Справа № 482/1634/16-п 27.12.2016 27.12.2016 27.12.2016
Номер провадження: 33/784/313/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/313/16 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого судді Гребенюк В.І.
За участі: секретаря судового засідання Грабовецької О.С.
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності, ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2016 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, не заміжню, не працюючу, проживаючу на ІНФОРМАЦІЯ_3; -
- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.
Згідно постанови судді 10 листопада 2016 року о 17.10 год. біля ділянки 4 км. + 110 м. автодороги О-1516 (Р-06 «Улянівка-Миколаїв») Баловне, ОСОБА_2 випасала велику рогату худобу, а саме 5 корів, в темну пору доби біля смуги відведення автодороги, тоді як одна з корів вибігла на проїзну частину, де зіткнулася з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Тим самим своїми діями ОСОБА_2Г порушила п. 7.7 «в» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).
Не погодившись з зазначеною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.
Твердить: що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в своїх поясненнях вона зазначала, що не випасала, а переганяла тварин, тобто йдучи з пасовища, переконавшись у відсутності напруженого руху транспорту вздовж автодороги, підігнала корів до смуги відведення з метою одночасного скорішого переходу на другий бік дороги; що тварини не були залишені без нагляду, оскільки знаходилась поруч; що причиною ДТП вважає правопорушення ОСОБА_3 в частині перевищення швидкості, оскільки відносно нього також був складений протокол про адміністративне правопорушення через перевищення швидкості.
Заслухавши ОСОБА_2 на підтримку її апеляційної скарги, заперечення потерпілого ОСОБА_3 проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та додатково витребувані дані, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВП1 № 130636 від 10 листопада 2016 року в цей день о 17.10 год. біля автодороги О-1516 (Р-06 «Улянівка-Миколаїв») Баловне, 4 км. + 110 м. Буракова Л.Г. випасала велику рогату худобу - 5 корів в темну пору доби біля смуги відведення вказаної автодороги. Одна з корів вибігла на проїзну частину, де зіткнулася з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Тим самим своїми діями ОСОБА_2Г порушила п. 7.7 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а. п. 2).
За поясненнями ОСОБА_2 в апеляційному суді, одна з її пяти корів раптово вибігла на дорогу, де і сталося її зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 Також пояснила, що як погонич (за ПДР) зобовязана наглядати за своєю худобою.
Ці пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з її поясненнями від 10 листопада 2016 року, відповідно до яких вона у цей день приблизно о 17.10 год. випасала своїх 5 корів, одна з яких паслася біля автодороги і різко вискочила на автодорогу. Почувши звук розбитого скла та рів корови, повернулася та побачила як з переднього капоту автомобіля сірого кольору її корова впала на асфальтобетонне покриття (а. п. 6).
Відповідно до п. 7.7. «в» ПДР погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх.
Зазначене зумовлено тим, що поведінка тварин є непередбачуваною, а тому для виключення можливості раптового виходу тварин на проїзну частину дороги передбачається обовязковий нагляд за ними погонича та заборона їх випасу на смузі відведення дороги.
В порушення зазначеного обовязку ОСОБА_2, як вбачається з її власних пояснень, не наглядала за цією своєю коровою, яка випасалася біля автодороги, а потім раптово вибігла на неї, де і сталася дана ДТП.
Про це свідчить та обставина, що ОСОБА_2 (за її поясненнями) не бачила ані моменту, коли тварина вибігла на проїзну частину дороги, ані моменту зіткнення корови з автомобілем.
А тому ці її апеляційні доводи є безпідставними.
Крім того, є неспроможними і послідуючі твердження апелянта ОСОБА_2, що вона не випасала свою худобу біля автодороги, а збиралася переганяти їх через дорогу, і що в той час не було темно.
Ці її твердження спростовуються: її власними поясненнями про те, що вона саме випасала свою худобу в той час, що безпосередньо передував ДТП; а також загально відомими даними, що містяться на сайтах прогнозу погоди, відповідно до яких захід сонця в с. Баловне Миколаївської області у той день відбувся о 16.21 год.; а також даними вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксована зазначена обставина і вказано, окрім іншого, що ОСОБА_2 випасала 5 корів саме в темну пору доби.
До того ж, як пояснив апеляційному суду потерпілий ОСОБА_3, ДТП сталося в темну пору доби, і в той час ще й набігли хмари.
Крім того, відповідно до п. 7.7. «ґ» ПДР погоничам тварин забороняється переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості. А тому і ці аргументи ОСОБА_2 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законодавстві у сфері дорожнього руху.
За такого є всі підстави вважати вищенаведені доводи апелянта як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за порушення встановлених для погоничів тварин правил дорожнього руху.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також не встановлено будь-яких порушень з боку судді суду першої інстанції при розгляді даної справи, які б давали підстави для скасування оскаржуваної постанови суду, про що просить апелянт.
Крім того, незгода особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням, а також її доводи про винуватість іншої особи, не є підставою для не притягнення апелянта (в даному випадку ОСОБА_2Г.) до адміністративної відповідальності.
Також, за поясненнями потерпілого ОСОБА_3 в апеляційному суді, які узгоджуються з даними інформації Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, на ОСОБА_3 не складався протокол про адміністративне правопорушення за фактом цієї ДТП від 10 листопада 2016 року і такі справи в суді не перебувають.
А тому і в цій частині апеляційна скарга є необґрунтованою.
З огляду на зазначене є вірним та обґрунтованим висновок судді про порушення ОСОБА_2 п. 7.7 «в» Правил дорожнього руху України, та притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.
Стягнення накладено у передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП розмірі.
З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для скасування або зміни постанови судді.
Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Залишити без змін постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4