Єдиний унікальний номер 728/2752/16-п
Номер провадження 3/728/732/16
П О С Т А Н О В А

13 грудня 2016 року місто Бахмач

Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Пархоменко П.І., розглянув матеріали, які надійшли з Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, жителька м. Шостка Сумської області, вулиця Квіткова, б. 12, не працює,-

за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2016 року до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП, де зазначено, що остання 20 листопада 2016 року о 10 годині 00 хвилин на ринку «Колос» м. Бахмач Чернігівської області по вулиці Пушкіна, б. 24 здійснювала підприємницьку діяльність по продажу одягу та постільної білизни без реєстрації в якості субєкта господарської діяльності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі Конвенція), які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Дані висновки суддя обґрунтовує наступним.

Виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людинихоч і за національним законом ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, їй предявлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддею враховується, що штраф в розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в поєднані з конфіскацією не покликані бути грошовою компенсацією шкоди, а мають каральний і стримуючий характер, що є ознакою «кримінального обвинувачення»

Також суддя зауважує, що в деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Роблячи висновки по суті предявленого ОСОБА_1 «обвинувачення» суддя підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

Суддя в даній ситуації не вправі самостійно, як змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, так і відшукувати докази вини, перебираючи на себе функції обвинувачення, при цьому винуватість особи має доводитися саме в суді.

Деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82).

Зазначені положення вимагають при викладені фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.

Отже, з обєктивної сторони правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП є діянням, що виражається у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

В свою чергу за змістом частини першої та другої статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Згідно із статтею 42 ГК підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Виходячи з наведеного для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП є обовязкове встановлення наявності в діях особи, яка притягується до відповідальності ознак господарської діяльності, зокрема систематичного характеру таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що охоплюється обєктивною стороною вказаного правопорушення і повинно бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя не оцінюючи наперед докази та не вдаючись до вирішення питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 та її винності встановив, що всупереч вказаних норм КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко викладена суть адміністративного правопорушення, не розкрито зміст поняття господарська діяльність та відсутні її ознаки, що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії особи, встановити обєктивну сторону правопорушення.

Також, до протоколу не додані докази, того, що ОСОБА_1 не має права на здійснення провадження господарської діяльності, не зареєстрована як субєкт господарської діяльності, не має відповідного дозволу або документу дозвільного характеру на провадження такої діяльності.

Наведене вище унеможливлює проведення повного і обєктивного розгляду справи, встановлення винуватості або невинуватості особи.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий судом згідно чинного законодавства і повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 128190 від 20 листопада 2016 року, складений відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3