ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №398346 від 24 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 24 жовтня 2016 року о 05 год. 11 хв. в м. Хмельницькому по пров. Шевченка, 3, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105» д.н. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, неодноразово 04.11.2016 року, 17.11.2016 року, 16.12.2016 року будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в суд не зявився, натомість подавав письмові клопотання про відкладення розгляду справи. Між тим, 17.11.2016 року та 16.12.2016 року захисником особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 також подані клопотання, про відкладення розгляду справи, проте належних підтверджуючих доказів про неможливість неявки до суду не надано.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1, та його захисника, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи за клопотанням захисника, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був достовірно обізнаний про час та місце усіх судових засідань, при цьому, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1, у скоєному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №398346 від 24 жовтня 2016 року, висновком лікаря-нарколога ХОНД №4625, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1, доведена, дії за ч.1 ст.130 КпАП України кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та беручи до уваги, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, переконаний, що до ОСОБА_1, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду В.А Навроцький