Справа №359/9949/16-п
Провадження № 3/359/3457/2016
Протокол №0725/125120101/16
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2016 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представника особи, яка притягається до відповідальності, - адвоката ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Україна, м. Кіровоград, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1, працює: консультант по роботі з клієнтами з компанії «ENTA STEEL» у Німеччині, паспорт громадянки України для виїзду за кордон ЕК614840, виданий 13.11.2009, орган, що видав 8037, персональний номер НОМЕР_1, -
20.11.2016 року о 18 год. 25 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Б» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_2, яка прилетіла літаком авіакомпанії «МАУ» з Німеччини, м.Франкфурт, рейсом № 402, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянці України ОСОБА_2, було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має 25 000 доларів США. Після цього громадянку України ОСОБА_2 було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «В» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана
готівка в розмірі 25 000 доларів США, що знаходились: 10 000 доларів США в одному
відкритому паперовому конверті, 15 000 доларів США в другому відкритому паперовому
конверті, які лежали в одному із відділень дорожньої сумки пасажирки (ручна поклажа).
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_2
зверталася. Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_2 під
час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль»
порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного контролю. Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_2, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі та надання банківських документів на суму, яка перевищує еквівалент 10 000 євро для резидентів відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України. Даний протокол складено на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу D ДП МА «Бориспіль».
У звязку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0725/125120101/16 один примірник якого вручено під підпис громадянці України ОСОБА_2 і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.
З виявленої суми громадянці України ОСОБА_2 було пропущено 10 700 доларів США.
На підставі статті 511 Митного кодексу України за цим протоколом тимчасово вилучено: 14 300 доларів США.
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 зазначив, що правопорушення вчинене ОСОБА_2 ненавмисно, за наявності у неї похилого віку та поганого зору, вину вона визнає в повному обсязі, щиро розкаюється. Гроші, які перевозила є її та її чоловіка заробітною платою, яку вони офіційно отримали, працюючи у Німеччині. Дані гроші вона везла для себе, на проведення операції на очах та також, щоб допомогти своєму рідному брату, який нещодавно переніс інсульт, та дочці, яка залишилася без роботи з малою дитиною.
Представник митниці в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляд управи, причина неявки суду не відома. Неявка не перешкоджає розгляду.
Заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянки України ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Так, дійсно громадянка України ОСОБА_2 допустила порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
З цього приводу у суду достатні підстави для визнання громадянки України ОСОБА_2 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 20.11.2016 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення нею даного митного правопорушення.
Вина правопорушника, окрім особистого її визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена судом.
Також ОСОБА_2 надала документи, які підтверджують, те, що вона працювала компанії «ENTA STEEL» у Німеччині на посаді консультанта по роботі з клієнтами, по закінченню роботи ОСОБА_2 було видано заробітну плату, яку вона везла додому.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила громадянка України ОСОБА_2 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_2 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вище вказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу. При цьому у судове засідання представник митниці не зявився і не довів, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування.
Шкода, яку громадянка України ОСОБА_2 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
При прийнятті рішення суддя враховує наявність ОСОБА_2 підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення, указані нею обставини, що знайшли своє відображення в наданих документах.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника правопорушника, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності, вперше, вилучена валюта, є заробітною платою та потрібна оплати лікування та допомоги рідним на території України.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки України ОСОБА_2 в подальшому.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_2, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.
Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк