солом`янський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня року Солом'янський районний суд м. Києва в складі судді Кицюк В.С., за участю представника Київської міської митниці ДФС Панькіна Д.В., адвоката Опря Н.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки Італії ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

23.10.2016 о 13.45 годині на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни) Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Виліт» «Бізнес-Терміналу» «В» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) зупинено громадянку Італії ОСОБА_7, яка слідувала з м. Києва (Україна) чартерним рейсом QGA424P, бортовий номер DCGEP, організований хендліговою авіакомпанією «Джет Люкс».

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п.1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 №137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2006 за№217/12091, позначає закінчення «зеленого коридору» та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю, пасажирку було зупинено, а багаж оглянуто за допомогою сканера (рентген - апарату) «Rapiskan». На моніторі сканеру помічено предмети, зовнішньо схожі на готівку.

В ході проведення усного опитування згідно ст.336 МК України про наявність у громадянки Італії ОСОБА_7 валютних коштів в ручній поклажі та багажі, остання заявила про відсутність такових у неї, також представилася дипломатичним представником Албанії в Італії та пред'явила посвідчення працівника Міністерства закордонних справ Італії №246432/147476, при цьому активно наголошувала про наявність в неї дипломатичного імунітету під час проходження митного контролю.

Також заявила, що в одній із її валіз (загальна кількість 3), на яку представник митниці вказав при усному опитуванні, знаходиться дипломатичний багаж, зокрема, блокноти.

При цьому, дипломатичного паспорту при пасажирці не було.

В ході проведення митного огляду багажу громадянки Італії ОСОБА_7 в одній із валіз виявлено дві коробки з під взуття торгової марки SANAHUNT, при відкритті яких були виявлені грошові кошти в готівці на суму 230 000,00 Євро та 783360,00 доларів США.

Зазначені грошові кошти вилучені на підставі протоколу про ПМП №0682/10000/16 від 23.10.2016 та в подальшому митним органом здані до відділення банку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» згідно супровідних касових ордерів та листа Київської міської митниці.

Митний орган прийшов до висновку, що зазначені готівкові кошти переміщувалися шляхом надання одним товарам вигляду інших, що утруднювало виявлення таких товарів.

Підтвердженням цього, за переконанням митного органу є той факт, що сама громадянка Італії ОСОБА_7 під час усного опитування кожного разу наголошувала на тому, що переміщує блокноти.

Такої ж самої позиції притримувалася і адвокат останньої під час розгляду справи в суді.

Дані коробки були перев'язані білою стрічкою торгової марки SANAHUNT та опечатані печаткою чорного кольору з надписом «SANAHUNT»

Після відкриття коробок громадянка Італії ОСОБА_7 заявила, що не знає звідки дані грошові кошти з'явилися у її валізі на загальну суму по курсу НБУ станом на день переміщення 26 626 332 (двадцять шість мільйонів шістсот двадцять шість тисяч триста тридцять дві) грн. 20 коп.

За наслідками вищезазначених подій Київською міською митницею ДФС складено протокол №0682/10000/16 про порушення митних правил громадянкою Італії ОСОБА_7за ч.1 ст.483 МК України.

В судовому засіданні адвокат зазначала, що провадження у справі слід закрити через відсутність в діях ОСОБА_7 складу порушення митних правил. Стверджувала, що остання навіть не здогадувалася про те, що в її валізі знаходиться приблизно 1 млн. доларів США, наводила припущення того, що ці кошти напевно їй помилково спакувала у валізу комірниця ОСОБА_6, у якої вона проживала на час перебування в Україні в м. Києві, що вона вважала, що перевозить блокноти, проте навіщо вони були спаковані у коробки схожі на коробки з під взуття з написом «SANAHUNT», пояснити не змогла. Просила суд витребувати в управлінні поліції певне кримінальне провадження, в якому нібито постановою слідчого встановлені певні обставини, які можуть, ні повинні, мати преюдиціальне значення для цієї справи, в задоволенні якого судом було відмовлено, оскільки обставини, викладені слідчим в рішенні/постанові не є такими які можуть мати таке преюдиціальне значення в справі про притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил.

В даному випадку, проаналізувавши документи в копіях, надані адвокатом та оцінивши пояснення в цій частині адвоката в судовому засіданні, суд вважає, що таке звернення пані ОСОБА_6 до управління поліції із нібито заявою про зникнення в неї вдома грошових коштів на вищезазначену суму 25.10.2016 (за спливом двох днів від ймовірного зникнення, і виключно після огляду ОСОБА_7 в аеропорту), подальші пояснення з цього приводу іншої особи про помилковість поміщення грошових коштів на таку суму у валізи ОСОБА_7 є нічим іншим як позицією сторони захисту, яка не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи. В даному випадку суд зважає і на час звернення із такою заявою до управління поліції ОСОБА_6, тобто після вилучення цих грошових коштів митницею, а також на звернення в рамках того кримінального провадження до слідчого із клопотаннями про накладення арешту на ці грошові кошти, які вилучила митниця і передачу їх назад нібито власнику ОСОБА_6, що за викладених обставин, за переконанням суду, може свідчити про бажання повернути кошти, які як було встановлено судом незаконно переміщувалися через державний кордон України. В той же час, суд наголошує, що жодних доказів вищенаведених обставин, на яких наполягала адвокат, суду не надано. Також судом було оголошено в судовому засіданні перерву за клопотанням адвоката, оскільки остання заявила про свій намір забезпечити явку для дачі пояснень суду і ОСОБА_6, і жінки, яка нібито зробила неправильне «пакування», і самої ОСОБА_7, проте жодна з них в судове засідання не з'явилася, що не завадило адвокату знову просити суд оголосити перерву, на що представник митниці заперечив, що інша сторона намагається затягнути розгляд справи, щоб уникнути відповідальності, з чим з урахуванням можливого строку притягнення особи до відповідальності, суд погоджується.

Представник митниці навпаки вважав, що в справі зібрано достатньо беззаперечних доказів того, що дана особа вчинила порушення митних правил і зробила це умисно. Просив критично оцінити пояснення адвоката останньої, які полягали в тому, що нібито громадянка Італії ОСОБА_7 і гадки не мала, що перевозить близько 1 млн. доларів, що вважала, що переміщує через державний кордон України блокноти із звичайного паперу, що напевно близько 1 млн. доларів їй помилково помістила у валізу комірниця іншої особи, у якій вона за її твердженням проживала, поки перебувала на території України, яка (комірниця) і пакувала її валізу. Помилковість поміщення у валізу іншої особи такої суми готівки представник митниці вважав неспроможним. Тим більше незважаючи на оголошення перерви в розгляді справи за клопотанням адвоката, будь-які особи, про яких казала остання, що приведе в судове засідання, запрошені не були. Більше того, не прибула і сама ОСОБА_7, хоча адвокат зазначала про те, що така необхідність предстати перед судом і надати пояснення під присягою в неї є, від чого в наступному судовому засіданні адвокат відмовилася, надавши тільки письмові пояснення ОСОБА_7. Умисел на переміщення грошових коштів шляхом надання їм вигляду інших товарів/предметів за переконанням митниці підтверджувався і тим, що саме по собі переміщення блокнотів не вимагає їх поміщення частинами у коробки з-під взуття, сама ж позиція ОСОБА_7, особливо її поведінка 23.10.2016 під час «спілкування» із співробітниками митниці 23.10.2016 навпаки свідчила про те, що вона побоюється викриття, вона заперечувала проти пред'явлення цих «блокнотів» представникам митниці відпочатку і пояснити, чому вони поміщені у коробки з під взуття, тим більше ці коробки закриті - перев'язані стрічкою, що значно ускладнювало їх відкриття, - не змогла. Щодо тверджень адвоката про те, що митним органом не був запрошений перекладач, то підкреслював, що це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 сама погодилася надавати пояснення на англійській мові та виклала їх власноручно. Також при цьому був присутнім перекладач і будь-яких зауважень на місці ОСОБА_7 не висловлювала, про що свідчить відсутність останніх в протоколі - поясненнях. Більше того, представник митниці акцентував увагу суду на тому, що будь-яких належних доказів того, що ОСОБА_7 перебувала на території України через виконання своїх професійних чи інших обов'язків, а саме під час такого виконання здійснювала таке переміщення, щоб на неї можна було б розповсюдити дію дипломатичного імунітету, суду не представлено. Також не представлено доказів зконності походження даних грошових коштів.

Сам огляд здійснювався в її присутності та її згодою, при цьому дипломатичного паспорту пред'явлено не було, також з приводу скарг на дії митниці ОСОБА_7 не зверталася і до Міністерства закордонних справ, що свідчить на думку митниці про безперспективність такої позиції адвоката.

Суд цілком і повністю погоджується із наведеними запереченнями митниці, окремо слід наголосити і на тому, що твердження адвоката про те, що оскільки митницею не доведено, що коробки із написом «SANAHUNT» є саме коробками з під взуття, оскільки переконувала суд, що такої торгівельної марки взуття немає, для кваліфікації дій ОСОБА_7 по ч.1 ст.483 МК України значення не має.

Щодо порушення за твердженням адвоката Київської міської митницею ДФС під час огляду багажу ОСОБА_7 Віденської конвенції, то вони також не найшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, суд погоджується із тим, що відповідно до гл.3 Віденської конвенції про консульські зносини особа може володіти імунітетом тільки за дії, які вона вчиняє під час виконання своїх функціональних обов'язків.

Надана суду сама лише «Попередня програма візіту пані ОСОБА_7 до міста Києва» судом оцінюється також критично в контексті підтвердження виконання пані ОСОБА_7 в Україні своїх функціональних обов'язків.

Будь-яких інших документів на підтвердження саме виконання таких обов'язків суду за наданої адвокату можливості (оголошення перерви) не надано. В свою чергу, суд не може одночасно виконувати функції і обвинувачення, і захисту, оскільки лише здійснює правосуддя і оцінює ті докази, які надаються самими сторонами за представленої їм такої можливості.

Так, відповідно до ч.3 ст.35 Віденської конвенції про консульські зносини консульська валіза не підлягає затриманню та відкриттю. Проте, в тих випадках, коли компетентні органи влади мають серйозні підстави вважати, що у валізі міститься щось інше, крім кореспонденції, документів тощо, вони можуть вимагати, щоб така валіз була відкрита у їх присутності уповноваженим представником представленої держави, що і відбулося, а таким представником представленої держави і була ОСОБА_7, в присутності якої таке відкриття і відбулося.

Згідно ч.3 ст.50 Віденської конвенції про консульські зносини особистий багаж консульських посадових осіб звільняється від догляду. Проте він може бути оглянутий лише випадку, якщо є серйозні підстави вважати, що в ньому містяться предметі відмінні від тих, що зазначені в пп.b п.1 даної статті (для особистого користування), або ж предмети, ввезення і вивезення яких заборонено законами і правилами держави перебування або які підпадають під його карантинні закони та правила. Такий догляд має проходити в присутності відповідної консульської посадової особи.

Щодо рішення ЄСПЛ «Ісмайлов проти Росії», то слід адвокату наголосити, що обставини, які аналізував ЄСПЛ у цій справі не є схожими із обставинами притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за порушення митних правил. В нашій справі мова йде про санкцію статті, яка не може за будь-яких підстав зменшена судом.

ЄСПЛ чітко зазначив, що в справі, яка ним аналізувалася було встановлено наступне. Так, заявник в митній декларації зазначив, що перевозить 48 доларів США, в той час як за законодавством РФ митному декларуванню підлягають гроші в сумі понад 10 000,00 доларів США. Митники виявили решту грошей в його багажі, заявнику висунуто обвинувачення за ознаками контрабанди за ч.1 ст.188 КК РФ. Виявлені гроші визнано речовими доказами в кримінальній справі та приєднано до матеріалів справи.

В подальшому суд РФ визнав заявника винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та засудив його на 6 місяців позбавлення волі умовно з іспитовим строком. Щодо грошей - суд постановив передати в дохід держави.

Сам заявник від самого початку заперечував свою провину, окрім іншого, акцентував увагу на тому, що санкція ч.1 ст.188 КК України не передбачає конфіскацію як додаткове покарання.

Апеляційний суд зауважив в частині, що стосується грошових коштів, що суд першої інстанції не прийняв рішення про їх конфіскацію як вид кримінального покарання, а лише вирішив питання про речові докази.

При цьому, заявник кожного разу казав про своє скрутне становище, на підтвердження чого надав конкретні докази.

Верховний Суд РФ при перегляді вироку зробив висновок, що предмет контрабанди необхідно розглядати як знаряддя злочину і конфіскувати як такий.

Заявник посилався на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції), тобто на те, органи влади незаконно конфіскували в нього гроші, які він отримав від продажу успадкованої квартири.

В свою чергу, ЄСПЛ наголосив, що перша й найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання повинно бути «законним». Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним.

ЄСПЛ чітко зазначив, що в даному випадку заявник вже зазнав покарання за контрабанду у виді позбавлення волі з відстроченням виконання вироку та іспитовим строком.

В даному ж конкретному випадку, суд акцентує увагу на тому, що санкція частині 1 статті 483 МК України прямо передбачає конфіскацію товарів як додаткове покарання в разі якщо вони є безпосередніми предметами правопорушення.

Відповідно до п.4 ст.336 МК України однією з форм митного контролю є усне опитування громадян та посадових осіб підприємства.

Відповідно до п.4 п.5 ст.366 МК України громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення з межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Положеннями статей 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Постановою КМУ від 21.05.2012 №436 встановлені перелік товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України. Так, відповідно до додатку 10 даної постанови до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, віднесено валюту України, готівкову іноземну валюту та інше.

Частиною 3 статті 197 МК України та Постановою Правління НБУ №148 від 27.05.2008, якою затверджено Інструкцією про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, в тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Так, відповідно до розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України фізична особа має право ввозити та вивозити за межі України готівку в сумі що не перевищує в еквіваленті 10 000,00 Євро без письмового декларування митного органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000,00Євро за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Пасажирка громадянка Італії ОСОБА_7 митної декларації н заповнювала, з приводу декларування валюти до перетину нею «білої лінії» на «зеленому коридорі» до інспекторів митниці не зверталася, самостійно обрала форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», чим засвідчила відсутність товарів (іноземної валюти), що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження.

Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Вищевстановлені судом обставини справи дають підстави стверджувати про наявність в діях громадянки Італії ОСОБА_7 ознак порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, що виразилися в переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом надання одним товарам вигляду інших, що підтверджується самим протоколом про порушення митних правил №0682/10000/16, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, багажу, доданими до останнього фотокартками, протоколом-поясненнями самого порушника, копією посвідчення останньої, протоколом про ПМП №0682/10000/16 від 23.10.2016, додатковим протоколом опитування в справі про порушення митних правил, протоколом про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №0682/10000/16, письмовим доказом - фрагментом паперу із написами, які збігаються із сумами грошових коштів, які вилучені, протоколами опису предметів, письмовими поясненнями порушника, направленими на адресу суду, службовою запискою Київської міської митниці ДФС, супровідними касовими ордерами по валюті, банківськими виписками по рахункам.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 483, 527-529 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною громадянку Італії ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, у порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України

Піддати громадянку Італії ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 26 626 332 (двадцять шість мільйонів шістсот двадцять шість тисяч триста тридцять дві) грн. 20 коп. таконфіскації безпосереднього предмету порушення митних грошових коштів, вилучених на підставі протоколу про ПМП №0682/10000/16 від 23.10.2016 - 230 000 (двісті тридцять тисяч) Євро та 783 360 (сімсот вісімдесят три тисячі триста шістдесят) доларів США (еквівалент 26 626 332 (двадцять шість мільйонів шістсот двадцять шість тисяч триста тридцять дві) грн. 20 коп.)

Стягнути з громадянки Італії ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: В.С. Кицюк