Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю секретаря Гладкого В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2016 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1, 29 серпня 2016 року, о 15 год. 00 хв., по вул. Дубнівській в с.Підгайці Луцького району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія» д.р.н.з.АС8707АА, з ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів та мови), відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан вживання алкоголю у встановленому порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді щодо нього та закрити провадження у справі. Посилається на те, що постанова судді ухвалена з порушеннями вимог процесуального та матеріального права. Вказує, що на прохання працівників поліції видихнув повітря у пристрій «Драгер», який не показав стану спяніння, однак, працівники поліції сказали їхати до медичного закладу та пройти огляд, на що він відмовився. Жодних свідків при цьому не було. Поліцейський запропонував йому написати пояснення, яке він скаже, і в суді на нього накладуть стягнення у виді громадських робіт, на що він погодився.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його представника, які підтримували апеляційну скаргу та просили її задовольнити, показання свідків, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №995473 від 29.08.2016, відповідно до 29.08.2016, о 15 год. 00 хв. в с.Підгайці по вул. Дубнівській керував автомобілем марки «Шкода Фабія» н.з.АС8707АА з ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, доводиться власноручними поясненнями останнього від 29.08.2016, в яких він вказав, що 29.08.2016 він випив пива після чого сів за кермо автомобіля «Шкода Фабія» н.з.АС8707АА в стані алкогольного спяніння і рухався додому. Був зупинений працівниками поліції. Він проходження медичного огляду та продування алкотесту «Драгер» у встановленому порядку відмовляється.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу постанови про накладення стягнення на ОСОБА_1 також і письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 29.08.2016, які пояснили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції змусили його написати пояснення, і що свідків під час складання протоколу ніяких не було, не заслуговують на увагу та спростовуються доказами дослідженими в суді апеляційної інстанції.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 в апеляційному суді показав, що ним разом із напарником ОСОБА_6 було зупинено автомобіль марки «Шкода Фабія», оскільки водій даного автомобіля виїжджаючи з обочини, не пропустив їх автомобіль. В них виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного спяніння. Водій ОСОБА_1 відмовився пройти тест на пристрої «Драгер» або проїхати до медичного закладу для проходження огляду. У звязку із відмовою від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, було складено протокол про адміністративне правопорушення та зупинено автомобіль зі свідками, які засвідчили факт відмови від проходження огляду.

Показання свідка ОСОБА_5 підтвердив в суді апеляційної інстанції і свідок ОСОБА_6, який перебував в наряді разом із ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції показав, що їх автомобіль зупинили працівники поліції, так як водій відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння. Це йому повідомив працівник поліції. Він бачив, що стояв автомобіль «Шкода Фабія» червоного кольору. Після чого ним було підписано протокол і вони поїхали.

Свідок ОСОБА_7 в апеляційному суді показав, що 29 числа, біля 15 год.00 хв. бачив як ОСОБА_1 зупинили працівники поліції. Потім він сів у їх автомобіль. Про що вони там розмовляли йому не відомо. Коли потім розмовляли із ОСОБА_1, то останній повідомив, що буде звертатись до суду.

Аналізуючи дані показання свідків в судовому засіданні, апеляційний суд приходить до висновку, що вони повністю спростовують твердження апелянта ОСОБА_1.

Твердження апелянта та його представника про те, що в справі відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №995473 від 29.08.2016 ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР, тобто, відмова від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан вживання алкоголю у встановленому порядку.

А посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що він своє власноручне пояснення написав під впливом працівників поліції, суд апеляційної не бере до уваги, оскільки з моменту написання ОСОБА_1 пояснення 29 серпня 2016 року, він з жодними скаргами на дії працівників поліції не звертався.

Таким чином, вказаними доказами в їх сукупності повністю доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його пояснення про непричетність до інкримінованого йому правопорушення розцінюються як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд врахував характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень Правил дорожнього руху, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність тяжких наслідків, його майновий стан та наклав безальтернативне стягнення в межах санкції Закону, за яким він притягується до адміністративної відповідальності.

І тому апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

За вказаних обставин приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2016 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_8