АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7143/16-п Номер провадження 33/786/411/16Головуючий у 1-й інстанції Коліуш О. Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участі:

секретаря судового засідання - Жури Н.Л.

захисника - ОСОБА_2

апелянта ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, 27.04.1971

року народження, що проживає за адресою м. Кременчук, квартал 278, буд.4 кв.78

на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Згідно із постановою, 03.09.2016 року, близько 19-05 год. в м. Кременчук, по пр-кту Полтавському, 227, ОСОБА_3, керував транспортним засобом автомобілем «Шинерай» д.н.з. ВІ71780АА в стані алкогольного спяніння. Огляд на встановлення стану алкогольного спяніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить скасувати постанову в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вважає, що суддя при накладенні адміністративного стягнення не дотримався вимог ст.33 КУпАП, не врахував, що ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, працює та має можливість сплатити штраф. Позбавлення права керування транспортними засобами фактично залишило його та осіб, які перебувають на його утриманні без засобів до існування.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав свою апеляційну скаргу та пояснив, що він працює водієм, має батьків пенсійного віку, хворих брата та дружину, яких не зможе утримувати.

Захисник ОСОБА_2 також підтримав апеляційну скаргу щодо необхідності скасування постанови судді в частині позбавлення права керування транспортними засобами. Додатковою підставою для цього вважає те, що суддя не дотримався вимог ст.25 КУпАП та наклав за одне правопорушення два основних стягнення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.251 КУпАІІ, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Згідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, на підставі досліджених матеріалів справи, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.09.2016 року щодо недотримання ОСОБА_3 вимог п.2.9 а ПДР (а.с.1); результатами огляду щодо стану алкогольного спяніння, який проводився за допомогою технічного засобу ALKOTEST DRAGER, результат тесту 2,28% (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного спяніння зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 ознайомлений та згоден з позитивним результатом огляду на стан спяніння (а.с.3).

Таким чином, незважаючи на те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_3, суддя правильно встановив фактичні обставини справи та належним чином обґрунтувавши своє рішення правильно кваліфікував дії правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту апеляційних вимог, встановлені судом обставини не оспорюються ні апелянтом ні його захисником. В той же час, слушне зауваження апелянта про те, що суддя помилково зазначив, що ОСОБА_3 керував автомобілем «SHINERAY хоча цей транспортний засіб є мотоциклом не змінює суті вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а тому не може бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції.

Доводи захисника щодо нібито недотримання суддею вимог ст.25 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, а саме про одночасне накладення двох адміністративних стягнень за вчинення одного правопорушення є безпідставними.

Так, за змістом ст.25 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами може застосовуватись як основне, так і як додаткове адміністративне стягнення.

Законодавець визначив, що вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто, за змістом ст.25 КУпАП, в даному випадку основним видом стягнення є штраф, а позбавлення права керування транспортними засобами являється додатковим видом адміністративного стягнення. При цьому вбачається, що законодавець чітко та без будь-якої альтернативи визначив обовязковість призначення водієві за ч.1 ст.130 КУпАП додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Відтак, доводи апелянта та його захисника щодо неправильності накладення суддею на ОСОБА_3 адміністративного стягнення та можливості скасування чи зміни постанови в частині накладеного адміністративного стягнення є безпідставними оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

З урахуванням вище викладеного, апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2016 року відносно нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А.ГОНТАР