Справа № 496/3932/16-п
Провадження № 3/496/1377/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником штабу першим заступником командира 1 підрозділу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення № ВН000021 від 31 жовтня 2016 року зазначено: майор ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою виконував обов`язки старшого виїзної групи, яка перебуває на території військового містечка "Арциз-3 не своєчасно доповів командиру підрозділу підполковнику ОСОБА_2 про факт отримання травми солдатом ОСОБА_3 в наслідок порушення старшим солдатом ОСОБА_4 правил мір техніки безпеки, необережності та збігу обставин, під час виконанням останніми обов`язків у складі добового наряду.
В суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дії ОСОБА_1 за вказаним протоколом було кваліфіковано за ст. 172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до наступних висновків.

З пояснень військовослужбовця, який притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що його нібито недбалість полягала в тому, що він не своєчасно доповів командиру підрозділу підполковнику ОСОБА_2 про травмування солдата ОСОБА_3 в наслідок порушення старшим солдатом

ОСОБА_4 правил техніки безпеки, необережності та збігу обставин, під час виконанням останніми обов`язків у складі добового наряду.

Проте відповідно до наказу Міністра оборони України від 28.07.2016 року № 388 «Про затвердження Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», що діє в теперішній час і є відповідним керівним документом для усього особового складу Збройних Сил України, а саме відповідно до п, 6: «До подій слід відносити; загибель або тяжке тілесне ушкодження чи каліцтво військовослужбовців та працівників (за висновками медичного огляду крім випадків загибелі та поранення військовослужбовців внаслідок ведення бойових дій або антитерористичної операції (надалі обліковуються за висновками судово-медичної експертизи); заподіяння істотної шкоди (шкода, яка у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян) або тяжкі наслідки (шкода, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян): катастрофи та аварії військової техніки та озброєння; падіння снарядів, бомб, безпілотних літаків, ракет за межами полігонів, несанкціонований пуск ракет. крім районів ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції: пожежі на території військових частин. які спричинили істотну шкоду або інші тяжкі наслідки: масові харчові отруєння, інфекційні захворювання (10 і більше осіб протягом доби), крім гострих респіраторних захворювань, поодинокі захворювання холерою, іншими особливо небезпечними інфекційними хворобами. СНІДом; дорожньо-транспортні пригоди, якщо стан хоча б одного з постраждалих тяжкий (за висновками медичних працівників). а також у разі тяжких наслідків (надалі обліковуються за висновками судово-медичної експертизи) : напади сторонніх осіб па варту та вартових: проникнення сторонніх осіб на територію військових частин, то призвело до заволодіння зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, озброєнням чи військовою технікою: випадки застосування (використання) військовослужбовцями та працівниками зброї (крім правомірних випадків під час ведення бойових дій, а також під час проведення антитерористичної операції) під час виконання службових обов`язків.»

Відповідно до висновків начальника медичної служби 1 підрозділу капітана медичної служби ОСОБА_5 ступінь травмування за результатами попереднього медичного огляду солдата ОСОБА_3 була визначена, як незначна, медична допомога солдату Козюпі була надана відповідна, за результатами медичного огляду лікаря-хірурга Арпизьської ЦРЛ стан солдата ОСОБА_3 також було визначено, як стабільний і що його здоров`ю нічого не загрожує.

Таким чином, ступінь травмування солдата ОСОБА_3 за наданими висновками начальником медичної служби 1 підрозділу капітаном м/с ОСОБА_5 не була визначена як «тяжке тілесне ушкодження чи каліцтво військовослужбовців та працівників (за висновками медичного огляду)» і не може бути визнано як «подія». Крім того, відповідно до зазначеного наказу від 28.07.2016 року № 388 «Про затвердження Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України» термінів надання доповіді про травмування військовослужбовців, що не відноситься до тяжких тілесних ушкоджень чи каліцтва військовослужбовців не визначено.

Відразу після знаходження можливостей та транспортного засобу солдат ОСОБА_3 разом з начальником медичної служби капітаном ОСОБА_5 був направлений до пункту постійної дислокації м. Одеса) з метою подальшого направлення для проведення об`єктивного медичного обстеження і надання відповідної кваліфікованої медичної допомоги у медичних закладах, а також для об`єктивного і неупередженого з`ясування причин і умов травмування солдата ОСОБА_3 під час проведення службового розслідування.

Згідно з визначенням терміну «зброя» наведеного у науковому коментарі до ст. 410 КК України: «Не можуть визнаватися зброєю: сигнальні. стартові, будівельні, газові пістолети (револьвери): пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії: ракетниці. вибухові пакети та інші імітаційно-піротехнічні та освітлювальні засоби, які не містять вибухових речовин і сумішей: навчальна зброя: предмети, які визнаються законодавством України спеціальними засобами.». Тобто револьвер під патрон Флобера не є зброєю і відповідно його застосування не може розглядатися як «подія».

Також відповідно до своїх функціональних обов`язків визначених у статі 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України майор ОСОБА_1 , повинен був організовувати несення внутрішньої служби у батальйоні, перевіряти підготовку осіб, призначених у добовий наряд, і несення ними служби, що мною було виконано в повному обсязі, про що маються відповідні записи в документації щодо добору та організації служби виїзної групи І підрозділу, копії з яких надавались до матеріалів службового розслідування, а саме книзі добору особового складу добового наряду, книзі інструктажів добового наряду, книзі інструктажі щодо поводження зі зброєю та порядку її застосування, журналі контролю несення служби та інших документах.

Відповідно до статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України «Командир (начальник) зобов`язаний - проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини: аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові), здійснювати заходи щодо безпеки особового складу підрозділу та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої служби, виконання інших військових обов`язків.» Дія зазначеної статті розповсюджується на командирів (начальників) усіх рівнів без винятку, цілеспрямована робота проводилась керівним складом виїзної групи 1 підрозділу, були вжиті всі заходи щодо запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу підрозділу.

Відразу після надання йому доповіді особисто вжив всіх можливих на той час заходів для надання медичної допомоги солдату ОСОБА_3 . До виконання своїх службових обов`язків завжди ставився і ставлюсь відповідально, будь якого умислу на невиконання своїх службових обов`язків не мав, інформацію про травмування військовослужбовця не приховував, раніше в своїй службовій діяльності з подібними випадками не зустрічався, досвіду дій у зазначених випадках не має, тобто вважає, що адміністративного та кримінального правопорушення не скоїв.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм вбачається, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 172-15 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Галич О.П.

25 листопада 2016 року

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2016 року.