Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2016 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, водія ПП «Ірина», на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що 12 серпня 2016 року близько 14 год. 20 хв. на вул. Яровиця у м. Луцьку він керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказує, що у постанові суду першої інстанції зазначено про розгляд справи з його участю, хоча насправді скаржником було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із неможливістю бути присутнім через сімейні обставини. Суд не визнав дану причину поважною та всупереч ст. 268 КУпАП порушив його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З огляду на вищенаведене ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

У суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення. Причин своєї неявки скаржник не повідомляв, тому апеляційний суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності скаржника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2016 року за клопотанням ОСОБА_2 судом першої інстанції було відкладено судове засідання на 03 листопада 2016 року. Однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, на вказану дату до суду не з'явилася, повторно надіславши заяву із проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із перебуванням за межами області через сімейні обставини.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про невизнання даної причини поважною і розцінює таку поведінку скаржника як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, оскільки 12 листопада 2016 року закінчується трьохмісячний строк накладення на останнього адміністративного стягнення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 458594 12 серпня 2016 року близько 14 год. 20 хв. на вул. Яровиця у м. Луцьку ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. (а.с. 1)

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт відібрання у ОСОБА_2 та передачу працівнику поліції ключів запалювання від автомобіля, оскільки перший створював аварійні ситуації під час руху та за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 4-5).

Винуватість скаржника також стверджується висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2), та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який підтверджує керування водієм транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 6).

За таких обставин вважаю висновки суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 нових доказів суду апеляційної інстанції не надав.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу ближче до мінімального розміру, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук