Справа № 163/2219/16-п Провадження № 33/773/436/16 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2016 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П. з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., перекладача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Республіки Польща, жителя АДРЕСА_1, фермера ТОВ «ОСОБА_4.», до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 1865 (одна тисяча вісімсот шістдесят п'ять) євро 20 євроцентів, валюту в сумі 4 (чотири) євро 80 євроцентів повернуто ОСОБА_4, провадження у справі за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнуто із ОСОБА_4 на користь держави 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_4 визнано винним за те, що 28 серпня 2016 року близько 12 год. 50 хв. він, слідуючи з України в Респубілку Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості водія автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, переміщував при собі, окрім дозволеної до вивезення за межі України без письмового декларування та надання дозвільних документів суми іноземної валюти в розмірі, еквівалентному 10000 євро, валюту, яка склала понад допустиму до вивезення норму готівки в сумі 1865,20 євро, що згідно курсу НБУ станом на 28.08.2016 року становить 53338,53 гривень, яка знаходилась у чоловічій наплечевій сумочці і була встановлена під час перерахунку усієї наявної у нього валюти в службовому приміщенні митниці, чим порушив вимоги п. 4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», та вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Рішенням суду першої інстанції провадження у справі за ст. 472 МК України щодо ОСОБА_4 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт стверджує, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким визнати ОСОБА_4 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даних статей.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги шляхом направлення кореспонденції на домашню адресу та у телефонному режимі. У судове засідання ОСОБА_4 не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Вважаю, що апеляційну скаргу можливо розглянути у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав останню з мотивів, викладених у ній, та просив її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при винесенні постанови вказаних вимог закону місцевим судом дотримано.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, які ніким з учасників судового процесу не оспорюються.

На думку апеляційного суду, рішення суду про закриття провадження щодо ОСОБА_4 за ст. 472 МК України ґрунтується на досліджених судом доказах, якими підтверджується відсутність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

У протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_4, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, у чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Оскільки ОСОБА_4 не перетинав митний кордон України зоною митного контролю «червоний коридор», де письмове декларування є обов'язковим, тому кваліфікація його дій за ст. 472 МК України є безпідставною.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції з'ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, надавши їм належну юридичну оцінку, і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_4 порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, а провадження у справі за ст. 472 МК України закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В силу ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував дані вимоги закону і обґрунтовано обрав ОСОБА_4 стягнення у межах санкції ст. 471 МК України у виді штрафу та конфіскації в дохід держави товару.

За таких обставин постанова суду є законною і обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 (ОСОБА_4) - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук