АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/782/16 Головуючий у першій інстанції: Онопченко Ю.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: захисника правопорушника ОСОБА_3 розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок,-

В С Т А Н О В И Л А :

31 липня 2016 року о 15 годині 30 хвилин на вул. Модрівській, 14 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Джетта», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest № 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 289 від 31 липня 2016 року.

Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, 10 листопада 2016 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року - скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення; тимчасове вилучене посвідчення водія ОСОБА_4 повернути.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що вказане судове рішення винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до невідповідності обставинам по справі.

Правопорушник вказує, що суд формально підійшов до вивчення матеріалів справи, не звернувши уваги, що 31 липня 2016 року він не вживав алкогольні напої, а лише прийняв заспокійливий препарат «Барбовал». Не заперечує, що перед зупинкою працівниками поліції придбав пляшку пива, яку поклав до машини на переднє сидіння.

Звертає увагу, що всі події у вказаний день відбувалися досить швидко, внаслідок чого підпис у протоколі та інших документах ставив, не читаючи їх, при цьому права ні йому, ні свідкам при складанні протоколу не роз'яснювалися.

Крім вказаного апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про виклик свідків (понятих), які були вказані в протоколі, однак запросив при цьому свідків з боку працівників поліції, які не змогли надати у судове засідання для огляду відеозапис подій, які мали місце 31 липня 2016 року, стверджуючи при цьому, що строк зберігання відеозапису закінчився та він був видалений з певного носія.

Також апелянт не погоджується з тим, що пройдений ним тест на вміст алкоголю за допомогою спецприладу є достовірним, оскільки було встановлено, що результат його показав- 2,98% вмісту алкоголю у його крові, однак на прохання пройти огляд у медичному закладі з незрозумілих причин робітниками поліції було відмовлено. Крім того, ОСОБА_4 зауважив, що транспортний засіб, у якому він знаходився, на спеціальний майданчик не було доставлено, а він не був відсторонений від керування.

Просить суд звернути увагу, що вказаний транспортний засіб є доходом для його родини, а також - обов'язковим використанням для постійного відвідування лікарні, оскільки на даний час його батько переніс хворобу, яка потребує обов'язкового лікарського спостереження.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник правопорушника - адвокат ОСОБА_3 пояснив, що на момент складання протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4, останній перебував у тверезому стані, керування ним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння не встановлено та не доведено належними доказами.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасника процесу - захисника правопорушника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та є законним.

Судом першої інстанції було допитано правопорушника ОСОБА_4, інспектора поліції ОСОБА_5, було досліджено докази, які знаходять в матеріалах справи, після чого судом було прийнято рішення.

Так, ОСОБА_4 у суді першої інстанції факт вчинення правопорушення заперечував, зазначивши, що вживав медичний препарат «Барбовал» та пиво, однак, автомобілем не керував. При цьому, 31.07.2016 року на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_4 свою провину визнав, погодившись з результатом огляду на стан алкогольного сп'яніння , який показав 2,98 %.

Визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, також підтверджується поясненнями, згідно яких він виказав намір більше не сідати за кермо автомобіля у стані алкогольного сп'яніння. (а.с.6)

Крім того вина ОСОБА_4 підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи та були досліджені в суді, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №370893 від 31 липня 2016 року, який був складений працівником поліції у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, яким було встановлено, що 31 липня 2016 року о 15 годині 30 хвилин на вул. Модрівській, 14 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом огляду за допомогою приладу Drager Alcotest № 6810. Даний протокол був підписаний свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Також в протоколі ОСОБА_4 засвідчив свою згоду з вчиненим правопорушенням, що завірив власним підписом;(а.с.1)

-тестом та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31 липня 2016 року згідно яких встановлено позитивну пробу 2,98%;(а.с.3)

-поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, у присутності яких було проведено огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager Alcotest № 6810;(а.с.4,5)

-поясненнями правопорушника ОСОБА_4. (а.с.6)

Отже, вислухавши захисника правопорушника та дослідивши докази по справі у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції йому було відмовлено у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, у матеріалах справи наявний результат тесту ОСОБА_4, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest № 6810

Необґрунтовані є також доводи апеляційної скарги правопорушника відносно того, що всі події відбувалися досить швидко, внаслідок чого підпис у протоколі та інших документах ставив, не читаючи їх, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями правопорушника.

Незгода апелянта з результатом тесту на вміст алкоголю за допомогою спецприладу, який показав 2,98% вмісту алкоголю у його крові, також спростовується його поясненнями та підписом у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.07.2016 року без надання зауважень до нього.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що транспортний засіб є доходом для родини правопорушника, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки чинною редакцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік без альтернативи.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун