Справа № 135/1722/16-п
Провадження № 3/135/434/16
ПОСТАНОВА

іменем України

05.12.2016 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ПатраманськийІ.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції головного управління національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого машиністом Ладижинської ТЕС,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду Вінницької області з Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№907117 від 23.10.2016року, «23.10.2016 року о 22 год. 20 хв. у м. Ладижин по вул. Наконечного водій керував автомобілем «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився в приміщенні Ладижинського ТМО».

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку про необхідність повернення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 для дооформлення органу, який його склав, з наступних підстав.

Відповідно ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім інших даних і суть адміністративного правопорушення.

З аналізу п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом від 09.11.2015року № 1452/735, видно, що водій вважаєтьсятаким, що перебував у стані алкогольного спяніння, якщо в його крові виявлено більше, ніж 0,2 проміле алкоголю.

Із протоколу серії АП1 № 907117 від 23.10.2016 року видно, що в ньому не зазначено даних, які би свідчили про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: не зазначено, скільки проміле алкоголю було в крові водія.

Не зазначено цього показника і у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.10.2016 року, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Більше того, цей висновок утримує в собі розбіжності, які виключають один одного. Так, у графі 10 Висновку зазначено, що а) гр. ОСОБА_1 перебуває стані легкого алкогольного спяніння; б) ознак спяніння не виявлено, лікареві потрібно зайве викреслити. У порушення цього, лікарем, яким проводився огляд, нічого не закреслено, тому незрозумілим залишається те, чи особа перебувала у стані алкогольного спяніння чи ні.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

У звязку з чим вважаю за необхідне повернути дану справу до Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області для належного оформлення матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 254, 256, 268, 277, 278 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути для належного оформлення до Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції головного управління національної поліції у Вінницькій області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя