П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/669/16-п

пров. № 3/384/432/2016

21 грудня 2016 року

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 19 листопада 2016 року о 00 годин 20 хвилин по вул. Миру в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, керував автомобілем «ВАЗ-2109» н.з. «121-20 КК» з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин, щиро розкаявся.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №266516 від 19 листопада 2016 року та додані до нього матеріали свідчать про те, що ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, тому він підлягає відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до матеріалів адміністративної справи, факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння підтверджується поясненнями свідків.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП - позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим. Згідно з повідомленням територіального сервісного Центру №3545 МВС України в Кіровоградській області від 30.11.2016 року, ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував. При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення по справі судом не встановлено.

При накладенні стягнення, враховуються конкретні обставини справи, особа ОСОБА_2, при цьому вважаю, що керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння є одним з найгрубіших порушень Правил дорожнього руху України, в цьому разі різко знижується реакція водія на зміну дорожньої обстановки і це може призвести до дорожньо-транспортної пригоди з найтяжчими наслідками, а тому приходжу до висновку про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу. Поряд з цим, вважаю неможливим застосовувати до особи стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, якщо така особа цього права ніколи не набувала і не має. Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути 275 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.1 130, 221, 245, 268, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору на рахунок №0345, одержувач Вільшанський райсуд, , МФО 823016, банк ГУДКСУ у Кіровоградській області.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя О.О.Сорокіна