АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/855/16 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ст.122-4, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2014 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді Глєбов Ю.Ю. визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу за ст.122-4 КУпАП в розмірі 255,00 грн., за ст.124 КУпАП в розмірі 340,00 грн.

Як встановив суд, 19 червня 2014 року водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Iveco 75 E 15», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Київська, будинок 8, в місті Вишнева Київської області та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_2, після чого з місця ДТП зник, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України.

За результатом дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3, в якій вказує про порушення судом при розгляді справи вимог ст.268 КУпАП, з огляду на розгляд справи без участі ОСОБА_3

Апелянт вказує, що ОСОБА_3 не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що позбавило його можливості надати пояснення суду, подати докази, заявити клопотання, а тому зазначене, на думку апелянта, є грубим порушенням його процесуальних прав.

В своїй апеляції захисник вказує, що ОСОБА_3 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, мав намір в суді першої інстанції надати додаткові пояснення щодо фактичних обставин ДТП, чого суд його позбавив, що свідчить про відсутність всебічного та обєктивного судового розгляду. Посилання суду на досліджені судом матеріали справи, як на доказ, що підтверджує вину у скоєнні адміністративного правопорушення, апелянт вважає безпідставними, оскільки він наполягав, що ОСОБА_3 не може бути учасником ДТП, оскільки саме 04 серпня 2014 року він знаходився в АРК Крим, де на той час мешкали його дружина та діти.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та інший учасник ДТП ОСОБА_4 не зявились. Про місце, дату і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Іншим учасником ДТП, ОСОБА_5 надано до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, в яких він висловлює свою незгоду з доводами захисника ОСОБА_3 та просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_3, проте без судження, чи повідомлений він належним чином про місце, дату та час розгляду справи.

Натомість, матеріали справи не містять жодних відомостей про належне сповіщення ОСОБА_3 про розгляд у судовому засіданні 24 жовтня 2014 року матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього.

За таких обставин ОСОБА_3 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом ст. 268 КУпАП права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Це є грубим порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява №38789/04), «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.

Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін є одним із складників концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи,ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції від 24 жовтня 2014 року підлягає безумовному скасуванню.

Окрім того, із фабули адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі серії АБ2 №173501 та в оскаржуваній постанові, вбачається, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди є водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Проте, даних про сповіщення ,як потерпілого, так і ОСОБА_3 тощо, всупереч вимогам ст.277-2 КУпАП, матеріали справи на стадії судового розгляду не містять взагалі. Водій автомобілю, якому внаслідок ДТП завдана майнова шкода, до участі у справи судом взагалі не залучений, чим також порушені його процесуальні права, передбачені ст.269 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 не мотивований. Зміст пояснень учасників ДТП та інших доказів, які суд прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не дана. А відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є також обґрунтованими.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не зясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду в суді першої інстанції був протокол серії АБ2 №173501 від 04 серпня 2014 року про вчинення дорожньо-транспортної пригоди 19 червня 2014 року.

Справа в суді першої інстанції розглянута 24 жовтня 2014 року, тобто поза межами встановлених ст.38 КУпАП строків, з прийняттям рішення про визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні з накладенням на нього адміністративного стягнення.

З урахуванням того, що на час розгляду справи в суді першої інстанції закінчився визначений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про наявність чи відсутність в діях водія ОСОБА_3 ознак порушення пунктів ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.ст.122-4,124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, що не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, з мотивів, викладених в постанові суду апеляційної інстанції, не можуть бути досліджені судом доводи апелянта, що ОСОБА_3 не може бути учасником ДТП, оскільки саме 04 серпня 2014 року знаходився в АРК Крим, де на той час мешкали його дружина та діти, так і доводи іншого учасника ОСОБА_6 про винуватість ОСОБА_3 Дані доводи та докази можуть бути предметом дослідження при розгляді цивільно-правового спору.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції від 24 жовтня 2014 року підлягає безумовному скасуванню, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.122-4,ст.124 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -