Справа №451/1400/16-п
Провадження № 3/451/495/16
ПОСТАНОВА

іменем України

02 грудня 2016 року

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Крет А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, директор ПП Західний Буг, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, працюючи на посаді з 11.10.2015 року директора ПП Західний Буг, що в с.Павлів, при.Юності,39, Радехівського району Львівської області, порушив:

- вимоги ч.3 ст. 24 КЗпП України та ПКМ України №413 від 17 червня 2015 року «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» , а саме встановлено, що Підприємством допущено працівників до роботи після укладення трудового договору, оформленого наказом при цьому порушено строки повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3А прийнято на роботу на Підприємство з 01.09.2016 згідно наказів відповідно №272 та 273 від 31.08.2016, а Радехівське відділення Червоноградської ОДШ ДФС України у Львівській районі Підприємством повідомлено 01.09.2016; ОСОБА_4 прийнято на роботу на Підприємство з 19.09.2016 згідно наказу №297 від 19.09.2016, а Радехівське відділення Червоноградської ОДПІ ДФС України у Львівській районі Підприємством повідомлено 20.09.2016;

- вимоги ст.149 КЗпП України - Підприємством при застосуванні дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни не одержано письмові пояснення. А саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено з роботи відповідно до наказів №289 та 291 від 16.09.2016 за п.8 ст. 40 КЗпП України вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника, однак не встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу та при цьому не надано жодних документів, які б свідчили про зажадання Підприємством письмових пояснень від працівників з приводу вчиненого проступку;

- вимоги ст.96 КЗпП України, ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці» - при вивченні представлених у ході проведення перевірки адміністрацією Підприємства наказів, штатних розписів, відомостей нарахування та виплати заробітної плати встановлено, що на Підприємстві формування тарифної системи оплати праці, яка включає схеми посадових окладів для тракториста-машиніста, машиніста автогрейдера провадилась, в еквіваленті повної зайнятості, на рівні законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати, а саме: у розмірі 1218 грн. у період січень-серпень 2015 року; 1378 грн. у період вересень 2015 року - квітень 2016 року; 1450 грн. у період травень-вересень 2016 року, тобто без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), яка повинна використовуватися для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації і яка є основою формування та диференціації заробітної плати;

- вимоги ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.ЗЗ Закону України «Про оплату праці» , встановлено, що на Підприємстві в період квітень-грудень 2015 року та червень - вересень 2016 року при наявності приросту індексу споживчих цін, нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати працівників;

- вимоги ч.4 ст.115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки - Підприємством виплата заробітної плати працівникам за весь час щорічної відпустки проведена не за три дні до початку відпустки, а пізніше, а саме: ОСОБА_7 надано щорічну основну відпустку 06.09.2016 відповідно до наказу №892-В від 05.09.2016, а виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки вказаному працівнику Підприємством проведено відповідно до платіжної відомості №ЗБ00000222 від 21.09.2016 шляхом перерахунку коштів через банк на картковий рахунок працівника; ОСОБА_8 надано щорічну основну відпустку з 24.09.2016 відповідно до наказу №903-В від 23.09.2016, а виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки вказаному працівнику Підприємством проведено відповідно до платіжної відомості №ЗБ00000242 від 07.10.2016 шляхом перерахунку коштів через банк на картковий рахунок працівника;

- вимоги ч.1 ст.116 КЗпП України - Підприємством при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать працівнику від Підприємства не провадиться в день звільнення, а пізніше, зокрема:ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 звільнені роботи з 01.09.2016 відповідно до наказів №274-279 від 01.09.2016, а виплату розрахункових коштів вказаним працівникам Підприємством проведено 02.09.2016, а відповідно до платіжних відомостей №ЗБ000000205 та № ЗБ000000207 від 02.09.2016 шляхом. перерахунку коштів через банк на карткові рахунки;Кудрик Б.І. звільнений роботи з 09.09.2016 відповідно до наказу №286 від 09.09.2016, а виплату розрахункових коштів йому Підприємством проведено 12.09.2016 відповідно до платіжної відомості №ЗБ000000216 від 12.09.2016 шляхом перерахунку коштів через банк на картковий рахунок:

- вимоги ч.1 ст.117 КЗпП України -Підприємством не проведено нарахування та виплату звільненим працівникам середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: виплата розрахункових коштів звільненим працівникам ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 проведена не в день звільнення 01.09.2016, а 02.09.2016 та ОСОБА_15 проведена не в день звільнення 09.09.2016, а 12.09.2016;

- вимоги ч.1 ст.32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - встановлено, що у вересні 2016 року на Підприємство надійшли листки непрацездатності (на звороті яких проставлені дати надходження на Підприємство), зокрема: ОСОБА_16 (серія АГС №267679)- 02.09.2016; ОСОБА_17І.(серія АГС №470828); ОСОБА_18Б.(серія АГС №267739); ОСОБА_19М.(серія АЮЛ №908669)- 13.09.2016; ОСОБА_20 (серія 705177)- 15.09.2016; ОСОБА_21 (серія 835003 - вагітність та пологи) - 16.09.2016, однак рішення комісії із соціального страхування Підприємства про призначення допомоги, оформлене протоколом №9 від 30.09.2016, тобто через проміжок часу, що перевищує 10 днів з дня надходження документів (листків непрацездатності);

- вимоги пункту 4 ПКМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 № 442 - на Підприємстві не проведено атестацію робочих місць, умови роботи яких, є потенційним джерелом шкідливих і небезпечних факторів. А саме: відповідно до п.7.2.3 колективного договору діючого на 2015-2017 роки Підприємства та укладеного між адміністрацією підприємства в особі ОСОБА_1 та уповноваженим від трудового колективу в особі ОСОБА_22 передбачено проводити аналіз і перевірку умов праці. Разом з тим, у ході проведення перевірки Підприємством не представлено жодного документа, за винятком договору укладеного від 20.09.2016 за №А 16/09/20-4 з ТзОВ «Моноліт-Еко» на виконання робіт щодо проведення санітарно-гігієнічного дослідження з метою атестації робочих місць за умовами праці, який би свідчив про проведену атестацію робочих місць, характер (умови) роботи яких, є потенційним джерелом шкідливих і небезпечних факторів, пов'язаних з технологічним процесом, використовуванням обладнання, сировини та матеріалів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав суду письмове клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 41 ч. 1 КУпАП визнає повністю, розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №13-22-100/0528 від 13.10.2016 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №8.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається із матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КУпАП мало місце в вересні 2016 і таке є триваючим.

13.10.2016 року Головним управлінням держпраці у Львівській області актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №8 виявила адміністративне правопорушення.

Оглянувши матеріали адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, який притягається до адміністративної відповідальності вперше, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 275 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнути його до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

Суддя ОСОБА_23