АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/801/16 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 03 вересня 2016 року, о 18 годині 20 хвилин, керуючи мотоциклом НОМЕР_1, рухався в районі буд.14-а, по вул. Шинній в м Дніпрі, де відволікся від керування та не встежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.3 «б» «Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеними транспортним засобом, ОСОБА_2, зазнав тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до розгляду справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що потягло за собою необґрунтоване та безпідставне покарання за не вчинене адміністративне правопорушення. Крім цього зазначає, що в судовому засіданні у суді першої інстанції йому не були роз'яснені його права й обов'язки в порядку ст.268 КУпАП України, що позбавило його права на захист його прав та інтересів в суді. Також, вказує, що твердження суду про те, що він відволікся на панель приборів є невірним, навпаки він зробив все можливе, щоб уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ, тому визнавати його винним у порушенні саме п.2.3 «б» «Правил дорожнього руху України є припущенням. Вважає, що внесені капітаном поліції Серединським В.В. в складений ним протокол відомості про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не відповідають дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7, підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до розгляду справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що потягло за собою необґрунтоване та безпідставне покарання за не вчинене адміністративне правопорушення, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 273920 від 23 вересня 2016 року; висновком за результатами перевірки , проведеної за матеріалами ЄО ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 3096 від 03.09.2016 року щодо інформації про ДТП від 14.09.2016 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; фототаблицею до схеми місця ДТП; поясненнями ОСОБА_3, згідно яких, останній керуючи мотоциклом «ЯВА», під час руху та збільшення швидкості, дивився на панель приборів мотоциклу, швидкість якого становила біля 60 км/год. На панель приборів дивився приблизно 2-3 сек. Коли підняв голову, то побачив на полосі свого руху автомобіль «ВАЗ» і зразу застосував гальмування, але зіткнення уникнути не вдалось; поясненнями водія ОСОБА_5, згідно яких, останній керуючи автомобілем «ВАЗ», здійснював маневр повороту ліворуч на АЗС «СОКАР», увімкнувши лівий показник повороту, почав здійснювати маневр, оскільки автомобілі стояли на червоний сигнал світлофора, в момент повороту, з правої сторони, побачив, як дорого переходять два пішохода, та відчув удар у праву бокову частину свого автомобіля.

Так, згідно з п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Порушенням зазначеної норми Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3, стосовно того, що твердження суду про те, що він відволікся на панель приборів є невірним, навпаки він зробив все можливе, щоб уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ, є необґрунтованими. Факт відволікання на панель приборів, підтверджується зокрема письмовими поясненнями водія ОСОБА_3, згідно яких останній зазначає, що на панель приборів дивився приблизно 2-3 сек. Коли підняв голову, то побачив на полосі свого руху автомобіль «ВАЗ» і одразу застосував екстрене гальмування, але зіткнення уникнути не вдалось.

ОСОБА_3 та його захисник заявили у судовому засіданні апеляційного суду клопотання про виклик свідків. Однак, згідно ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги і може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 будучи присутнім у судовому засіданні першої інстанції клопотань про виклик даних свідків не заявляв і в даному судовому засіданні належного обґрунтування необхідності їх виклику щодо обставин, що мають істотне значення по даній справі не надав, а тому дане заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту 2.3 «б» знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко