Справа № 345/2713/16-п
Провадження № 33/779/241/2016
Категорія ст.122 ч.4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Калуського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, жителя АДРЕСА_1, працюючого опоряджувальником у ПП Білоус, громадянина України, -

передбачене ч.4 ст.122 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови, та відомостей, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №002561 від 22.06.2016 року, схемі до протоколу огляду місця події, пояснень свідків, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 06.03.2016 року о 17:50 год. в м. Калуші на нерегульованому перехресті по вул. Л.Українки керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїжджаючи із другорядної дороги не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, що спричинило створення аварійної обстановки.

Як наслідок, ОСОБА_2 допустив порушення п.16.11. ПДР, за, що передбачена відповідальність відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції, неправильно оцінив пояснення водіїв автомобіля марки «Фіат Добло» ОСОБА_3, автомобіля марки «Тойота» ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 щодо відсутності в його (ОСОБА_2.) діях порушень безпеки руху.

Судом не взято до уваги, висновок експерта-автотехніка № 09/17-214 від 19.05.2016 року, в якому вказується про величину швидкості руху автомобіля НОМЕР_2, і виходячи з припущення та арифметичного розрахунку ОСОБА_2, швидкість вказаного автомобіля значно перевищувала допустиму швидкість в населених пунктах. За таких обставин, саме ОСОБА_3 своїми діями та неправильними прийомами керування спричинив небезпеку руху, що призвела до виїзду на смугу зустрічного руху та зіткнення з автомобілем «Тойота Авенсіс».

Також ОСОБА_2 вказує, на порушення інспектором вимог оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому такий не може бути належним та допустимим доказом у справі.

З цих підстав, оскаржувану постанову просив скасувати, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника , які підтримали свою апеляцію, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення тільки в частині неправильної кваліфікації правопорушення.

Такі висновки слідують з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак суд першої інстанції всупереч ст. 245 КУпАП не повно дослідив всі обставини справи, не спростував надані суду заперечення та необґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП,

Вказуючи на основну ознаку цього правопорушення - «створення аварійної обстановки», суд залишив поза увагою наявність певних фактів, які ставлять під сумнів цей висновок.

Насамперед, без належної оцінки залишено наявний у справі висновок експерта № 09/17-214 від 19.05.2016 року, з якого слідує, що водій автомобіля «Фіат-Добло» значно перевищив допустиму в населених пунктах швидкість і рухався понад 90 км в год. Тобто, без надання юридичної оцінки дій всіх учасників ДТП висновок про те, хто саме з них створив чи поставив себе в стан аварійної обстановки не може бути обґрунтованим.

Крім цього, судом не спростовано твердження ОСОБА_2 про те, що він не передбачив порушення правил дорожнього руху іншим учасником руху і не створив аварійної обстановки в умовах, що склалися на дорозі.

Однак, за таких умов доведеним є факт порушення правил проїзду перехресть зі сторони ОСОБА_2, який всупереч вимог 16.11 Правил дорожнього руху повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних частин.

За змістом цих правил порушення іншими водіями правил безпеки, в тому числі і перевищення швидкості не звільняє водія дотримуватися цього обов'язку, а тому покликання апелянта на відсутність в його діях складу будь-якого адміністративного правопорушення є безпідставним.

Посилання апелянта на відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення підпису свідків і потерпілого, а відтак і порушення процесуальних вимог оформлення відповідного протоколу, не відповідають дійсності. Оскільки протоколи допиту свідків додані як додаткові матеріали до протоколу про адміністративне правопорушення, і містять всі необхідні відомості та реквізити.

З огляду на наведене, апеляційних підстав для скасування постанови судді та закриття справи за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення немає, але встановлені обставини для зміни кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_2 на ч. 2 ст.122 КУпАП .

З врахуванням того, що з часу вчинення адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року відносно нього змінити.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк