Справа № 642/6210/16-п
Провадження № 3/642/1862/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Бондаренко В.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого старшим інспектором взводу супроводження РДПС ДАІ, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року, серії АП2 №404796, водій ОСОБА_1 В.С.16.09.2016 року о 22-30 год. керував авто НОМЕР_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків. Дана подія сталася за адресою: м. Харків, вул. Верхня Гиївська, 92.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2016 року ОСОБА_1 16.09.2016 року приблизно о 22-45 год. по вул. Верхня Гиївська, 92 м. Харкова під час складання адміністративного матеріалу стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП на неодноразові вимоги працівників поліції відмовився надавати документи, що посвідчують особу, декілька разів намагався втекти з місця пригоди, не виконував законні вимоги поліцейського, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

Постановою Ленінського районного суду від 31.10.2016 року об'єднано в одне провадження адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП та за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, факт вчинення адміністративнх правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 185 КУпАП не визнав, пояснивши, що 16.09.2016 року близько 22-00 год. біля будинку, в якому він мешкає, до нього підійшли співробітники поліції та почали стверджувати, що він нібито керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху. Жодних доказів, які підтверджують те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, поліцейські йому не надали. В свою чергу він надав працівникам поліції пояснення, що нічого не порушував, оскільки не керував вищевказаним транспортним засобом. Однак, співробітники патрульної поліції продовжували стверджувати, що саме він керував транспортним засобом, вимагали щоб ОСОБА_1 предявив документи, хоча останній і казав, що при собі документів не має і носити їх при собі не зобовязаний. ОСОБА_1 вказав, що вдома перебуває його малолітня дитина, яка хворіє. Також він казав, що паспорт знаходиться у будинку і що він може його винести та предявити співробітникам поліції. В свою чергу співробітники поліції почали перегороджувати шлях в будинок, хапати ОСОБА_1 за руки, штовхати. Спілкування відбувалося у грубій зневажливій формі, і його це дуже обурило, він був один, а зі сторони працівників поліції два екіпажі, які не давали йому нічого сказати, постійно перебивали. Вищевказані дії тривали близько сорока хвилин, після чого співробітники поліції сказали ОСОБА_1 сісти в їх службовий автомобіль, щоб відвести його до Холодногірського РВ ГУ НП, для встановлення особи. Знаходячись в службовому автомобілі поліції, близько 00-05 год. співробітники поліції почали стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, після чого ними було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, тобто відмова від проходження огляду на стан спяніння. Співробітники поліції при складанні вищевказаного протоколу допустили багато порушень, оскільки в протоколі зазначено час 22-30, але в цей час ОСОБА_1 перебував на вулиці, біля свого будинку, а не керував транспортним засобом. Також, нібито відмова ОСОБА_1 від проходження обстеження на стан алкогольного спяніння, не була зафіксована у встановленому законом порядку, тобто були відсутні свідки. ОСОБА_1 вказав, що свідків привели після того, як протокол вже було складено. Таким чином, на підставі вищенаведеного вважає, що ним не було вчинено правопорушень за які його можна притягти до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 16.09.2016 року відносно ОСОБА_1 співробітниками поліції було перевищено надані ними повноваження. Так, вони розмовляли з ОСОБА_1 в грубій, зухвалій формі, штовхали його, хапали за руки, скрутили та повалили на землю. Відносно неї також було застосовано силу. Жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, співробітниками поліції не надавалось. Протягом тривалого часу, їй та ОСОБА_1 не дозволяли виходити з автомобіля. Протокол на ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, тобто відмову від проходження огляду на стан спяніння було складено у відсутності свідків, оскільки в час складення протоколу в службовому автомобілі перебував сам ОСОБА_1 та виключно співробітники поліції. Документи надати ОСОБА_1 не відмовлявся, але враховуючи, що документи знаходились у будинку, а співробітники поліції не давали йому сходити за ними, то можна стверджувати, що у ОСОБА_1 був позбавлений можливості виконати вимогу співробітника поліції.

Співробітники патрульної поліції викликалися в судове засідання, однак в суд не зявилися, причини неявки не повідомили.

На лист Ленінського районного суду м.Харкова з Департаменту патрульної поліції було надіслано записи з відео реєстраторів з нагрудних відео реєстраторів інспекторів патрульної поліції, які 16.09.20165 з 22-00 год. до 02-00 год. були присутні під час подій, за результатами яких було складено адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 185 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків ,а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військо службовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Чинним законодавством визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Разом з тим дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції, яка має бути законодавчо обґрунтованою.

Вважаю, що встановлені під час розгляду обставини справи не можуть свідчити про законність та обґрунтованість розпоряджень працівника поліції, з наступних підстав.

Статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено виключний перелік обставин, за яким проводить перевірка документів у особи, якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Як зазначила допитана в суді свідок ОСОБА_2, що ОСОБА_1 було предявлено вимогу про перевірку документів, через те, що ним нібито було вчинено правопорушення, хоча не було підтверджено, що він взагалі керував автомобілем.

Однак, вважаю, що надані матеріали не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху України, та взагалі не доведено, що 16.09.2016 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н. НОМЕР_2.

Відповідно до наданих до суду відеоматеріалів, не встановлено та не доведено, що 16.09.2016 року за кермом автомобіля НОМЕР_1 знаходився саме ОСОБА_1

Інших даних або свідчень про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення або мав намір вчинити будь-яке правопорушення, матеріали справи не містять і до суду такі докази не надані.

Також вважаю, що інших підстав передбачених ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», яка дозволяє працівнику поліції перевіряти документи особи, не існувало.

Таким чином, вважаю, що під час розгляду матеріалу не встановлено жодної підстави для перевірки документів у ОСОБА_1 працівниками поліції 16.09.2016 року й такі вимоги з їх боку є необґрунтованими.

Водночас, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків та очевидців даної події, крім доданого до протоколу рапорту працівника поліції від 17.09.2016 року, інших доказів не долучено.

Окрім того, Згідно статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, повязаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

ОСОБА_1 заперечував факт невиконання законних вимог працівників поліції, пояснив, що при його затриманні говорив, що він співробітник органів внутрішніх справ, на цьому ж наголошував і в судовому засіданні місцевого суду.

З рапорту інспектора роти 4 батальйону 3 УПП у м.Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, вбачається, що співробітникам патрульної поліції було відомо, що ОСОБА_1 є співробітником органів внутрішніх справ, що підтверджувалося наявністю в нього службового посвідчення виданого начальником ГУ НП у Харківській обл. старшому інспектору взводу супроводження ГУПС ДАІ ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлено, що станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення 17.09.2016 року за ст. 185 КУпАП, ОСОБА_1 був співробітником органів внутрішніх справ, та на нього поширювалася дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV.

Злісна непокора законній вимозі працівника міліції ( ст. 185 КУпАП) не відноситься, до адміністративних правопорушень, за вчинення яких передбачена адміністративна відповідальність працівника поліції на загальних підставах.

Тобто можна стверджувати, що співробітники патрульної поліції в порушення норм чинного законодавства, перевищивши надані їм повноваження, оскільки їм достовірно було відомо, що ОСОБА_1 є співробітником органів внутрішніх справ, а отже підлягає притягненню до дисциплінарної, а не адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.185 КупАП є не доведеною, а поведінка ОСОБА_1 під час подій 16.09.2016 року не є способом уникнення відповідальності за скоєне, а виключно правомірною формою самозахисту.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Дослідженням матеріалу суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства.

Так в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 16.09.2016 року о 22-30 год. керував автомобілем з ознаками спяніння, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох осіб відмовився.

З відеозаписів нагрудних камер співробітників поліції, які були надані Департаментом патрульної поліції на адресу суду та досліджені у судовому засіданні, встановлено, що о 22-30 год. ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом, оскільки з 21-59 він спілкувався з співробітниками поліції біля будинку буд.92 по вул.Верхня Гиївська у м.Харкові. Крім того, як вбачається з відеоматеріалів, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, неодноразово просив співробітників патрульної поліції проїхати до медичного закладу, щоб він мав змогу пройти огляд там, однак останні йому такої змоги не надали. Також встановлено, що під час складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП були відсутні свідки.

Тобто відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, та не підтверджуються документами, справа складена з порушенням встановлених законодавством норм.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, пояснення ОСОБА_2 дослідивши відеозаписи з нагрудних відеокамер, приходить до висновку, що справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, та ст. 185 КУпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283 - 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя В.В. Бондаренко