Справа № 487/4843/16-п 05.12.2016 05.12.2016 05.12.2016
Номер провадження: 33/784/272/16
Провадження: № 33/784/272/16 Суддя суду першої інстанції: Щербина С.В.
Категорія: ч. 2 ст. 172-7 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Клімова Л.В.

особи, відносно якої провадження у справі закрито - ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

прокурора: Кременцова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області Кременцова А.В. на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, яка працює головним лікарем медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України», зареєстрована в АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

З постанови суду першої інстанції вбачається, що 27.09.2016 року оперуповноваженим УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України лейтенантом поліції Шиловим В.Ю., виконуючим свої повноваження відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», складено протокол № 15 відносно головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_2 наказом № 67/о від 16.08.2013 року призначена на посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України», яку займає по теперішній час. Відповідно до Положення про Медичний центр ОСОБА_2 наділена організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права, у зв'язку з чим, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України», має у підпорядкуванні свого зятя - ОСОБА_6, який з 16.08.2013 року займає посаду завідувача поліклінічного відділення медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України».

09.06.2015 року ОСОБА_2, незважаючи на те, що має заступника головного лікаря - ОСОБА_7, подала рапорт на ім'я в.о. МФ ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_8 про надання дозволу на період своєї відпустки з 22.06.2015 року по 24.07.2015 року перевести на посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України» свого зятя - ОСОБА_6

За вказаним рапортом видано наказ МФ ДП «Адміністрація морських портів України» № 152/о від 11.06.2015 року про переведення ОСОБА_6 на посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України» на період з 22.06.2015 року по 24.07.2015 року з оплатою праці згідно штатного розпису. Внаслідок перебування у вказаний період на посаді головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_6 отримав доплату в розмірі 3260,70 грн.

При цьому, в протоколі зазначено, що в процесі написання рапорту ОСОБА_2 мала реальний конфлікт інтересів, який полягає у суперечності між її приватним інтересом та службовими повноваженнями. Так, ОСОБА_2, користуючись службовими повноваженнями, цілеспрямовано подала у своєму рапорті про призначення на посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України» кандидатуру свого зятя - ОСОБА_6, знаючи, що внаслідок призначення останній отримає доплату. Приватний інтерес ОСОБА_2 проявлявся у майновій зацікавленості, через перебування із ОСОБА_6 у близьких родинних стосунках, а, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані не вчиняти дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Такі дії ОСОБА_2 уповноваженою особою, яка склала відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції вказав на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що зі штату працівників медичного центру тільки заступник головного лікаря ОСОБА_7 та завідувач поліклінічного відділення ОСОБА_6 за рівнем освіти, кваліфікації та стажу можуть виконувати обов'язки головного лікаря. Вказала, що з початку подала рапорт про призначення на період її відпустки на посаду головного лікаря ОСОБА_7, проте остання відмовилась. Тільки після цього подала рапорт про призначення ОСОБА_6

Суд першої інстанції дослідив наказ № 67/о від 16.08.2013 року про призначення ОСОБА_2 на посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України»; Положення про Медичний центр ПП 33/01-01, документи з особових справ ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші письмові матеріали справи.

Районним судом встановлений той факт, що ОСОБА_2 склала рапорт на ім'я в.о. начальника МФ ДП «АМПУ» ОСОБА_8 з пропозицією покладення обов'язків головного лікаря на період відпустки на заступника ОСОБА_7 Також в постанові суду зазначено, що на вказаному рапорті є відмітка ОСОБА_7 про незгоду виконувати обов'язки головного лікаря у зв'язку з сімейними обставинами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила те, що ОСОБА_2 дійсно пропонувала їй виконувати обов'язки головного лікаря на період її відпустки з 22.06.2015 року по 24.07.2015 року, проте вона відмовилась, про що зробила відмітку на вищевказаному рапорті.

Крім цього, в постанові суду першої інстанції зазначено, що після відмови ОСОБА_7, не маючи іншої кандидатури працівника, який би за своїми кваліфікаційними характеристиками міг тимчасово зайняти посаду головного лікаря, окрім ОСОБА_6, ОСОБА_2 була змушена в поданому в.о. начальника МФ ДП «АМПУ» ОСОБА_8 рапорті від 09.06.2015 року висловити прохання про переведення на посаду головного лікаря на період її відпустки - завідувача поліклінічним відділенням ОСОБА_6

Проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел та майновий інтерес, спрямований на призначення на посаду головного лікаря саме свого зятя - ОСОБА_6 з метою отримання ним доплати. Також судом прийнято до уваги те, що відповідно до п. 1.3. Положення про Медичний центр лише до повноважень начальника МФ ДП «Адміністрація морських портів України» входить призначення і звільнення з посади головного лікаря медичного центру МФ ДП «АМПУ».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор прокуратури Миколаївської області Кременцов А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 6800 грн.

На думку апелянта, приймаючи рішення про закриття провадження у справі, районний суд зайняв однобічну позицію, надавши перевагу поясненням ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7, яка є підлеглою ОСОБА_2, а також доданим стороною захисту письмовим матеріалам сумнівного походження.

Зазначає, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснила, що перед своєю відпусткою влітку 2015 року спочатку склала рапорт про призначення виконуючою обов'язків на свого заступника - ОСОБА_7, після відмови останньої за сімейними обставинами, ОСОБА_2 мала розмову із керівництвом порту з приводу ситуації, і тільки після цього склала другий рапорт про переведення ОСОБА_6 на посаду виконуючого обов'язки головного лікаря на період її відпустки влітку 2015 року.

Звертає увагу на той факт, що про подання двох рапортів ОСОБА_2 вперше повідомила лише під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Вказує, що 21.10.2016 року в МФ ДП «Адміністрація морських портів України» збиралась спеціальна комісія, яка мала на меті відшукати оригінал рапорту ОСОБА_2, поданого на ОСОБА_7, проте ОСОБА_2 відмовилась надати номенклатурні справи, які б підтвердили фактичне існування вказаного рапорту.

Прокурор вважає наданий ОСОБА_2 екземпляр рапорту про призначення виконуючої обов'язки ОСОБА_7 сфальсифікованим, складеним вже після того, як протокол про адміністративне правопорушення переданий на розгляд до суду.

Зазначає, що не отримав від ОСОБА_2 відповіді стосовно місця зберігання вказаного рапорту протягом 1 року 3 місяців.

Стверджує, що незважаючи на достатність доказів фальсифікації рапорту, суд першої інстанції у своєму рішенні послався на вказаний документ як на дійсно існуючий, а докази прокурора залишив поза увагою, не надавши їм оцінки у своїй постанові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Кременцова А.В. на підтримку апеляційної скарги, думку ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 про залишення постанови суду без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вимог закону, а саме ст. 280 КУпАП дотримався не в повному обсязі, оскільки фактичні обставини встановив правильно, проте надав неправильну оцінку дослідженим доказам, що призвело до безпідставного закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є формальним, тобто корупційне діяння вважається закінченим з моменту вчинення особою, зазначеною у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Адміністративна відповідальність в даному випадку настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, яка займає посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України», перебуває у родинних стосунках із завідувачем поліклінічного відділення вказаного медичного центру - ОСОБА_6, який є її зятем, тобто «близькою особою» в розумінні приписів ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року.

В рапорті на ім'я в.о. начальника МФ ДП «АМПУ» ОСОБА_8 вих. № 18/33/30-123 від 09.06.2015 року ОСОБА_2 просила дозвіл на період її щорічної відпустки з 26.06.2015 року по 24.07.2015 року перевести ОСОБА_6 на посаду головного лікаря з оплатою, згідно штатного розпису (а.с. 38).

За вказаним рапортом видано наказ МФ ДП «АМПУ» № 152/о від 11.06.2015 року про переведення ОСОБА_6 на посаду головного лікаря Медичного центру з 26.06.2015 року по 24.07.2015 року з оплатою праці, згідно штатного розпису (а.с. 39).

Відповідно до службової записки головного бухгалтера централізованої бухгалтерії МФ ДП «АМПУ» № 18-16/10-278 від 27.09.2016 року сума коштів, отримана ОСОБА_6 в якості доплати за період виконання ним обов'язків головного лікаря, склала 3260,70 грн. (а.с. 40).

Обов'язок не вчиняти дії в умовах реального конфлікту інтересів для осіб, визначених у п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», встановлений п. 3 ч. 1 ст. 28 цього Закону.

При цьому, в ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а також в примітці до ст. 172-7 КУпАП визначено, що реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Апеляційний суд приходить до висновку, що під час складання рапорту на ім'я в.о. МФ ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_8 про надання дозволу на період своєї відпустки з 22.06.2015 року по 24.07.2015 року перевести на посаду головного лікаря медичного центру МФ ДП «Адміністрація морських портів України» свого зятя - ОСОБА_6, ОСОБА_2 діяла в умовах реального конфлікту інтересів, умисно та цілеспрямовано, користуючись службовими повноваженнями, при цьому знаючи, що за тимчасове виконання її обов'язків ОСОБА_6 отримає доплату.

Необхідно зауважити, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 в період подання рапорту чи коли-небудь раніше повідомляла адміністрацію Миколаївського морського порту про те, що перебуває у близьких родинних стосунках із ОСОБА_6

До наданого ОСОБА_2 рапорту на ім'я в.о. начальника МФ ДП «АМПУ» ОСОБА_8 про надання дозволу на період відпустки покласти виконання обов'язків головного лікаря на заступника ОСОБА_7 як до доказу необхідно ставитися критично, оскільки вказаний документ не містить вихідного номеру та дати складання, а тому неможливо стверджувати, що цей документ складено саме в червні 2015 року, як про це зазначала ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_7 (а.с. 79).

Зважаючи на достатність доказів, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області Кременцова А.В. задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова