Суворовський районний суд міста ОСОБА_1
Провадження №3/523/6525/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"05" грудня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, матеріали УПП в м. Одесі відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, маючого на утриманні дві неповнолітні дитини, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-2 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпроАП),

в с т а н о в и в:

Відповідно до складених протоколів про адміністративні правопорушення серії АП2 №494450 та серії АП2 №248463 від 22 жовтня 2016 року ОСОБА_2 вмінено порушення вимог пунктів 2.4. та 2.9.«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДД), а саме в тому, що о 23 годині 00 хвилин 22 жовтня 2016 року керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Миколаївська дорога,172а в м. Одесі в стані алкогольного спяніння, що підтверджено висновком медичного огляду КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» №001862, на вимогу інспектора поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою синього та червоного проблискового сигналу, гучномовця та сирени, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі р/н 1737.

Отримавши в судовому засіданні усні та письмові пояснення ОСОБА_2, в яких останній категорично заперечив факт управління вищезазначеним транспортним засобом та пояснив, що був лише пасажиром, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

Як вбачається з первинних письмових пояснень ОСОБА_2 інспектору поліції (далі дослівно): «Був пішим зупинений працівникамми поліції, після їх незрозумілих питань був підданий тортурам та знущанням, в результаті чого мені було заподіяно тілесні ушкодження».

Факт перебування ОСОБА_2 о 23 годині 00 хвилин 22 жовтня 2016 року в стані алкогольного спяніння підтверджується висновком медичного огляду КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» №001862.

Проте, з обєктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а ст.122-2 КУпроАП у невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Таким чином визначальним для встановлення вини особи у вчиненні даних правопорушень є доведення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом при вмінених йому обставинах.

До матеріалів справи інспектором поліції долучено лише письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких в вбачається, що в їх присутності ОСОБА_2, перебуваючи у фактичному стані алкогольного спяніння, відмовився від підпису протоколів. Тобто пояснення цих свідків неможливо витлумачити на доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Оскільки в матеріалах справи був відсутнім жоден обєктивний і переконливий доказ на доведення факту керування ОСОБА_2 транспортного засобу, судом 24 листопада 2016 року судовою повісткою викликався до суду інспектор поліції ОСОБА_5 для отримання пояснень з приводу складеного ним протоколу, а також витребувалися можливо наявні відеозаписи з нагрудного реєстратора чи автомобільного реєстратора органу поліції щодо цієї події.

Незважаючи на отримання 30 листопада 2016 року УПП в м. Одесі запиту та судової повістки, з незрозумілих причин виклик інспектором поліції було проігноровано, жодний інший обвинувальний доказ надано також не було.

Аналізуючи ж наявні в матеріалах справи та отримані в суді докази, в сукупності з первинно отриманими ще при складенні протоколу фактичними запереченнями ОСОБА_1, відсутністю факту передачі співробітниками поліції транспортного засобу іншій особі для постановки автомобіля на стоянку. не бажанням органу поліції спростувати обєктивними та переконливими доказами пояснення особи, яку притягують до відповідальності, та сприяти доведенню в суді вмінених їй діянь, слід дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог пунктів 2.4. та 2.9.«а» ПДД, оскільки неможливо спростувати належними та допустимими доказами його пояснення в суді про не здійснення керування автомобілем в стані алкогольного спяніння та невиконанні вимоги поліцейського про зупинку . За перебування ж в салоні чи поруч з власним нерухомим автомобілем, вживання в ньому алкогольних напоїв, без здійснення його керування, відповідальність, передбачена ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпроАП, не настає.

Враховуючи викладене, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.1 ст.130 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Після набрання постановою чинності вилучене водійське посвідчення повернути ОСОБА_2

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов