Провадження № 33/772/405/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Ковальська І.А., розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційну скаргу на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 7 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого мотористом СТО «Фаворит»,

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів справи, 17.08.2016 року о 05.30 год. в м. Вінниці по вул. Келецькій, 52 водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3Б, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилаючись при цьому на те, що постанова винесена внаслідок неповного зясування судом всіх обставин справи та при порушенні норм процесуального права. Адвокат зазначає, що ОСОБА_3 діяв в стані крайньої необхідності та в силу вимог ст. 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності. Крім того, вказує, що міським судом було порушено вимоги ст.ст. 251, 280 КУпАП, оскільки оскаржувану постанову було прийнято без участі ОСОБА_3, що позбавило суд зясувати наявність чи відсутність вини у діях останнього.

Адвокат ОСОБА_2 зазначає, що суд порушив право на захист ОСОБА_3, оскільки вони не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у день прийняття оскаржуваної постанови 07.11.2016 року ні він, ні ОСОБА_3 не приймали безпосередньої участі в судовому засіданні. На час винесення постанови ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, копію постанови отримано лише 21.11.2016 року, тобто після закінчення 10-денного терміну від дати її прийняття, що підтверджується відповідною відміткою у матеріалах справи, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 17.08.2016 року після вживання спиртних напоїв, він був змушений їхати до свого батька, везти ліки, оскільки тому стало погано. В цей день він був зупинений працівниками поліції.

Адвокат ОСОБА_2, пояснив, що ОСОБА_3 діяв в межах крайньої необхідності, він мав допомогти батьку, оскільки наслідки могли бути фатальні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з виписки з історії хвороби № 7408, ОСОБА_3 з 31.10.2016 року по 17.11.2016 року перебував на стаціонарному лікування.

Оскаржувану постанову отримав лише 21.11.2016 року.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 7 листопада 2016 року пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та обєктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_3. адміністративного правопорушення і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовано підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 909315 від 17.08.2016 року; результатом алкотесту «Драгер» (1,89 % проміле), який проводився в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5; рапортом інспектора лейтенанта поліції ОСОБА_6

Доводи ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_2 про те, що правопорушник діяв в межах крайньої необхідності, оскільки тільки він міг допомогти своєму батькові, суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Дії ОСОБА_3 не можуть бути розцінені як такі, що вчинені в стані крайньої необхідності.

Небезпека, яка загрожувала здоровю батька ОСОБА_7, могла бути усунута іншими засобами. Надання медичної допомоги відноситься до компетенції медичних установ.

Керуючи транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_7 наражав на небезпеку не лише себе, а й інших учасників дорожнього руху. Своїми діями останній міг завдати значно більшої шкоди, а ніж та, яку він намагався відвернути.

Обєктивно оцінивши всі обставини справи, повно і всебічно дослідивши зібрані докази, суд дав їм належну оцінку в постанові.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови і закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 7 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу.

Суддя: