Провадження № 33/780/742/16 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 20.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року, якою

КОНЬОШІ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок,

в с т а н о в и в:

Постановою судді встановлено, що 07 жовтня 2016 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Біла Церква по вул. Сквирське Шосе з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження тесту на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «ДРАГЕР» та їхати до лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт вказує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи щодо нього, що позбавило його можливості скористатись своїми правами, зокрема такими, як надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Окрім того, вказує, що при розгляді даної справи суд першої інстанції не звернув уваги на явні протиріччя, що містились в протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах. Так, в протоколі міститься лише підпис апелянта стосовно того, що він відмовляється тільки від проходження тесту на стан спяніння, але про те, що наявна відмова від огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя немає жодного слова; від такого огляду апелянт не відмовлявся, а тим більше в присутності свідків. ОСОБА_4 зазначає, що жодних свідків, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, під час його складання, не було, в протоколі вказано невірну інформацію, оскільки 07 жовтня 2016 року о 22 годині 10 хвилин його дійсно зупинили працівники поліції, їм він вказав, що вжив пляшку пива обємом 0,5 л о 19 годині, після чого йому запропонували пройти тест на стан алкогольного спяніння, він погодився оскільки не хвилювався за перевищення норм вмісту алкоголю в його крові через значний час після вживання пива, проте подальші дії працівників поліції були неправомірними, а оскільки він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності порядок вказаних дій йому був не відомий. Окрім того, під час його зупинки жодних свідків не було, протокол про адміністративне правопорушення був заповнений частково, посвідчення водія в нього не вилучалось. Апелянт вважає, що невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення і доданих матеріалів проявляється також в поясненнях свідків, які ніби були присутні під час його складання. Так, апелянт звертає увагу, що відповідно доданих пояснень свідки були присутні ніби коли він відмовився від огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя. Але в самому протоколі вказується що «від проходження тесту на стан спяніння за допомогою ДРАГЕР та їхати до лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків». Окрім того, на думку апелянта, працівниками поліції було порушено встановлений нормативно-правовими актами порядок його огляду на стан алкогольного спяніння.

Заслухавши думку ОСОБА_1, його захисника, які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 15 Наказу МВС України №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються пояснення свідків правопорушення. Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

В протоколі, складеному щодо ОСОБА_1, як свідків адміністративного правопорушення зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 А.О. /а.с.2/ і в матеріалах справи наявні їх пояснення з зазначенням адреси проживання.

В звязку з посиланням в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказані свідки викликалися в судове засідання, однак на зазначений час для дачі пояснень не зявилися.

Як було встановлено судом та надано захисником відповідь на адвокатський запит щодо існування будинку № 1-б по вулиці Осиповського в місті Києві, що зазначений працівником поліції як адреса свідка ОСОБА_5, то житловий будинок з даною адресою в Подільському районі міста Києва відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння на місці його зупинки в звязку з відсутністю приладу «Драгер» та не пропонували проїхати до медичного закладу.

Таким чином, оцінюючи наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції не може прийти однозначного висновку стосовно того, чи мав місце факт адміністративного правопорушення, за який ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ вищевказаної інструкції, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; пунктом 9 визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 11 Розділу ІІ вищенаведеної Інструкції передбачено, що оформлення матеріалів на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, старшим інспектором поліції ОСОБА_7 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №303142 вказаних вимог дотримано не було.

Матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки в поясненнях свідків, якщо такі були присутні при складанні протоколу, лише зазначено, що водій від проходження медичного огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя відмовився, при цьому в даних поясненнях не розписана процедура відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 їхати до лікаря нарколога відмовився, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до пункту 7 розділу 1 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не зважаючи на наявність сумнівів стосовно встановлених фактів, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не забезпечив всебічне, повне і обєктивне зясування обставин даної справи, що призвело до помилкових висновків щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо повідомлення ОСОБА_1 належним чином про час і місце розгляду справи, оскільки у зворотньому повідомленні про вручення повістки відсутній його підпис, що є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон