АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, проживає:АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 10 липня 2016 року о 18-00год. в смт. Черкаське Новомосковського району по вул. Лісній ОСОБА_1 керував автомобілем ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 17 жовтня 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду. Також ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Провадження № 33/774/711/16 Головуючий у першій інстанції: Лила В.М.

Категорія: ч.1ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, оскільки він не отримував повідомлення про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, копію оскаржуваної постанови отримав 10.10.2016 року.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 подав уточнену апеляційну скаргу, в обґрунтування якої посилається на те, що при накладенні на нього стягнення за адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не дав оцінку особі правопорушника та не взяв до уваги його вид діяльності.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт пояснив, що вину вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав, розкаявся у його вчиненні та просив суд змінити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, оскільки він є інвалідом 3 групи, у нього на утриманні знаходиться 80-річна матір, а також вказав на те, що він є таксистом, тому керування транспортним засобом є його єдиним заробітком.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та уточнена апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ст. 289 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки в тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року, які полягають в тому, що він не був повідомлення про дату та час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови суду отримав 10 жовтня 2016 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом даного процесуального строку і необхідність його поновлення, та розгляду поданої апеляційної скарги по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно наявності правових підстав для зміни постанови суду першої інстанції заслуговують на увагу.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В судовому засіданні міськрайонного суду ОСОБА_1 не був присутній, тому судом не було надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав, скоїв його уперше, розкаявся. Не дав оцінку особі правопорушника, зокрема тому,що він є інвалідом 3 групи, має на утриманні 80-річну матір та відповідно ліцензії Міністерства транспорту та зв'язку України і ліцензійної картки надає послуги з перевезення пасажирів на таксі, є ФОП і це його єдиний заробіток.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, суд апеляційної інстанції враховує як обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшує його відповідальність за адміністративне правопорушення. Крім того, судом апеляційної інстанції беруться до уваги докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження підстав для зміни виду стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість зміни ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції,що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення), а саме двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, уточнена апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року.

Уточнену апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач