Провадження № 3/200/3943/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м.Дніпро, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працюючого, мешкає за адресою: м.Дніпро, с.Сурсько-Литовське, вул.Будьоного, буд.2а,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу серії АА №252626 від 02.10.2016 року, 02.10.2016 року о 05.00 год. ОСОБА_1, знаходячись поблизу будинку №15 по вул.Карла Лібкнехта в м.Дніпро, перебуваючи в пяному вигляді, з явними ознаками алкогольного спяніння, чим ображав людську гідність і громадську мораль. На законному вимогу інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Дніпро сержанта поліції ОСОБА_3 припинити адміністративне правопорушення, а саме знаходження в громадському місці в пяному вигляді не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою та вимогу дотримуватися безпечної дистанції, не виконував в встановленому законом порядку, чим порушив встановлений порядок Управління.

У суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 02.10.2016 року о 05.00 год. його та товариша ОСОБА_4 зупинив патруль поліцейських за керування ОСОБА_4 автомобілем в стані алкогольного спяніння. В процесі зясування обставин та складання протоколу, поліцейські поводили себе грубо, заламували руки його товаришу, після чого на його зауваження з приводу їх неправомірних дій, останні стали штовхати його, заламувати руки та із застосуванням сили притиснули до стіни, одягли наручники та посадили до патрульного автомобіля. В подальшому відносно нього був складений протокол.

Свідок ОСОБА_4 у суді пояснив, що 02.10.2016 року о 05.00 год. він керував автомобілем марки «Тойота», разом із ним в салоні авто знаходився його товариш ОСОБА_1 В процесі руху, на вул.ОСОБА_5 їх зупинив патруль поліцейських за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Поліцейські заламували йому руки, й коли ОСОБА_1 став робити зауваження щодо дій поліцейських, йому теж стали заламувати руки, штовхати.

Опитаний у суді свідок ОСОБА_3 інспектор ПП роти №6 батальйону №1 УПП у м.Дніпро вказав, що після зупинки автомобіля «Тойота» водій ОСОБА_4 перебував з явними ознаками алкогольного спяніння. В процесі складання матеріалів, його товариш ОСОБА_1, що також був в нетверезому стані, став поводити себе неадекватно, на зауваження поліцейських не реагував, висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою, їх законні вимоги не виконував.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення, вважаю провину ОСОБА_1 не доведеною, у звязку із чим справа підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, яка передбачає злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Чинним законодавством визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Разом з тим дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції, яка має бути законодавчо обґрунтованою.

Вважаю, що встановлені під час розгляду обставини справи не можуть свідчити про законність та обґрунтованість розпоряджень працівника поліції, з наступних підстав.

Так, як встановлено в суді підчас розгляду справи та в ході огляду відеозапису події від 02.10.2016 року, співробітники поліцій зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_4 В автомобілі також знаходився ОСОБА_1

Із даного відеозапису випливає, що в процесі зясування обставин та складання матеріалів, співробітники поліції стали наполягати на тому, щоб ОСОБА_1 відійшов від співробітників поліції, при цьому стали відштовхувати ОСОБА_1, після чого підперли його до стіни, заламали руки, одягли наручники та посадили до патрульного автомобіля.

Тобто, з цього відео не вбачається, в чому виразилася саме злісна непокора ОСОБА_1, та які законні та обґрунтовані вимоги робітників поліції він порушив, в результаті чого були виправданими дії робітників поліції для застосування відносно ОСОБА_1 саме таких заходів впливу.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Втім, судом при розгляді справи встановлено, що дії ОСОБА_1 не несли злісного характеру, а тому вважаю, що правових підстав, які б дозволяли працівникам поліції вчиняти дії по затриманню ОСОБА_1 не існувало.

З урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.185 КупАП є не доведеною.

Крім того, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито обєктивну сторону адміністративного правопорушення, а викладені обставини є неконкретним, не зазначено, якому саме законному розпорядженню чи вимозі працівників поліції була вчинена злісна непокора, в чому полягає злісна непокора законним розпорядженням працівників поліції, в чому полягала ця вимога.

Інших доказів, які прямо вказували б на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні, а наданий до суду лише протокол та довідка щодо стану спяніння ОСОБА_1, не може бути єдиним письмовим доказом для визнання особи винною у вчиненні правопорушення.

Таким чином, оскільки підрозділом поліції не надано до суду переконливих та достатніх доказів, що підтверджували б наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, вважаю за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Л.О. Татарчук