пройти огляд водій сам сказав їхати у наркологічний диспансер. Події фіксувалися на його нагрудну камеру. У диспансері було проведено огляд та встановлено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Лікар ОСОБА_6 пояснив суду, що він проводив огляд особи доставленої працівниками поліції. Особу встановив на підставі посвідчення водія, провівши лабораторні дослідження було встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, про що він склад відповідний висновок. Будь-яких сумнівів, що це саме та особа, посвідчення водія якої йому пред'явлено, не виникало.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а також порушення ним відповідно вимог п.2.9 ПДР України.

Будь - які інші доводи апелянта, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Разом з тим, враховуючи, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП мало місце 27.08.2016 року, то на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, вважаю за необхідне закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.