Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/242/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2016 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., за участюособи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України,ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку Олену, ІНФОРМАЦІЯ_4, доньку Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_5, доньку Тетяну, ІНФОРМАЦІЯ_6, доньку Поліну, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою районного суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 16 вересня 2016 року о 20 год. 50 хв. в селі Седнівка, Устинівського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом ВАЗ -2101, державний реєстраційний номерНОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31жовтня 2016 року стосовно нього та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказані свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в письмових поясненнях зазначили, що гр. ОСОБА_3 у їх присутності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився. Про те зазначені свідки на місці зупинки автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номерНОМЕР_1 в с. Седнівка, Устиніського району, Кіровоградської області, не були присутні. Крім того, спеціальні технічні засоби, призначені для огляду водія на стан сп'яніння у поліцейських були відсутні. Тобто, його огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився без свідків та без спеціальних технічних засобів, призначених для огляду водія на стан сп'яніння.

Також, апелянт зазначає, що порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Таким чином, огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Проте, матеріали справи взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_7 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обов'язковою.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним, засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП, п.6 Розділу Інструкції 1452/735), що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівниками поліції.

Крім того, апелянт зазначає, що діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_3 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на

визначення стану алкогольного спяніння) відсутнє порушення ОСОБА_3 вимог п.2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

З'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню , виходячи з такого.

Так, із висновком районного суду з приводу необхідності притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то із таким рішенням суду погодитись не можна, оскільки поза увагою суду першої інстанції залишились численні порушення вимог нормативно-правових актів, які були допущені працівниками поліції, та виразились у наступному.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема пунктами 2, 6, розділу І та пунктами 1 6 розділу ІІ, передбачено, що у разі наявності ознак спяніння, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 461586 від 16.09.2016 року, пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 461586 від 16.09.2016 року вбачається, що 16.09.2016 року о 20 год. 50 хв. в Устинівському районі с. Сєднєво, ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.4).

При цьому у графі протоколу де зазначено пояснення правопорушника по суті порушення зазначено слова - «від дачі пояснень та від підпису відмовився». Також, у даному протоколі вказано двох свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6 і долучені до справи їх пояснення.

Працівниками поліції в якості доказу було надано пояснення ОСОБА_6, згідно яких 16.09.2016 року в Устинівському району с. Сєднєво у його присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в установленому порядку, також відмовився надавати відповідну документацію та підписувати адмінпротоколи. Проте, із наведених пояснень не вбачається, що ОСОБА_6 був свідком саме того, як ОСОБА_3 пропонувалось пройти огляд на встановлення перебування його в стані алкогольного спяніння на місці його зупинки за допомогою пристрою «Драгер», на що він в його присутності відмовився.

Також, з пояснень свідка ОСОБА_5, які ним були надані працівникам поліції слідує, що 16.09.2016 року в Устинівському району с. Сєднєво ОСОБА_3 в його присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в установленому порядку, також від дачі пояснень та підпису адмінпротоколів. Було чути різкий запах алкоголю з рота (а.с.5). Із наведених пояснень також не вбачається, що ОСОБА_5 був свідком саме того, як ОСОБА_3 пропонувалось пройти огляд на встановлення перебування його в стані алкогольного спяніння на місці його зупинки за допомогою пристрою «Драгер», на що він в його присутності відмовився. Крім того, ОСОБА_5 колишній працівник органів МВС, звільнений 10 лютого 2015 року за власним бажанням наказом № 52 о/с.

Свідчення ОСОБА_5 з приводу того, що був різкий запах алкоголю з рота, не можуть бути використані в якості доказу, оскільки нині діючим законодавством передбачено виключно два способи установлення наявності у особи ознак алкогольного спяніння, а саме за допомогою спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоровя (п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735). А тому вказані пояснення ОСОБА_5 не можуть слугувати в якості доказу, оскільки вказана особа не є відповідним фахівцем у галузі медицини, а також і через те, що відповідно до п. 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім того, вказані свідки в своїх поясненнях та у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначили, що ОСОБА_3 в їх присутності від підпису протоколу відмовився.

Крім того вказані свідки двічі у судові засідання суду апеляційної інстанції, призначені на 02.12.2016 року та на 16.12.2016 року, для підтвердження чи спростування фактичних обставин справи не зявились, повідомлялись про день, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку та своєчасно, про поважні причини неявки до суду апеляційний суд не повідомили.

Також, як вбачається з рекомендаційного повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_5 судову повістку на 02.12.2016 року отримав, ОСОБА_6 на 02.12.2016 року судову повістку відмовився отримувати, на 16.12.2016 року отримав. Проте вказані свідки в апеляційний суд не зявились без поважних причин.

Крім того для зясування вказаних обставин в судове засідання викликався інспектор Бобринецького відділу поліції ОСОБА_8, який до суду апеляційної інстанції на вказані вище дати не зявився без поважних причин та не повідомив суд про поважні причини неявки до суду.

Така поведінка свідків та особи яка склала протокол про адміністративне правопорушення викликає обґрунтовані сумніви, щодо їх неупередженості в результатах розгляду справи.

За таких обставин у суду апеляційної інстанції є обґрунтовані сумніви щодо законності складеного протоколу (а.с.4,5).

Таким чином, з огляду на викладене, на підтвердження доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано лише протокол про адміністративне правопорушення.

Що стосується процедури проведення огляду на стан спяніння, то на переконання суду, вона була грубо порушена.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших

закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

При цьому, п. 8 Розділу 1 Інструкції 1452/735 встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан спяніння є обовязковим у закладі охорони здоровя, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Із наявних у матеріалах справи, а також здобутих в ході розгляду справи судом першої інстанції доказів, не підтверджено законність проведення огляду ОСОБА_3.О. на встановлення перебування його в стані алкогольного спяніння.

Так, матеріали справи взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_3 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обовязковою. Також, матеріали справи, як і протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містять даних про відмову ОСОБА_3 від проходження такого огляду чи незгоди із його результатами.

Що стосується показань свідків, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення, то вони взагалі не містять свідчень про те, що на місці зупинки ОСОБА_3 пропонувалось пройти огляд на встановлення знаходження його в стані алкогольного спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, і останній відмовився від такого огляду, а тому вони не можуть слугувати як доказ у справі.

В апеляційному суді ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і пояснив, що 16 вересня 2016 року о 20-50 год. він керував автомобілем НОМЕР_2, та буксирував легковий автопричіп, разом з ним перебувала його цивільна дружина ОСОБА_9. Біля села Седнівка, рухаючись з проблисковими маячками червоного кольору, дорогу йому перегородив патрульний автомобіль поліції. На його запитання до працівників поліції щодо підстав зупинки автомобіля, останні повідомили, що на автопричепі який він буксирує відсутнє освітлення габаритних ліхтарів. Працівники поліції запросили його до службового автомобіля та попросили надати для перевірки документи, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, страховку цивільної відповідальності. Перевіривши вказані документи він був відпущений працівниками поліції. Та проте, що на нього складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження від обстеження на визначення стану алкогольного сп'яніння, він дізнався лише тоді коли прийшов виклик до Устинівського районного суду Кіровоградської області, адже будь якого протоколу під час його зупинки, працівниками поліції не складався, та копії протоколу йому не надавалося, більш того посвідчення водія у нього не вилучалось. Від керування транспортним засобом він усунутий не був. Пояснень, які викладені суддею в постанові суду в судовому засіданні не надавав.

Крім того на місці зупинки автомобіля, яким він керував, 16 вересня 2016 року о 20 год. 50хв., крім двох працівників поліції, його та його цивільної дружини ОСОБА_9, жодних інших осіб не було, а тому вказує на відсутність подій зазначених в протоколі.

Як видно з оскарженої постанови суду від 31.10.2016 року, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 винним себе також не визнав. (а.с.10).

Згідно Інструкції 1452/735, розділу IX, п.1 - водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст. 265-1 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1086, у разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі.

Проте, як убачається з матеріалів справи всупереч вищевказаним нормативно-правовим актам, працівниками поліції гр. ОСОБА_3 відсторонений від керування транспортним засобом не був, та посвідчення водія не вилучалось, що викликає сумнів щодо наявності подій зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, районним судом помилково не перевірено в судовому засіданні доводи скаржника та не заслухано показання поліцейських, які були присутні на місці події, свідків які надали пояснення, не враховано ті обставини, що у протоколі не зазначено що копія протоколу вручена правопорушнику, що він відсторонений від керування автомобілем, що в нього вилучені посвідчення водія, та що відмова скаржника від підпису у протоколі свідками по справі не підтверджується, а відтак безпідставно враховано вказаний адміністративний протокол на підтвердження винуватості правопорушника, оскільки його складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Розглядаючи дану справу по суті, районний суд взагалі не перевірив та будь-яким чином не спростував твердження правопорушника про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки про проходження такого огляду працівники поліції у той вечір йому нічого не говорили, не допитав з цього приводу поліцейських, які були присутніми на місці події та свідків, пояснення яких долучені до справи. (а.с.4-5).

За таких обставин справи місцевий суд, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, не дослідив всебічно, повно і обєктивно всі обставини справи, а тому передчасно та безпідставно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме в частині порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки адміністративний протокол стосовно скаржника складено з порушенням вимог ст.ст. 256 та 266 КУпАП, його копію не вручено правопорушнику і не розяснено останньому його права, передбачені ст. 268 КУпАП, крім того окрім показів свідків, які апеляційний суд не приймає до уваги з вище викладених підстав, іншими достовірними доказами по справі не підтверджено, що правопорушник у той вечір відмовився від проходження огляду на місці на стан алкогольного спяніння, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення, оскільки матеріалами справи не підтверджується його обєктивна сторона.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях скаржника складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням вищезазначених порушень, судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП у звязку із відсутністю в діях скаржника складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.2 ч.8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним і призначено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Провадження в справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2