АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7233/16-п Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 33/790/815/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кубара А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - штраф у розмірі 340 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 1 жовтня 2016 року о 16.55 год. на 467 км - 468 км автошляху «Київ-Харків-Довжанський», на АЗС «WOG», за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Пушкіна, після заправки свого транспортного засобу Subaru Forester, держномер НОМЕР_1 перед початком руху не переконався в безпечності маневру та почав рух, що призвело до розриву муфти шлангу, в результаті чого пошкоджено майно АЗС «WOG».

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на необ'єктивність висновків судді та на порушення норм КУпАП при розгляді даного матеріалу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кубара А.В. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав.

Крім того, копію судової постанови ОСОБА_1 отримав лише 27 жовтня 2016 року про що свідчить розписка (а.с. 15) про отримання ним копії оскаржуваної постанови.

Матеріали справи взагалі не містять жодних данних, що суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце слухання справи.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є грубим порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справи нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, згідно вимоги статті 279 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється виключно відповідно до складеного протоколу.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 (а.с. 1) не зазначено пункт Правил дорожнього руху України, який порушив ОСОБА_1

Між тим, в постанові суд зазначив, що ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який не було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги ст. 279 КУпАП, вийшовши за межі розгляду і своїх повноважень.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 належним чином не мотивований. Зміст пояснень свідків та інших доказів, які суд прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не дана. А відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є також обґрунтованими.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які пояснили, що знаходились в автомобілі ОСОБА_1 в момент зазначеної в протоколі події.

Так вони пояснили, що після того як автомобіль був заправлений та після того як ОСОБА_1 розрахувався за пальне, працівник АЗС побажав їм щасливої дороги, що було розцінено ОСОБА_1 як закінчення заправки автомобіля пальним та почав рух. Після чого були здивовані, що заправочний шланг залишився в баці автомобіля.

Ці пояснення свідків заслуговують на увагу, оскільки АЗС надає послуги і в даному випадку ОСОБА_1 є споживачем цих послуг.

П. 10.1 Правил дорожнього руху України, передбачає що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це бути безпечно і не створить перепон чи небезпеки іншим учасникам руху.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України помилковий і безпідставний - бензоколонка не є учасником дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити прізвища, адреси потерпілих, якщо вони є.

В протоколі зазначений працівник АЗС ОСОБА_5 однак не конкретизовано його процесуальний статус чи він свідок,чи він потерпілий.

Жодного документального підтвердження що саме працівнику АЗС ОСОБА_5 заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення таким чином не виконано вимоги п.2 ст.278 КУпАП.

Рахунок - фактура (а.с.5) свідчить лише про вартість муфти розривної SSB 16.0 заправного шлангу, однак жодним чином не підтверджує фактичну наявність матеріальної шкоди заподіяної АЗС.

Відповідно до технічного опису муфти розривної SSB 16.0 (а.с.26) вона призначена для багаторазового використання.

Фото надані до апеляційного суду не містять візуальних даних щодо пошкодження муфти.

Жодного документів на доказ завдання АЗС матеріальної шкоди матеріали справи не містять.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не доведена.

Враховуючи вищенаведену однобічність та неповноту судового розгляду постанова судді підлягає безумовному скасуванню.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 також тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що АЗС не позбавлена можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко