П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та до неї застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 01 червня 2016 року, о 14 год. 45 хв., по пр-ту Московському, 8, в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотрималася безпечної дистанції та здійснила зіткнення з транспортним засобом "Peugeot", д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В клопотанні ОСОБА_1 просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який пропущений з поважних причин, а в апеляційній скарзі з уточненнями просить постанову змінити та застосувати до неї вид адміністративного стягнення, непов'язаного з позбавленням права керування транспортними засобами - у виді штрафу.

При цьому вона, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що судом першої інстанції, при застосуванні до неї адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, не були враховані такі обставини, як її майновий стан, що вона-Демідова Д.А. є напівсиротою, виховується бабусею і татом, є студенткою Київського національного лінгвістичного університету та у зв'язку з непростим матеріальним становищем в родині, з 01 вересня 2016 року вимушена була перевестися з денної форми навчання на платну заочну, а наявність транспортного засобу та право керування ним дозволяє мати можливість безпечно переміщатися по місту та в пізній час повертатися додому після роботи, яка, в свою чергу, забезпечує можливість оплати навчання в університеті та існуванні в цілому.

Що стосується пропущеного строку на оскарження постанови місцевого суду, то ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні під час розгляду даного провадження вона присутня не була і про існування даного судового рішення вона дізналася та отримала його копію в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва лише 27 жовтня 2016 року, однак, в подальшому, оскаржити його в 10-ти денний термін не змогла у зв'язку з її хворобою. А тому просить причини строку на оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року визнати поважними та поновити цей строк.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, який не заперечував щодо поновлення строку на апеляційне оскарження і задоволення апеляційних вимог з уточненнями та вважав за можливе накладення на ОСОБА_1 стягнення не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки з матеріалів провадження видно, що суд хоча і повідомляв ОСОБА_1 судовою повісткою від 23 червня 2016 року про розгляд справи о 15.40 годині 14 липня 2016 року в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва, але даних про отримання судової повістки ОСОБА_1 в справі немає, повістка з відміткою обставин повернення - за закінченням встановленого строку зберігання повернулася до суду до розгляду справи 14 липня 2016 року (а.с. 7, 8), відомості ж про направлення копії постанови ОСОБА_1, на виконання вимог ст. 285 КУпАП, що регламентують обов'язковість протягом трьох днів вручення або направлення постанови особі, щодо якої її винесено, взагалі в матеріалах справи відсутні.

За наведеним, та тих обставин, що ОСОБА_1 ознайомилася зі справою 27 жовтня 2016 року, можна погодитися з ґрунтовністю її клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14 липня 2016 року за поданою апеляційною скаргою від 11 листопада 2016 року, з урахуванням також перебування її на листку непрацездатності у зв'язку з хворобою з 28 жовтня по 09 листопада 2016 року (а.с. 13).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення нею п. 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки остання, 01 червня 2016 року о 14 год. 45 хв. по пр-ту Московському, 8, в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотрималася безпечної дистанції та здійснила зіткнення з транспортним засобом "Peugeot", д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, - є правильним, підтверджується сукупністю доказів, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорюються самою ОСОБА_1 в поясненнях суду апеляційної інстанції, поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, а також іншими матеріалами справи.

Водночас суд при вирішенні питання щодо визначення виду та розміру стягнення, яке підлягає накладенню за адміністративне правопорушення, повинен виходити з положень ст. 33 КУпАП, щодо накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом.

Санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною та передбачає накладення декілька видів адміністративного стягнення, серед яких позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - є максимальним видом стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого даною нормою закону.

Як передбачають приписи ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовуються за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Проте, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд першої інстанції, з посиланням на обставини, які б слугували на увагу, не аргументував, чому саме цей вид стягнення підлягає накладенню на неї.

Між тим, згідно пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, вона свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, що визнані судом першої інстанції доведеними, визнала повністю та щиро розкаялася, що, у відповідності до норми п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, слід визнати обставиною, яка пом'якшує її відповідальність.

Також суд першої інстанції в достатній мірі не дослідив дані про особу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою 3 курсу Київського національного лінгвістичного університету (а.п.22), раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, до складу її сім'ї входить тато та бабуся, оскільки, відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3, її мама ОСОБА_3 трагічно загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 16).

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_1, вона використовує транспортний засіб як спосіб заробітку для свого існування та оплати навчання,

Щирість пояснень ОСОБА_1 сумніву не викликає.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Не послався на них і суд першої інстанції в постанові.

За наведеним слід прийти до висновку про можливість пом'якшення накладеного судом першої інстанції на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік на штраф, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1, з уточненнями, підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року задовольнити.

Апеляційну скаргу з уточненнями ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року відносно ОСОБА_1 змінити: пом'якшити накладений на неї за ст. 124 КУпАП вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О.Балацька