Справа № 346/5375/16-п
Провадження № 3/346/1291/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Пятоковський В.І. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Коломийського відділу поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого,

-за ст. ст. 130 ч.1, 122-2 Кодексу про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

На ОСОБА_1 складено протоколи серії : АП2 № 483622 та АП2 № 483623 від 09 жовтня 2016 року, що він 09 жовтня 2016 року о 23 год. 10 хв. в с. Молодятин Коломийського району керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 і не виконав законної вимоги працівників поліції про зупинку та при цьому відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп»яніння, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені статтями 122- 2 та 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї винуватості у скоєних правопорушеннях не визнав і дав суду наступні пояснення.

Так дійсно він здійснює експлуатацію вказаного автомобіля. Того вечора в селі по місцю проживання вживав спиртне і попросив товариша ОСОБА_2, який знаходився з ним у компанії і спиртне не вживав, щоб відвіз його додому. Перед початком руху ОСОБА_2 сказав йому, що права має. Рухаючись по дорозі побачили автомобіль поліції з ввімкненим синім маячком, однак не доїхали до нього, так як ОСОБА_2 злякався, що немає біля себе прав і раптово включив задню передачу, а після різко повернув праворуч у одне із господарств. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 першим швидко вибіг із машини та почав тікати, а він не зорієнтувавшись у ситуації, через ту саму дверку, оскільки з боку пасажира на передньому сидінні дверна ручка поломана і з середини не відкривається, вибіг за ним. ОСОБА_2 втік, а працівники міліції спіймали його. Про наведене він тоді ж розповів їм, однак вони не взяли до уваги його пояснень. Дані обставини він також довів у судовому засіданні Коломийського міськрайонного суду 11 жовтня 2016 року коли розглядалася адміністративна справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Просить взяти до уваги дані пояснення, належно оцінити інші досліджені докази та звільнити його від адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з цих вимог, а також з того, що дані правопорушення вчинені однією і тією ж особою, адміністративні справи повинні бути об»єднані у одне провадження, і по них має бути винесена одна постанова, оскільки справи надійшли до суду одночасно і рішення по жодному з них ще не приймалося.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень передбачених складеними протоколами, виходячи із наступного.

За диспозиціями ст.ст. 122-2 та ст. 130 КУпАП відповідальність за ними настає для особи, яка керувала транспортним засобом і не виконала законної вимоги працівників поліції про зупинку, або передала керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані такого спяніння чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так єдиним об»єктивним доказом вчинення ОСОБА_1 вищевказаних правопорушень являється факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння, що вбачається із відповідного висновку від 09 жовтня 2016 року. Проте даний факт, перебування в стані сп»яніння в той вечір не заперечив і сам ОСОБА_1.

В підтвердження винуватості правопорушника судом допитувалися працівники поліції, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які дали показання, що того вечора перебували в службовому автомобілі в с. Молодятин на вул. ОСОБА_6 і побачили як навпроти них рухається автомобіль, який вирішили зупинити, так як раніше в с. Молодятин відбулася бійка і вони хотіли з»ясувати у водія автомобіля чи йому щось відомо з даних підстав. Проте незважаючи на включені маяки службового автомобіля водій вказаного автомобіля, не доїхавши до них зі слів одного десь 10-15 м. за слів іншого десь 30 м., зупинився і зі слів ОСОБА_3 став рухатися назад заднім ходом, а зі слів ОСОБА_4 розвернувся і став рухатися назад, а тому вони сіли у свій автомобіль та почали рухатися вслід за даним автомобілем. Десь через 50-70 м. водій цього автомобіля звернув із головної дороги і заїхав на подвіря у одне із господарств. Заїхавши слідом за ним побачили, як із автомобіля, з передньої правої дверки зі сторони водія, вибіг водій і став втікати. Одразу ж за ним зі свого автомобіля вибіг ОСОБА_3 і став переслідувати цю особу. Через якийсь час до нього приєднався і ОСОБА_4 і удвох вони наздогнали особу, ним виявився ОСОБА_1. Після чого стали оформляти відповідні протоколи.

Стверджують, що саме ОСОБА_1 і був за кермом даного автомобіля «ВАЗ» і що другої особи в машині не було. Дані обставини їм також підтвердила і власниця господарства в яке в»їхав правопорушник.

В заперечення винуватості Яремчука суду дав показання свідок ОСОБА_2, який вказав, що в неділю 09 жовтня 2016 року він разом з ОСОБА_1 знаходилися в кафе в с. Молодятин. Коли останній вирішив іти додому, то запитав його чи зможе відвезти на машині додому, оскільки сам не бажає їхати із-за вживання спиртного. Він погодився, оскільки після перебування раніше в ДТП алкоголь не вживає. На питання ОСОБА_1 відповів, що права водія має. Коли вони їхали по селі і десь на відстані 50 м. побачили машину поліції, він злякавшись, що немає біля себе прав і з цих підстав буде притягнутий до відповідальності, різко включив задню передачу і здавши трохи назад звернув у чуже подвір»я. Заїхавши у господарство першим втік з машини, а за ним ОСОБА_1, але він цього вже не бачив.

З наданих до матеріалів справи фототаблиць судом встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ» заїхав на подвіря житлового будинку по вул. Січових Стрільтців, 12-а та правим переднім колесом виїхав на поріг будинку в якому проживає ОСОБА_5

Відповідно до п. 4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, наявність яких у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1-4 ст. 130 КУпАП є обовязковою.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що в неділю ввечері була в себе на подвірї, так як йшла з літньої кухні до будинку. В цей час почула сирену і на подвіря заїхав автомобіль синього кольору, який зупинився біля порогу її будинку. Оскільки собака почала гавкати на другу машину, що заїхала на подвіря вона відвернулася і не бачила, що робилося біля даного автомобіля. Коли побачила, що на подвіря заїхав автомобіль поліції, розвернулася і побачила як з синього автомобіля, з протилежного від неї боку, вибіг чоловік у мастерці з капюшоном на голові і за ним побіг ОСОБА_3. Перший автомобіль заїхав на подвіря передом і чоловіка, який вибіг з машини вже побачила між літньою кухнею та будинком. Підтвердити чи спростувати скільки людей вибігло з автомобіля синього кольору не могла, так як автомобіль не був постійно в полі її зору.

Таким чином, свідків правопорушення, які могли б прямо підтвердити факт керування автомобілем «ВАЗ 2101» ввечері 09 жовтня 2016 року саме ОСОБА_1 або інших доказів (як відео- та фотозйомка) у протоколі не зазначено та до матеріалів справи не додано.

Судом встановлено, що права передня дверка в автомобілі марки «ВАЗ» не відчиняється зсередини, що підтверджується довідкою ТзОВ ВФ «Авто» від 02 листопада 2016 року. Вказана обставина підтверджує посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього можливості вийти з автомобіля через вказану дверку і пояснює, чому інспектори поліції бачили, що саме ОСОБА_1 вибігав зі сторони водія, а не з правих передніх дверей.

Із дослідженої схеми дороги та домогосподарства ОСОБА_5 наданої інспекторами поліції вбачається, що відстань, яку проїхав автомобіль марки «ВАЗ» становить 73 м., тоді як згідно фото матеріалів та пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 ця відстань була значно меншою. Враховуючи, що автомобіль «ВАЗ» долав дану відстань заднім ходом, в темну пору доби, суд вважає, що ця відстань такою значною бути не могла. Також судом встановлено певні розбіжності в поясненнях працівників поліції щодо обставин події, починаючи від відстані з якої вони побачили автомобіль марки «ВАЗ» та до подій, що відбувалися на подвірї ОСОБА_5.

З наданих захисником ОСОБА_1 фото матеріалів та схеми працівників поліції, вбачається, що останні в силу розміщення подвір»я ОСОБА_5 не могли обєктивно побачити коли з автомобіля марки «ВАЗ» вибіг водій вказаного автомобіля, оскільки після повної зупинки вказаний автомобіль об»єктивно, якусь мить, не перебував у полі зору працівників поліції, що вказує на те, що вони з врахуванням цього та темної пори доби могли і не побачити першої особи, яка вибігала з автомобіля.

На факт перебування у салоні автомобіля іншої особи, яка ним керувала, вказують показання ОСОБА_1 в судовому засіданні Коломийського міськрайонного суду 11 жовтня 2016 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, що відображено в постанові судді.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколах даних про обставини правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що наведені в них дані не є належним доказом у справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в даному випадку відсутній субєкт адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-2 та 130 КУпАП, а саме учасник дорожнього руху, який керував транспортним засобом та допустив порушення Правил дорожнього руху, що обумовлює відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та доведеності його участі в події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об»єднати в одне провадження адміністративні справи № 346/5375/16, № 346/5376/16 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 130 ч.1, 122-2 КУпАП.

Даній справі присвоїти один номер 346/5375/16.

Закрити провадження по справі за адміністративним правопорушенням відносно ОСОБА_7 за ст.ст. 122-2, 130 ч. 1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів до Апеляційного суду Івано-Франківської області та набирає законної сили через десять днів після закінчення строку оскарження її.

Суддя П'ятковський В. І.