Справа № 199/7763/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

25.11.2016 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.Дніпро), громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Амур-Нижньодніпровський район), у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії АП2 №118955 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (далі протокол), в тому, що вона, «15.10.2016 року о 05-40 год. в м.Дніпропетровську по вул. Солончакова, 39 керувала автомобілем «Мерседес» № НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків».

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала. Суду показав, що вона 15.10.2016 року у ранковий час доби разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2, рухались по вул. Солончакова у м.Дніпрі у автомобілі «Мерседес» № НОМЕР_1, керував яким ОСОБА_2, оскільки вона перебувала у стані алкогольного спяніння. Під час руху на автомобілі спустило колесо і ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, подивившись на колесо і відчинив багажник. Через деякий час підійшов до неї і повідомив, що йому необхідно поїхати до дому щоб забрати і привезти компресор, щоб знову накачати колесо. ОСОБА_2 зупинив автомобіль, який рухався позаду, переговорив з водієм цього автомобіля. Після чого сів до зазначеного автомобіля і вони поїхали. При цьому ОСОБА_2 сказав їй чекати, що він скоро повернеться. Через деякий час до неї підїхали співробітники поліції та звинуватили, що вона керувала автомобілем у стані алкогольного спяніння. ЇЇ пояснення, що вона не керувала автомобілем, працівники поліції не слухали та склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, після чого поїхали, а ОСОБА_2 повернуся згодом.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив показання ОСОБА_1 Суду показав, що 15.10.2016 року у ранковий час доби він, разом зі своєю дружиною ОСОБА_1, рухались по вул. Солончакова у м.Дніпрі у автомобілі «Мерседес» № НОМЕР_1, за кермом перебував він, оскільки ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного спяніння. Під час руху на автомобілі спустило колесо і він вийшов з автомобіля, зрозумівши, що необхідний компресор або насос для подальшого руху, якого у автомобілі не було, він зупинив автомобіль, який рухався позаду і переговорив з водієм цього автомобіля ОСОБА_3, який погодився допомогти. Після чого сів до зазначеного автомобіля і поїхали. Коли повертались назад, йому зателефонувала ОСОБА_1, яка повідомила, що до неї підїхали працівники поліції і звинуватили її у керуванні автомобіля у стані алкогольного спяніння та складають протокол про адміністративне правопорушення. Коли він підїхав до ОСОБА_1, працівники поліції вже поїхали при цьому склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив показання ОСОБА_1 Суду показав, що 15.10.2016 року у ранковий час доби він рухався на своєму автомобілі по вул. Солончакова у м.Дніпрі і побачив як на узбіччі стоїть автомобіль «Мерседес» № НОМЕР_1 з увімкненими габаритами та аварійкою. Біля цього автомобіля стояли жінка - ОСОБА_1 та чоловік - ОСОБА_2, який просив зупинитись. Зупинившись ОСОБА_2 попросив його допомогти та звозити його до дому, щоб він взяв компресор, оскільки на його автомобілі спустило колесо. ОСОБА_3 погодився на це і вони поїхали на вул. Підвітряну,71 де трохи почекавши, поїхали назад. Під час руху ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_1, яка повідомила, що до неї підїхали працівники поліції і звинуватили її у керуванні автомобіля у стані алкогольного спяніння та складають протокол про адміністративне правопорушення. Коли вони підїхали до ОСОБА_1, працівники поліції вже поїхали при цьому склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, а ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила, що на місці зупинки транспортного засобу було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому ніяких спроб зі сторони співробітників поліції відсторонити її від керування автомобілем не було. Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка не відсторонила останню від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В світі цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині вчинення позапроцесуального впливу на неї, заслуговують на увагу, а в такому разі право на захист ОСОБА_1 буде порушено.

В результаті таких дій особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, суд вважає неможливим притягнення до адміністративної відповідальності в разі його порушення.

Крім цього матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідка про кримінальну відповідальність, відсутній підпис посадової особи, яка відбирала самі пояснення.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні були запрошені лише для фіксування факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як остання керувала транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вимогам ст.ст. 251,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять також і додаткових доказів відеозапису з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, що могло бути визнано як вирішальний доказ для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов