Справа № 163/2506/16-п Провадження №33/773/486/16 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ч.1 ст.483 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П. з участю представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України і на підставі ст.22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вилучені за протоколом Волинської митниці ДФС № 1971/20502/2016 від 15.09.2016 товари повернуто ОСОБА_3 з проведенням подальшого митного оформлення.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить постанову судді Любомльського суду від 10.11.2016 скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення в межах санкцій цієї статті. Посилається на те, що ОСОБА_3 вчинив умисне протиправне діяння, а тому рішення про звільнення його від адміністративної відповідальності прийнято не об'єктивно.

Заслухавши думку представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляцію і просив її задовольнити, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та об'єктивно, винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення повністю підтверджена його особистим зізнанням в суді, протоколом про порушення митних правил та фото таблицями до нього, копією контрольного талону, актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника та службовою запискою.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд належним чином оцінив усі обставини справи, ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому прийняте рішення є вмотивоване.

Розглядаючи справу, місцевий суд з'ясував всі обставини, які надавали підстави для звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

В матеріалах справи містяться дані, на підставі яких суд першої інстанції закрив провадження по справі. Зокрема, суд врахував, те що ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, а також відсутність обставин. що обтяжують його відповідальність.

Крім того, місцевим судом було враховано і збіг тяжких матеріальних та сімейних обставин, а саме, важку хворобу його дружини - гінекологічне онкозахворювання ІІІ-ї стадії, у зв'язку з чим вона пройшла чотири хіміотерапії.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що мотивом переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у ОСОБА_3 було отримання доходу для лікування дружини.

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що в місцевому суді представником митного органу виступав Сагаль А.С. на підставі довіреності (а.с.27), а апеляційна скарга подана заступником начальника Волинської митниці ДФС, повноваження якого не підтверджені відповідно до вимог ст.501 МК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов