АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/798/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 27 вересня 2016 року, о 03 годині 45 хвилин, в м. Кривому Розі по пр. Металургів, біля буд.№36А, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», номерний знак АЕ 7600АР, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що ст.130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи.

Так зазначає, що дійсно його було зупинено працівниками поліції. ОСОБА_2 працівник поліції підійшов до нього та почав йому протягувати якусь річ щоб він дув у неї, не пояснюючи при цьому чому його зупинили. Він пояснював поліцейському, що він поспішає, але поліцейський не слухав його, та запитав у нього, чи відмовляється він від проходження огляду, на, що він відповів, що ні. Тоді поліцейський знову йому протягнув якусь річ і сказав щоб він в неї дув, на, що він пояснив, що хоче пройти огляд у закладі охорони здоровя. ОСОБА_2 чого поліцейський почав складати на нього протокол та пояснив, що він повинен приїхати до суду.

Також апелянт звертає увагу, що він в подальшому пройшов медичний огляд самостійно, де у нього не було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. Надавав даний висновок суду першої інстанції, але суд його не прийняв до уваги.

Крім того апелянт вказує, що після всього йому повернули посвідчення водія та він продовжив керувати автомобілем.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зявився про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від останнього про перенесення розгляду скарги отримано не було до початку судового розгляду, а тому розгляд справи у відповідності до ст. 294 КУпАП, проведено без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 порушив.

Так в судовому засіданні у суді першої інстанції було допитано ОСОБА_3, який вказав, що свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав у повному обсязі, та вказав на те, що у стані алкогольного спяніння він не перебував, а від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу відмовився, оскільки поспішав по справам. Однак, в подальшому медичний огляд ним було пройдено самостійно, та відповідно до висновків якого було встановлено, що він не перебував в стані алкогольного спяніння.

Однак не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.4); розпискою (а.с.5).

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги апелянта проте, що він пропонував пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя є необґрунтованими, оскільки під час перегляду не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів апелянта, що ним було надано висновок, яким було встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного спяніння, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки як було обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 інкримінується відмова від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння, а не перебування у такому стані.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто наданий висновок ОСОБА_3 є неналежним доказом, оскільки отриманий не у встановленому законом порядку.

Необґрунтовані є доводи апелянта, що він в подальшому керував автомобілем, оскільки спростовуються розпискою ОСОБА_6.(а.с.5)

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.П. Піскун