П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2016 року суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії АП2 № 119323 від 01 вересня 2016 року, ОСОБА_1 01 вересня 2016 року, об 00 год. 37 хв., у м.Львові по вул.Тролейбусна,14,керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння : нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова. Від проходження огляду на стан сп"яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки такий огляд проводиться особам, що керують транспортними змсобами. Він же, транспортним засобом не керував. Його автосмобіль перебував у нерухомому стані, припаркований. За кермом весь вечір 01 вересня 2016 року була його дружина. Коли вони приїхали додому з центра міста, дружина паркуючи автомобіль наїхала на бордюр і пробила колесо. Він нагнівався на неї, із - за цого у них виникла сварка і він вийшов з машини та пішов додому до мами, яка проживає в будинку, поряд з яким був припаркований автомобіль. Дружина та дочка залишилися в машині. В подальшому дружина написала йому СМС повідомлення, що залишає машину і йде додому. Їхня квартира знаходиться у цьому ж будинку, що й квартира матері. Через годину він вийшов до машини, з метою замінити колесо. Відчинив двері сів на місце водія, можоиво і включив, поворот випадково, точно не пригаує. У цей час до нього під"їхали працівники поліції та склали розглядуваний протокол, а також постанову, яку він теж оскаржив до суду з підстав, того, що автомобілем не керував. При цьому, просить суд звернути увагу на абсурдність дій працівників поліції, які протягом тривалого часу намагалися вчиняти якісь непослідовні дії. Спочатку вилучили посвідчення водія, потім склали протокол, потім запросили свідків, і тільки тоді розяснили права та запропонували пройти обстеження. Все, що було сказано до розяснення йому процесуальних прав, просить не приймати до уваги. Своєї провини в інкримінованому правопорушенні не визнає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 01 вересня 2016 року вона разом з батьками їздила в центр. За кермом була мама, оскільки тато вживав спиртне. Коли вони вечером приїхали додому під будинок, то мама перкуючи машину пробила колесо. З цього приводу батьки посварилися і тато вийшов із машини та пішов до бабці. Вона з мамою, пішли додому і спостерігала за батьком із вікна.

Бачила, що пориїхали працівники міліції, що з батьком була бабця. Вона не виходила, оскільки не хотіла вмішуватись. Машина знаходилася на тому ж місці, де її залишила мама.

Захисник ОСОБА_1-адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вину адмінправопорушника теж заперечив. Вважає, що працівниками поліції грубо порушено процедуру фіксування правопорушення та складання протоколу, а саме:спочатку вилучення посвідчення водія, потім складання протоколу і тільки через 30 хв. запрошено свідків та складено акт про стан сп"яніння.Крім цього, просить суд зважити на те, що ого довіритель не керував транспортним засобом, хоч і перебував у стані алкогольного спяніння. Подав до суду клопотання про закриття провадження у зв"язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор Добровольський В.В., будучи допитаним в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі підтвердив, пояснив, що вони проїзджали по вулиці Тролейбусній де в районі будинку № 14 побачили припаркований автомобіль, який стояв із включеним ліхтарем лівого повороту, однак габарити не горіли. За кермом автомообіля сидів ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння. Причиною їхньої зупинки біля транспортного засобу було те, що у машині не світились габарити, про що було складено постанову.

В чергові судові засідання інспектор не прибував, не зважаючи на те, що суд визнав його явку обовязковою для дачі пояснень в ході перегляду відеозапису наданого адвокатом.

Судом також вживались заходи щодо виклику в судове засідання свідків та інших працівників патрульної поліції, що знаходилися в той час на місці складання протоколу, та присутність яких, зафіксована на відеозйомці. Однак ні свідки, ні працівники поліції в судове засідання не прибули. Жодних додаткових доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не представили та не довели перед судом факту, що автомобіль під керуванням адмінпорушника перебував у русі.

Заслухавши пояснення адмінправопорушника та покази свідка, вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, враховуючи зауваження адвоката, які повністю підтверджують хронологію подій, що зафіксована на відео, вважаю, що вина в ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення не доведене, а відтак, у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 119323 від 01 вересня 2016 року, відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, без встановлення факту , що при цьому він керував транспортним засобом, не може прийматися як правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протиправність дій при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП України, визначається за двома ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння та відмову від проходження огляду на стан сп"яніння. При цьому похідне значення має субєкт правопорушення - водій, що керує транспортним засобом, а не перебуває у нерухомому транспорті.

Матеріали справи не підтверджено і не доводиться, що ОСОБА_1 в період який інкримінується йому у вину, керував транспортним засобом.

З переглянутого в суді відеозапису, який міститься на СД-диску із записом подій за участю ОСОБА_1, що наданий суду адвокатом ОСОБА_3, та був попередньо витребуваний ним із патрульної поліції, вбачається, що автомобіль перебуває до якого наближаються працівники поліції перебуває у нерухомому стані. Із цього ж відео вбачається, що процесуальні права ОСОБА_1 було роз"яснено через під години після приїзду та залучення свідків і понятих.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння, у встановленому законом порядку за обставин, коли він не керував транспортним засобом, тобто не був водієм в розумінні ст. 130 КУпАП то й не міг порушити вимог п. 2.5 ПДР України. Інших доказів , які б підтверджували вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення суду не надано, тому слід визнати недоведеним , а відтак відсутнім у його діях, склад правопорушення, що передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП України.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 130 ч.1 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.. 130 ч.1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження у справі.

З урахуванням всіх встановлених обставин, приходжу до висновку, що у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП слід відмовити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а провадження в справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,10,11,23-24,30-1,38, 247, 268,. 283, 285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях порушень п.2.5 ПДР України та відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього, закрити.

Посвідчення водія після набрання постановою законної сили, повернути.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення .

Суддя В .Кузь