справа № 415/1074/16-п
провадження № 3/415/212/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2016 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, вдови, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И ЛА:

01.03.2016 року, о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за адресою: м.Лисичанськ, вул. Автомобілістів, 41/45, влаштувала словесну сварку зі своєю матірю ОСОБА_2, під час якої висловлювалася грубою нецензурною лайкою в її адресу, чим завдала шкоду психічному здоровю потерпілій, вчинивши насильство у сім`ї.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнала та пояснила, що вона за адресою: м. Лисичанськ, вул. Автомобілістів, 41/45, проживає тривалий час разом з матірю. 01.03.2016 року, о 05 годині 30 хвилин знаходячись за місцем сумісного проживання - в квартирі АДРЕСА_1, дійсно вчинила з матірю словесну сварку, в ході якої ображала її грубою нецензурною лайкою, на її зауваження та прохання припинити сварку не реагувала, з приводу чого співробітниками поліції відносно неї і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, копію якого вона отримала. Свою провину усвідомила, щиро розкаялася і просила суд суворо її не наказувати, оскільки вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, зробила для себе належні висновки, вдова, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та на даний час з матірю примирилися.

Суд, заслухавши пояснення правопорушницю ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останньої у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні її письмових пояснень, наданих нею безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.4), поясненнями потерпілої ОСОБА_2 з яких вбачається, що 01.03.2016 року, о 05 годині 30 хвилин її донька ОСОБА_1 влаштувала словесну сварку в ході якої почала висловлюватися грубою нецензурною лайкою, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до органів Національної поліції (а.с.5).

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сімя, згідно з положеннями ст.3 Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю, за ці дії члени сім'ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність, згідно з положеннями статті 15 вищезазначеного закону.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона вчинила насильство у сімї, а саме: дії психологічного характеру, тобто насильство, повязане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, в наслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, інвалідом не являється, вперше притягується до адміністративної відповідальності, на даний час з матірю примирилися, просила суд суворо його не наказувати, зробила для себе належні висновки, вдова (свідоцтво про смерть №027432 від 02.08.2005 року), має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини № 189248 від 07.09.2010 року.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушниці, суд визнає повне визнання своєї провини та щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що помякшують та відсутності обставин що обтяжують її відповідальність, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що згідно зі ст. 22 КУпАП, дане правопорушення можливо вважати малозначним і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 173-2 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова