Провадження № 33/792/235/16
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

визнано виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

За постановою суду ОСОБА_1 20 серпня 2016 року о 02 год. 35 хв. по вул.Набережній, в смт.Лазурне Скадовського району Херсонської області, на порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху, керував автомобілем Honda, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що суд, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не в повному обсязі врахував його пояснення та пояснення свідків, які заперечували керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння. Крім того, суд не взяв до уваги, що пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення він написав під психологічним тиском працівників поліції, які відкрили прилад Драгер, за його відсутності та свідків. Зазначає, що судом при визначенні адміністративного стягнення не було враховано його особу, майновий стан, а позбавлення права керування автомобілем поставить його у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених у постанові обставинах.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 893609 від 20.08.2016 року слідує, що у вказаний день, ОСОБА_1 о 02 год.35 хв. в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, по вул. Набережній, керував транспортним засобом Honda номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, який було визначено за допомогою алкотестеру «Драгер» 2312, в присутності двох свідків, результат тесту 0.24 проміле.

З власноручних пояснень ОСОБА_1, викладених в протоколі, вбачається, що він випив бокал пива та поїхав додому на авто товариша.

За результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер 2312» визначено наявність у видихуваному ОСОБА_1 повітрі, на час огляду, 0,24 проміле алкоголю (а.с.1);

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в суді першої інстанції підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем, проходження ним огляду на стан алкогольного спяніння та його результату. Крім того за показаннями свідка ОСОБА_3 результат тесту, який був позитивний, ОСОБА_1 не оспорював і не вимагав пройти огляд в медичному закладі.

Його дії судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Посилання апелянта на те, що працівники ДАІ йому відмовили у проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі на увагу не заслуговують, з огляду на те, що з результатами проведеного тестування на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 погодився, без будь-яких зауважень, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як зазначалось вище, згідно пояснень свідка ОСОБА_3 у суді, про необхідність проведення огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 не заявляв.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив пояснення ОСОБА_1, на що є посилання в апеляційній скарзі, з приводу того, що автомобілем в стані алкогольного спяніння він не керував, а пояснення в протоколі написав під психологічним тиском працівників поліції, оскільки зазначені обставин, в їх сукупності, давали судді підстави дійти висновку про доведеність його вини у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про недотримання працівниками поліції правил використання тесту «Драгер», що привело до невірних показань, є надуманими, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у обєктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ОСОБА_1 не надано, а тому підстав не довіряти працівникам поліції, які об'єктивно зафіксували факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та даним, отриманим при тестуванні приладом Drager, не вбачається.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено мінімальне, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Крім того, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак передбачених ст.22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1М від адміністративної відповідальності немає.

Оскільки при перегляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1М не було встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, то його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_4