Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/228/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Романюк Є. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Гончар В.М., за участю особи, притягнутої до відповідальності ОСОБА_3 та його представника-адвоката Харченка О.В., учасника ДТП ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2016 року якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кіровоград, українець, громадянин України, працює приватним підприємцем, зареєстрований АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнаний винним за ст. 124 КУпАП з закриттям провадження по справі у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

Відповідно постанови суду ОСОБА_3 15.08.2016 року о 19.20 год. керуючи транспортним засобом автомобілем «ВАЗ-1118» д/н НОМЕР_2, на перехресті вул. Ю.Коваленка та вул. Попова у м. Кропивницькому (Кіровограді), у порушення п. 2.3(б), 10.1, 16.6 ПДР України, був неуважний, невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався в безпечності маневру та в тому, що він не створить перешкоду і небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, повертаючи ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2172», д/н НОМЕР_3, який рухався по вул.Попова із сторони вул. Пацаєва в напрямку вул. Жадова, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 11.10.2016 року в частині визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в решті постанову суду залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.08.2016 року о 19.20 год. на перехресті вул. Ю.Коваленка та вул. Попова у м. Кропивницькому, сталася не з його вини, а з вини іншого учасника ДТП водія ОСОБА_5, який перевищив швидкість руху та дії останнього не відповідали вимогам пунктів 2.3, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Також зазначає, що суд як на доказ його вини у вчинені адміністративного правопорушення, послався на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 16.08.2016 року. Однак, як вказана постанова так і постанова про закриття кримінального провадження від 03.10.2016 року, були ним оскаржені до відповідного суду які скасовані ухвалою слідчого судді. Вважає, що тільки після проведення розслідування по кримінальному провадженні у повному обсязі, зокрема призначення та проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи, за результатами якої буде з'ясовано дотримання кожним водієм вимог Правил дорожнього руху, можливо буде прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_3 та його представник-адвокат Харченко О.В. підтримали вимоги поданої апеляції та просили її задовольнити.

ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляції, під час апеляційного розгляду справи пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Як вбачається з матеріалів при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи: - протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 380954 від 20.09.2016 року;

постановами про закриття кримінального провадження від 16.08.2016 року, 03.10.2016 року; - витягом з ЄРДР; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 15.08.2016 року з схемою місця ДТП; - поясненнями учасників ДТП водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про обставини пригоди; - поясненнями свідків ДТП ОСОБА_8, ОСОБА_9, відповідно яких ДТП сталась з вини водія ОСОБА_3, який не надав перевагу в русі водію ОСОБА_5; - висновком експерта № 126 відповідно якого у дитини ОСОБА_10 мається тілесне ушкодження у виді синця в ділянці голови, могло утворитись при обставинах ДТП та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень яке не є небезпечним для життя в момент спричинення; - долученими до справи копіями протоколів огляду предметів, перегляду дисків відеозапису місця події та постановою про визнання дисків відеозапису речовими доказами від 16.08.2016 року..

Вищезазначеними матеріалами справи, які були предметом дослідження і районним судом під час розгляду справи, підтверджується порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3(б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачено настання відповідальності за вказане адміністративне правопорушення у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений відповідно до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Таким чином, об'єктивними доказами встановлено, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, тому суд першої інстанції, із урахуванням матеріалів справи, зважаючи на те, що у даному випадку наявна вина ОСОБА_3, обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3 щодо скасування постанови суду та закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених в апеляційній скарзі про те, що ДТП сталася не з його вини, що тільки після проведення розслідування по кримінальному провадженні у повному обсязі, можливо буде прийняти законне й обґрунтоване рішення, є не обґрунтованими.

Навпаки доводи ОСОБА_3 повністю спростовуються вищезазначеними дослідженими судом матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 380954 від 20.09.2016 року; схемою та протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 15.08.2016 року; поясненнями учасника ДТП водія ОСОБА_5 та свідків події ОСОБА_8, ОСОБА_9; протоколом перегляду диску відеореєстратора, відповідно яких ДТП сталась саме з вини водія ОСОБА_3, який на регульованому перехресті не надав перевагу в русі водію ОСОБА_5

Зазначені матеріали в їх сукупності повністю спростовують доводи апелянта про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини водія ОСОБА_5 та, що тільки після проведення розслідування по кримінальному провадженні у повному обсязі можливо буде прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Крім того, для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин вчинення ДТП провадження у даній справі було зупинено 09 листопада 2016 року з наданням ОСОБА_3 можливості в рамках кримінального провадження заявити слідчому клопотання про проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи для з'ясування дотримання кожним водієм вимог Правил дорожнього руху. Як пояснив ОСОБА_3 з даним клопотанням до теперішнього часу він до слідчого не звертався, що свідчить про його небажання скористатись наданим правом щодо проведення вказаної експертизи.

Відповідно наданої представником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6, постанови слідчого від 26.12.2016 року, кримінальне провадження за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки під час порожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_10 було спричинено легкі тілесні ушкодження, а обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони вказаного злочину являється спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

За зазначених обставин вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2016 року в частині визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2016 року щодо нього, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Гончар