БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1886/16-п Провадження № 3/497/611/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

правопорушника ОСОБА_1,

його захисника ОСОБА_2,

особи, яка склала протокол інспектора поліції ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого охоронцем КП "Горводоканал", зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: вул.Сергієнко, буд.№ 3, м. Болград, Одеська область, паспорт серії КК № 641137, виданий 06.04.2001 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2016 року о 00:05 годині, ОСОБА_1 по вул. Суворова, №112, в м. Болград, Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 2107, д/з 02496 ОК з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного обстеження відмовився в присутності двох свідків.

За даним фактом інспектором Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що 24 вересня 2016 року біля 24:00 години ночі, він керував належним йому автомобілем ВАЗ 2107, в автомобілі також були: його дружина ОСОБА_4, їх знайомі ОСОБА_5, ОСОБА_6, та її неповнолітня дитина, на вулиці Суворова, де його автомобіль був зупинений працівниками поліції, які не пояснили причину зупинки, вимагали вийти з машини, та предявити документи, при цьому світили йому прямо в обличчя ліхтариком, що заважало йому розгледіти, чи дійсно це були співробітники поліції. На його питання щодо причини зупинки, інспектори поліції пояснили, що вони проводять Всеукраїнську операцію «Безпека дорожнього руху», при цьому жодних документів не предявили. Оскільки, події відбувалися пізно вночі, місцевість була не освітлена, він відмовився вийти з автомобіля. Документи для перевірки він передав інспектору поліції, при цьому інспектор запропонував проїхати до ЦРЛ для обстеження на стан спяніння, однак він відмовився від обстеження, так як в цьому не було потреби, оскільки він не вживає взагалі алкогольні напої, і був тверезим. Інспектор поліції повернув йому лише технічний паспорт, посвідчення водія не повернув, і пояснив, що йому необхідно наступного дня приїхати до поліції, оскільки ним складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, і посвідчення водія вилучається.

Такі свої дії, він, ОСОБА_1 пояснює тим, що він дуже злякався, не був переконаний в тому, що це дійсно працівники поліції, тому відмовлявся вийти з машини, та проводити будь-які дії.

Стверджував, що дії інспекторів поліції були неправомірними, та відсутні будь-які підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7М. підтримав пояснення свого довірителя, просив врахувати суд відсутність підстав для притягнення до відповідальності ОСОБА_1, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, що дії працівників поліції є неправомірними при зупинці автомобіля ОСОБА_1

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, свідків, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №400/666 від 09.09.2009 року.

Зокрема п.п.1.6, 2.1, 2.3, 2.5, 2.6 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) передбачено, що у разі наявності ознак сп'яніння, передбачених цією Інструкцією, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом …

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 5, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 156400 від 24.09.2016 року, відеозаписом фіксації дій водія ОСОБА_1 від проходження обстеження технічними приладами, та відмова від проходження обстеження в медичному закладі, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які будучи допитаними в судовому засіданні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, від підпису в протоколі, і отримання протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 також підтвердили, що вони перебували в автомобілі ОСОБА_1, коли він був зупинений працівниками поліції, і що ОСОБА_1 відмовився вийти з автомобіля, однак документи надав інспектору. Проходити медичне обстеження також відмовився, оскільки він, ОСОБА_1 не вживає алкогольних напоїв, та не перебував у стані алкогольного спяніння, і потреби проходити обстеження не було.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що інспектор поліції пропонував ОСОБА_1 продути трубку, проте як свідок ОСОБА_5 стверджував протилежне, що ОСОБА_1Є не було запропоновано пройти обстеження технічними приладами.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, інспектор поліції ОСОБА_3 підтвердив суду обставини, викладені в протоколі, пояснив, що автомобіль ОСОБА_1 визвав у нього підозру під час руху по м. Болград, та він намагався його зупинити на перехресті вулиць Інзовська та ОСОБА_10, однак водій не виконав вимог, і продовжив рух, у подальшому зупинився лише на вул. Суворова, м.Болград. Водію було запропоновано вийти з автомобіля на надати документи. Також було пояснено з яких підстав був зупинений його транспортний засіб. Водій ОСОБА_1 відмовився, і лише передав документи через відчинене вікно. Оскільки, було чути різкий запах алкоголю, водію було запропоновано пройти обстеження на алкотестері, на що водій категорично відмовився. На пропозицію проїхати до Болградської ЦРЛ для проходження медичного обстеження, водій ОСОБА_1 також відмовився. З огляду на такі дії водія, було зупинено інших водіїв, та запропоновано їм бути свідками, при складанні даного протоколу, та з метою засвідчити відмову водія проходити медичне обстеження, відмову підписати та отримати протокол. Відомості про даних свідків було занесено до протоколу, де вони поставили свої підписи. Водій ОСОБА_1 також був попереджений про те, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння тягне відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Суд розцінює критично доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що його транспортний засіб був безпідставно зупинений працівниками поліції, що в нього був страх перед цими особами, оскільки він достовірно не міг пересвідчитися в тому, що це дійсно працівники поліції, і що саме з цих підстав він відмовлявся від проходження будь-яких обстежень, і вважає ці твердження такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, тобто обраним способом захисту від адміністративної відповідальності.

Дослідивши в судовому засіданні відеозапис, суд прийшов до висновку про повне спростування доводів правопорушника щодо неправомірних дій інспекторів поліції, та незаконного зупинення його автомобіля.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчинення нових правопорушень. В судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_1 не усвідомив протиправність допущення грубого порушення п.2.5 ПДР України та неприпустимість вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в майбутньому.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275.60 гривен.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 10 200.00 гривен (десять тисяч двісті гривен) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275.60 гривен (двісті сімдесят п' ять гривні шістдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В. Кодінцева