АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/892/16 Справа № 708/1420/16-п Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2016 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю представника особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_3 ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, студента ІНФОРМАЦІЯ_3,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 685944 від 23.09.2016 р., ОСОБА_3 23 вересня 2016 року о 09 год. 50 хв. в м. Чигирині по вул. Б. Хмельницького, керуючи автомобілем DAEWOO FSO LANOS TF69Y, д. н. СА 9881 АН, що належить ОСОБА_6, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух та не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ 212140, д. н. ВА 1378 АР, під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого відбулося зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10. 1, п. 10.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В постанові суд першої інстанції вказав, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди та порушення ним вимог п.10.1, п.10.2 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Указує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, а місцевий суд прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зазначає, що висновок суду про те, що ОСОБА_3 не порушив вимог п. 10.1 та п.10.2 Правил дорожнього руху, оскільки зіткнення транспортних засобів сталося на смузі руху керованого ним автомобіля, не відвідає обставинам справи, з матеріалів якої вбачається, що автомобіль ВАЗ 212140 під керуванням апелянта рухався по вул. Б. Хмельницького м. Чигирина в напрямку центру міста, а водій автомобіля DAEWOO FSO LANOS TF69Y ОСОБА_3 виїжджав зі стоянки, розташованої біля відділення поліції, на проїзжу частину вул. Б. Хмельницького справа наліво по напрямку руху автомобіля ВАЗ 212140, маючи намір рухатись у зустрічному для руху останнього напрямку.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 перед початком руху повинен був переконатися в тому, що його маневр не створить перешкод для будь-яких учасників руху, в тому числі і для транспортних засобів, що рухаються по вул. Б. Хмельницького в обох напрямках.

Згідно вимог п. 10.2 ПДР ОСОБА_3 повинен був дати дорогу всім транспортним засобам, що рухаються по вул. Б. Хмельницького в обох напрямках, незалежно від того, яку смугу для руху вони займають і тільки після цього виконати маневр.

Тому, стверджує апелянт, в цій дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був дати дорогу автомобілю ВАЗ 212140 і тільки після його проїзду виконувати маневр виїзду зі стоянки.

ОСОБА_3 зазначені вимоги Правил дорожнього руху не виконав і став виїжджати на проїзну частину вул. ОСОБА_7 в безпосередній близькості від автомобіля ВАЗ 212140, що і стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що виявивши небезпеку для свого руху, він намагався уникнути її шляхом застосування гальмування керованого ним автомобіля, що підтверджується зафіксованими на схемі ДТП слідами гальмування, з одночасним зміщенням в напрямку зустрічної смуги руху, вільної від транспортних засобів, тобто діяв у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до наявних на транспортних засобах механічних пошкоджень в момент зіткнення автомобіль ВАЗ 212140 контактував лівою передньою частиною бампера та лівим переднім крилом з лівими передніми дверима салону автомобіля DAEWOO FSO LANOS TF69Y, що свідчить про те, що в момент зіткнення автомобіль DAEWOO знаходився в перпендикулярному або в близькому до нього положенні відповідно до напрямку руху автомобіля ВАЗ 212140, і аж ніяк не рухався в зустрічному напрямку по зустрічній для автомобіля ВАЗ 212140 смузі руху.

Ці обставини об'єктивно підтверджуються даними огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, зокрема даними схеми ДТП, даними огляду транспортних засобів, що брали участь у ДТП, даними відеоспостереження. Ці ж обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки.

Разом з тим, суд першої інстанції не зазначив, які ж порушення вимог Правил дорожнього руху стали причиною дорожньо-транспортної пригоди та хто з водіїв ці порушення допустив.

У судовому засіданні ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Просив скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти апеляції і вважає постанову суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції не ґрунтується на фактичних обставинах правопорушення і не відповідає матеріалам провадження.

Переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відеозапис ДПТ, зроблений з камери спостереження, яка розташована на будівлі поруч, суддя апеляційного суду робить однозначний висновок про те, що причиною ДТП є виїзд водієм ОСОБА_3 зі стоянки на проїздну частину дороги з недотриманням п.п. 10.1 і 10.2 ПДР України.

Відповідно до п. 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

На відеозаписі чітко видно, що водій ОСОБА_3, виїжджаючи зі стоянки на дорогу для повороту ліворуч з перетином осьвої лінії, не пересвідчився в тому, що його маневр буде безпечним, оскільки огляд зліва йому частково закривав мікроавтобус, який був припаркований поруч. Саме зліва й рухався автомобіль ОСОБА_5

Й саме через цей мікроавтобус водій ОСОБА_5, побачивши виїзд автомобіля «Деу Ланос» на дорогу, не міг обїхати його зправа, оскільки він зіткнувся б з припаркованим мікроавтобусом, а був змушений маневрувати ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху, де й трапилося зіткнення.

Доводи водія ОСОБА_3 про те, що він вже тривалий час перебував на своїй смузі руху, коли інший автомобіль з невідомих причин виїхав на зустрічну смугу руху і вчинив зіткнення з його автомобілем, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються даними відеозапису ДТП, де чітко видно, що зіткнення трапилося одразу по факту перетину автомобілем «Деу Ланос» проїзної частини дороги приблизно на осьовій лінії з незначним зміщенням на зустрічну для водія ОСОБА_5 смугу руху. З моменту, коли автомобіль «Деу Ланос» перетнув осьову лінію дороги, й до мементу зіткнення не минає й однієї секунди.

Таким чином, суддя вбачає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні указаного правопорушення є цілком очевидною, й строк, передбачений ст. 38 КУпАП, дозволяє застосувати до нього передбачене законом стягнення.

Тому, керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Ухвалити нову постанову.

Визнати виннии ОСОБА_3 у вчиненя адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко