АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/807/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Коршун І.О., без участі апелянта ОСОБА_2 та її захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, з участю іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 29 12 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 29 12 2015 року -

ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень із стягненням судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 13.11.2015 року близько 20-15 години в м. Харкові по вул. Сумській, 60, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не обрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що рухався попереду, від чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдала матеріальні збитки, чим порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Суддя прийшов до висновку, що діями ОСОБА_2 порушено п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та спричинено матеріальну шкоду, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій міститься прохання постанову Київського районного суду м.Харкова від 29 12 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати, що ДТП сталася не внаслідок порушення вимог п.12.1 та 13.1 ПДР України, а внаслідок невідповідного стану проїжджої частини дороги нормативно-правовим актам, посилаючись на те, що судом не були враховані дійсні обставини, що призвели до ДТП, а саме неналежний стан дорожнього полотна і відсутність інформування про це.

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_2 додала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови вона не отримувала, а дізналася про її існування з офіційного сайту судова влада України.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст.268 КУпАП, поновляє ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді як пропущений з поважних причин.

Вислухавши думку іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, які вважали постанову судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції, не вбачається виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повно і всебічно встановлені обставини ДТП на підставі наявних матеріалів справи.

Суддя, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, 13.11.2015 року, вона приблизно о 20-15 годині рухалася по вул. Іванова в напрямку перехрестя з вул. Сумською в м. Харкові, попереду неї рухалися автомобілі, які зупинилися на червоний сигнал світлофора. Після ввімкнення зеленого сигналу світлофора, вона почала рух, проте автомобіль Ауді А5, що рухався попереду також розпочавши рух, різко зупинився, внаслідок чого вона зіткнулася з цим автомобілем. Можливість уникнути зіткнення з цим автомобілем у неї була відсутня, через погодні умови, а також через те, що вказана ділянка проїжджої частини мала асфальт та бруківку. Дистанція між автомобілями була приблизно 3-4 метри.

Проте, свідчення ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а саме поясненнями водія ОСОБА_3, відповідно до яких, вона 13.11.2015 року, приблизно о 20-15 годині рухалася на автомобілі Ауді А5 по вул. Іванова в м. Харкові та наблизившись до перехрестя з вул. Сумською зупинилася на заборонений сигнал світлофора. Після увімкнення зеленого сигналу світлофора, впевнившись, що всі автомобілі звільнили перехрестя вона почала рух прямо у бік площі ОСОБА_4, проте, проїхавши декілька метрів вона вимушена була загальмувати, оскільки на перехрестя виїхав з боку вул. Сумської на заборонений сигнал світлофора інший автомобіль, після чого відчула поштовх в її автомобіль позаду, який було спричинено водієм автомобіля Ауді А4.

При цьому суд безпосередньо дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №888924 від 13.11.2015 року (а.с.1), схему місця ДТП, яка сталася 13.11.2015 року (а.с.2) та пояснення учасників ДТП (а.с.3-4).

Дослідивши всі матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що є достатні дані на підставі яких можна зробити висновок, що причинами ДТП є порушення правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_2, а саме пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дані висновки знайшли своє підтвердження оглядом схеми місця ДТП від 13.11.2015 року, з якої вбачається, що у автомобіля Ауді А4 відсутній гальмівний шлях.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду відносно ОСОБА_2 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити апелянту строк на оскарження як пропущений з поважних причин.

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 29 12 2015 року про визнання ОСОБА_2, 28 02 ІНФОРМАЦІЯ_1, винною за ст.124 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. із стягненням судового збору залишити без змін.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1