Номер провадження: 33/785/1086/16
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю. О.
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 17.11.2016 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29.09.2016 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху керував незареєстрованим транспортним засобом - мопедом «Majesty», без р/н, рухаючись по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі, у стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки при розгляді справи судом були допущені права ОСОБА_3 на захист, оскільки справа була розглянута у відсутності ОСОБА_3, при цьому суд необґрунтовано відмовив представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в участі у розгляді справи.

Також захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням порядку, оскільки ОСОБА_3 бул оглянутий не в медичному закладі та з застосуванням приладу, якій не включений у встановлений перелік алкотестерів, які допущени до застосування в Україні.

Враховуючи викладене, захисник в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши представника апелянта - адвоката ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду не підлягає зміненню або скасуванню з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що адміністративна справа була розглянута судом за відсутністю ОСОБА_3, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 звертався до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд першої інстанції припустився порушення права ОСОБА_3, наданих йому ст. 268 КУпАП, позбавивши його можливості надати пояснення та здійснити інші дії на свій захист, передбачені вказаною статтею.

Щодо доводів захисника в апеляційній скарги про те, що суд необґрунтовано не допустив до участі у справі представника ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_4, то наведені доводи є необґрунтованими, оскільки з довіреності вбачається, що ОСОБА_4 не наділена правами на представництво інтересів ОСОБА_5 у судах різних інстанцій (а.с.13).

Проте, незважаючи на порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, з матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами ст.ст. 245,252 КУпАП, дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_3 у порушенні Правил дорожнього руху.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.09.2016 року стосовно ОСОБА_3 працівником ІПС був складений протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 керував мопедом, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (а.с.5).

Вказані твердження щодо перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються результатами тесту на зміст алкоголю, якій склав 0,37 проміле, проведеного за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6810», що в останнє був калібрований 09.08.2016 року (а.с.3-4).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, погодився з тим, що результати тесту на алкоголь, проведені за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST 6810», виявились позитивними, про що свідчить його особистий підпис на чеку та в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3-4,5,6).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у присутності яких був проведений огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, у своїх поясненнях зазначили, що тест на виявлення алкоголю, проведений ОСОБА_3 виявився позитивним та склав 0.37 промілі (а.с.7-8).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у своїх власноруч викладених письмових поясненнях ОСОБА_8, яка, як стверджує захисник в апеляційній скарзі, була особисто присутня при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, він безпосередньо перед тим, як сісти за кермо мопеду, вживав пиво, в зв'язку з чим тест на зміст алкоголю виявився позитивним (а.с.12).

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 в порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП, та адміністративне стягнення ОСОБА_3 було призначене з урахуванням його особи, майнового стану, та інших обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують стягнення у межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, що діяла на час вчинення ОСОБА_3 правопорушення.

Щодо тверджень захисника в апеляційній скарзі про те, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на стан сп'яніння, то вказані доводи є необґрунтованими, оскільки, згідно з Інструкцією про порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, затверджений Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп'яніння здійснюється:

-поліцейським на місці зупинку транспортного засобу з застосуванням спеціальних

технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держстандартом України, до яких, згідно з Наказом МВС № 33 від 01.03.2010 року у тому числі відноситься і прилад «DRAGER ALCOTEST 6810»,

-лікарем установи охорони здоров'я

У випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров'я.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф.Балабан