Справа № 157/1078/16-п
Провадження №3/157/502/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м.Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря Фесь Т.І., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_3, малолітньої потерпілої ОСОБА_4, психолога ОСОБА_5, розглянувши справу про адміністративну справу, що надійшла від Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області,

щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 09 вересня 2016 року близько 16 години біля магазину в с. Малі Голоби по вул. Центральна ображав свою малолітню дочку ОСОБА_4 нецензурними словами, чим вчинив насильство в сімї, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 09 вересня 2016 року біля магазину в с. Малі Голоби по вул. Центральна взагалі не був.

Разом з тим, вина ОСОБА_6 у вчинені насильства в сімї підтверджується поясненнями малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в один з днів її батько ОСОБА_1 дав їй гроші, щоб вона купила у магазині в с. Малі Голоби, де працює продавцем її мати ОСОБА_3, хліба, квасу та морозива. Прийшовши до магазину, вона купила собі морозиво, а невдовзі прийшов її батько до магазину і на вулиці біля магазину ображав її нецензурними словами, після чого, повернувшись до неї спиною, зняв штани. Вона почала плакати, і з магазину в цей же час вийшла її мати ОСОБА_3, якій він сказав: «Хочеш, ще й тобі покажу».

З пояснень законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що 09 вересня 2016 року її дочка прийшла до неї в магазин, за кошти, які їй дав батько ОСОБА_1 купила морозива і вийшла на вулицю. Невдовзі вона почула, що дочка плаче, вибігла на вулицю і бачила як її колишній чоловік ОСОБА_1 в цей час підтягував штани та сказав: «Хочеш, ще й тобі покажу».

Вважати показання малолітньої потерпілої ОСОБА_4 неправдивими достатніх підстав немає, а ті обставини, що між законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають місце неприязні відносини, що вбачається з пояснень останніх, не можуть бути достатнім доказом того, що малолітня потерпіла обмовляє свого батька ОСОБА_1

Пояснення свідка ОСОБА_7 про те, що 09 вересня 2016 року її син ОСОБА_1 біля 2 години поїхав в ліс по гриби і приїхав під вечір як сутеніло, та привіз корзину грибів, не свідчать про те, що ОСОБА_1 біля магазину в с. Малі Голоби по вул. Центральна 09 вересня 2016 року не було, оскільки зазначені обставини щодо перебування ОСОБА_1 в лісі станом на 16 годину 09 вересня 2016 року їй відомі зі слів останнього.

З пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що 09 вересня 2016 року вона бачила ОСОБА_1 в лісі біля 17 години близько 10-15 хвилин, що також не виключає перебування ОСОБА_1 о 16 годині 09 вересня 2016 року біля магазину в с. Малі Голоби, з огляду на те, що останній до лісу їздив підводою з конем.

За змістом ст. 173-2 КУпАП насильством в сім'ї є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

У відповідності зі ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

З свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є дочкою ОСОБА_1

Останній не позбавлений батьківських прав щодо його дочки.

Вищенаведені дослідженні в судовому засіданні докази вказують на те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив насильство в сім'ї, тобто умисні дії психологічного характеру, які виразились у застосуванні словесних образ, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень щодо члена своєї сім'ї, тобто його дочки ОСОБА_4, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю малолітньої потерпілої.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена.

Ті обставини, що потерпіла звернулася в правоохоронні органи з заявою щодо вчинення ОСОБА_1 відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_4 насильства в сімї лише 22 вересня 2016 року, також не свідчать, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, про його невинуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зважаючи на те, що з часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення на момент розгляду справи минуло понад три місяці, скоєне правопорушення не відноситься до триваючих, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк