АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., за участю: ОСОБА_1 та його захисника - адвокат Торубаров А.В., потерпілих: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та його захисника - адвоката Берест О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот сорока гривень, -

встановив:

постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот сорока гривень.

У відповідності до постанови місцевого суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19 вересня 2016 року приблизно о 13 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги по вул. Островського на головну вул. Гетьманську, не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по вул. Гетьманській, в результаті чого допустив з ним зіткнення, від чого останнього понесло юзом, внаслідок некерованого руху автомобіля НОМЕР_2 відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який стояв на другорядній дорозі на вул. Горького. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортній засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою доповнити резолютивну частину постанови посиланням на наявність у діях потерпілого складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта висновки викладенні у постанові суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт вказав, що судом залишено поза увагою висновки експерта автотехніка щодо наявності у діях потерпілого ОСОБА_4 порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв'язку із настанням ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, зазначивши, що фактично факт порушення правил дорожнього руху, що стали причиною зіткнення - не заперечує, проте суд безпідставно залишив поза своєю увагою посилання викладенні у висновку експерта автотехніка щодо порушення ОСОБА_4 п. 12.3 Правил дорожнього руху.

У свою чергу у апеляційному суді потерпілий ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що виступають категорично проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що у задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити, із наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу у межах апеляційної скарги, і може вийти за межі апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права.

З аналізу норм ст.ст. 245, 280 КУпАП, розглядаючи справу по суті, суд повинен повно і всебічно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам по справі у їх сукупності, і у межах пред'явленого у протоколі обвинувачення зробити висновок про наявність чи відсутність вини особи, стосовно якої складено протокол. При цьому суд позбавлений можливості під час розгляду справи перекласти вину з однієї особи на іншу.

Під час апеляційного перегляду справи судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 1) було складено стосовно ОСОБА_1. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, жодних доводів які б ставили під сумнів висновки викладенні у протоколі апелянтом не наведено.

Таким чином, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що у причино-наслідковому зв'язку із настанням ДТП перебуває саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху, яке виразилося у ненаданні переваги у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, що і стало причиною зіткнення зазначених транспортних засобів.

Щодо доводів сторони захисту ОСОБА_1, то вони свого підтвердження не знайшли, оскільки суд позбавлений можливості перекласти вину з однієї особи на іншу або вирішити питання щодо обоюдної вини учасників.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду та безпідставність поданої апеляційної скарги. Справу судом першої інстанції було розглянуто із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі необхідні обставини правильно встановленні. Разом з тим, районний суд, вирішуючи питання щодо накладення стягнення, із дотриманням вимог ст.ст. 23, 27 КУпАП, обґрунтовано накладено стягнення у вигляді штрафу у межах санкції статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову районного суду - відмовити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот сорока гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду /підпис/ О.П.Піскун

Дніпропетровської області