Справа № 676/5144/16-п
Провадження № 3/676/1620/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2016 року м. Кам'янець-Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Драча І.В., з участю секретаря судового засідання Бєлік О.Б., захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»янець-Подільський, провул. Жванецький, 3,

звинуваченого за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 4 вересня 2016 року о 22-й год. 30 хв. в м. Кам»янці-Подільському по вул. Хмельницьке шосе, 10, керував транспортним засобом Хюндай державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння (0,34%0), який зафіксовано з використанням технічного засобу Drager в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 умисно не зявлявся, він зловживав своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно зазнаючи, що відносно нього складено протокол, який направлений до Хмельницького міськрайонного суду, в суд не зявився, а став затягувати час з метою пропуску строків накладення стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Так, ОСОБА_2 умисно не отримував повістки, які йому надсилались (а.с.8,9, 16), за місцем проживання не отримував повістки від судових розпорядників (а.с.19-21). Його привід у судове засідання не змогли виконати поліцейські, оскільки ОСОБА_2 покинув місце проживання не повідомивши суд про місце перебування, хоча знав про виклик його в судове засідання (а.с.17, 34-39). ОСОБА_2 у протоколі зазначив номер телефону, проте, на телефонні дзвінки умисно не відповідав, хоча телефоном користувався. ОСОБА_2 відомий службовий номер суду, проте він жодного разу не повідомив суд про причини своєї неявки.

З 15 листопада 2016 року, коли суд зміг належно повідомити ОСОБА_2 про розгляд справи по телефону (розмову записано на окремий диск), ОСОБА_2 на дзвінки не відповідав, він став переховуватись від правосуддя у медичних закладах Хмельницької та Чернівецької областей, не повідомляючи суд про місце його лікування.

Так, з 13 по 15 листопада 2016 року ОСОБА_2 став уникати правосуддя і переховувався у Кам»янець-Подільській міській лікарні, проте був виписаний з установи, за умисне порушення режиму стаціонарного перебування (безпричинно покинув медичний заклад). Тоді ж, лікуючий лікар у присутності поліцейських повідомив ОСОБА_2 про виклик його в суд, проте останній до суду не зявився (а.с.24-27).

З 16 листопада 2016 року ОСОБА_2 покинув район і став переховуватись від правосуддя у Дунаєвецькій районній лікарні з якої був виписаний у день судового розгляду, але в суд не зявився (а.с.23, 30, 50).

Далі, ОСОБА_2 з 21 листопада 2016 року став переховуватись від правосуддя у Чернівецькій обласній лікарні, хоча медичну допомогу міг отримувати і за місцем проживання (а.с.31). З метою забезпечення ОСОБА_2 права на справедливий суд і права на участь у розгляді його справи, суд вживав всіх заходів, зокрема, повідомляв ОСОБА_2 про судові розгляди, в тому числі 4-ри рази через медичні установи, двічі було організовано відеоконференцію з Першотравневим районним судом м. Чернівці, за місцем перебування ОСОБА_2 (а.с.46, 58), проте, ОСОБА_2 на судові розгляди не з»являвся.

Очевидно, що право на справедливий судовий розгляд ОСОБА_2 було забезпечено, проте правопорушник, став зловживати правом на участь у судовому засіданні, він впродовж трьох місяців жодного разу не зявився до суду, він не проявив ініціативи у розгляді справи у розумні строки, а навпаки став умисно їх затягувати. Викладене свідчить, що ОСОБА_2 умисно порушив і обмежив себе права на участь у розгляді справи, з метою затягування і пропуску судом розумних строків накладення стягнення визначених у ст. 38 КУпАП. Спосіб захисту, який обрав ОСОБА_2 свідчить про умисне створення ним умов, які можна було б використати для уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Нормами КУпАП чітко визначені розумні строки, у які має бути розглянутий протокол (ст. 277) та строки у які може бути накладено стягнення (ст.38). Оскільки ОСОБА_2 зловживає своїми правами, суд ухвалив рішення розглянути справу без його участі, що цілком відповідає вимогам ст. 268 КУпАП та ст.ст. 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вище викладене, свідчить, що ОСОБА_2 було забезпечено право на справедливий судовий розгляд у розумні строки з його участю, проте, він в порушення ст. 17 Конвенції, став зловживати своїми правами.

З метою забезпечення права на захист, ОСОБА_2 було призначено захисника і проведено судовий розгляд з участю адвоката, який орієнтував закрити провадження.

Незважаючи на такий спосіб захисту, вина ОСОБА_2 доводиться дослідженими у суді доказами.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 4 вересня 2016 року, де зафіксовано у присутності свідків обставини правопорушення (а.с.1).

Від письмових пояснень під час складення протоколу ОСОБА_2 відмовився у присутності свідків.

Факт перебування в стані алкогольного спяніння зафіксовано актом огляду з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою результатів огляду з приладу «Драгер» (а.с.2,3).

Обставини правопорушення підтверджуються письмовими свідченнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4,5).

ОСОБА_2 має статус водія, оскільки документувався відповідним посвідченням (а.с.6).

Правилами дорожнього руху України заборонено керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння (п.2.9а). Ці вимоги Правил ОСОБА_2 умисно порушив.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, щодо якої складено протокол, ступінь вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність суд не становив.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що достатнім та необхідним для виховання ОСОБА_2 буде стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення забезпечить досягнення мети зазначеної у ст. 23 КУпАП, тобто, сприятиме вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Оцінюючи досліджені у суді докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись правосвідомістю та вимогами ч.1 ст.130, ст.ст. 27, 30, 33-35, 248, 249, 251, 252, 277, 283-285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу 10200 (десять тисяч двісті) грн. що відповідає 600 (шістсот) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена через суд, який її постановив до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів.

Суддя Кам"янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_5