АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює в ПНЗ «Багатопрофільний молодіжний центр», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.,

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винною за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що вона 26.09.2016 року близько 09-50 год. в м. Черкаси на перехресті нерівнозначних доріг вул. Кірова та вул. Хрещатик, керуючи автомобілем НОМЕР_2, (нал. ОСОБА_3.) та рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2016 року та ухвалити нову, якою скасувати протокол серії АП1 № 158464 про адміністративне правопорушення, й закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Указує, що постановою суду є необгрунтованою та незаконною, ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Указує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки і не враховано, що працівниками поліції на підставі матеріалів, які ґрунтуються виключно на поясненнях іншого учасника ДТП, у яких не досліджено дії іншої сторони ДТП, в порушення законодавства безпідставно та незаконно складено протокол серія АП1 № 158464 про адміністративне правопорушення.

Не досліджено фактичні дані та обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які б вказували на наявність безпосередньо її вини у вчиненні ДТП та інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Зазначає, що місцевим судом не враховано та не надано правової оцінки доказам та позиції, які викладені в її запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 158464.

Також місцевим судом не було досліджено отриману працівниками поліції під час виконання службових обов'язків інформацію з відеотехніки. Крім того, судом не взято до уваги допущені працівниками поліції порушення законодавства та нормативних документів, які призвели до необ'єктивного, безпідставного та незаконного складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, в порушення п. п. 2, 4, 5 п. 4, п. 6 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, працівниками поліції не було здійснено: фіксацію на схемі місця ДТП розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання грунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів, площі розсіювання уламків скла, осипання грунту; фіксацію на схемі місця ДТП слідів гальмового шляху коліс транспортних засобів та інших слідів коліс; прив'язку на схемі місця ДТП вказаних об'єктів та слідів до сталих орієнтирів.

Також в порушення п. 6, п. 7 та п. 8 Розділу VIII Інструкції, працівники поліції не забезпечили об'єктивний розгляд матеріалів ДТП, а саме для забезпечення ухвалення об'єктивного рішення та отримання додаткових даних, не передали оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Крім цього, працівники поліції не вчинили необхідні дії для встановлення швидкості руху автомобіля Dacia та фактичного місця зіткнення автомобілів.

Також водій автомобіля Dacia здійснила переміщення об'єкту на місці ДТП, а саме в порушення підпункту «в» п. 2.10 Правил дорожнього руху перемістила відірваний номерний знак свого автомобіля з відстані близько 5 м від автомобіля до близько 0,3 м. Не зважаючи на її звернення та вимоги, вказує апелянт, працівники поліції не вжили заходів щодо припинення незаконних дій водія автомобіля Dacia та не здійснили фіксацію вказаного об'єкту на схемі місця ДТП.

Крім того, зазначає апелянт, на схемі місця ДТП працівниками поліції невірно відмічено місце зіткнення, оскільки воно згідно відміток на схемі знаходиться перед автомобілем Dacia (по напрямку його руху до зіткнення), з чого випливає, що автомобіль Dacia після зіткнення поїхав у зворотньому напрямку, а не продовжив після зіткнення рух за інерцією в тому ж напрямку, що рухався, що свідчить про відсутність в матеріалах достовірних даних щодо місця зіткнення.

Під час розгляду матеріалів ДТП не встановлено всі обставини її вчинення, не вжито інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, не залучено експерта для об'єктивного розгляду матеріалів ДТП та не направлено матеріали до регіонального підрозділу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з переліком питань, які потребують з'ясування для прийняття об'єктивного рішення у справі, зокрема визначення швидкості руху автомобілів до зіткнення, визначення місця зіткнення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, які в ній наведені. Просила скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження, у зв'язку з відсутністю в її діях складу поставленого їй у вину правопорушення. Вказала, що не заперечує того, що рухалася по другорядній дорозі, виїжджаючи на головну, однак вказує, що вона вже майже проїхала перехрестя, коли відбувся удар в районі правого заднього колеса її автомобіля. Тому вбачає, що саме перевищення швидкості іншим водієм, неуважність іншого водія, який рухався по головній дорозі, є причиною ДТП. Не розуміє, чому протокол про правопорушення складений лише на неї. Вказує не непрофесійність працівників поліції, як іоформлювали ДТП.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти апеляції і вважає постанову суду законною та обґрунтованою.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції інспектор поліції Кузьковий А. В. пояснив, що, прибувши за викликом намісце ДТП, він брав участь в його оформленні. На місці ДТП йому було зрозуміло, що водій автомобіля «Тойота», рухаючись другорядною дорогою, не виконав вимоги дорожного знаку 2.1 (Дати дорогу), внаслідок чого відбулося зіткнення. Водії при зіткненні не постраждали, й механічні пошкодження автомобілів були незначні, з чого він зробив висновок про невелику швидкість автомобіля «Дачія» при зіткненні. За характером ушкоджень було зрозуміло, що автомобіль «Дачія» контактував своєю передньою частиною в районі номерного знаку з правою задньою частинок автомобіля «Тойота» в районі правого заднього колеса. Щодо уламків при ДТП пояснив, що жодних істотних уламків на дорозі (крім номерного знаку) він не бачив, тому й не фіксував. Місце зіткнення було визначене ним, виходячи з фактичних обставин ДТП за його внутрійшім переконання. Водій ОСОБА_3 відмовилася підписувати протокол і схему ДТП на місці пригоди, оскільки наполягала, щоб протокол склали й на іншого водія.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог КУпАП, є законною, справедливою і обґрунтованою. Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є порушення вимог ПДР України, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначив стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Згідно п. 2.3 б правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11. ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З матеріалів справи вбачається, що саме апелянт ОСОБА_3 при під'їзді до перехрестя вул. Кірова та вул. Хрещатик, враховуючи те, що це перехрестя є нерегульованим, мала керуватися п. 16.11 ПДР України в частині проїзду таких перехресть, тобто дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до цього перехрестя по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Таким чином, ОСОБА_3 повинна була дати дорогу автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі.

Тому суд першої інстанції вірно визначив, що саме ОСОБА_3, не забезпечивши безпеки дорожнього руху, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Посилання апелянта на те, що водій автомобіля Dacia ОСОБА_5, порушуючи Правила дорожнього руху України, перевищувала швидкість руху та розмовляла по телефону, по-перше, нічим не підтверджуються, а, по-друге, не знаходяться в причинному зв'язку із наслідками ДТП.

Твердження апелянта щодо порушення працівниками поліції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, на думку апеляційного суду, не знаходять свого підтвердження й не спростовують наявності в її діях порушення п. 16.11 ПДР, який перебуває у причинному зв'язку з наслідками ДТП у виді пошкодження транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що саме порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, тобто не надання дороги автомобілю «Dacia», який наближався до перехрестя по головній дорозі, є причиною наслідків, які настали в результаті ДТП.

Керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко