П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/815/16-п

Провадження №3/377/194/16

28 листопада 2016 року суддя Славутицького міського суду Київської області Орел А.С., у присутності:

ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності;

розглянувши справу, що надійшла від Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП України в Київській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм в ПРП «АТАСС», адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 415505 від 20.10.2016 р. ОСОБА_1 20 жовтня 2016 року о 23 годині 20 хвилин біля будинку № 11 Добринінського кварталу м. Славутича Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не реагував на законні вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обовязків щодо припинення правопорушення, а саме: чинив опір фізичного характеру, хапав за формений одяг, при цьому виражався нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що близько трьох років він проживає спільно з ОСОБА_2 у її квартирі за вказаною адресою. 20 жовтня 2016 року у нього був вихідний день, він випив алкоголю і з цієї причини ввечері за місцем проживання між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, в процесі якої вона почала вимагати, щоб він забрався з квартири та викликала наряд поліції. Зайшовши в квартиру, поліцейські, їх було двоє, зажадали, щоб він залишив квартиру, оскільки він у ній не прописаний. Він зібрався і перший пішов з квартири, а поліцейські пішли за ним. При цьому він з ними не сварився, не штовхав їх, не хапав за формений одяг і не висловлювався нецензурною лайкою. Вийшовши з підїзду, поліцейські накинулись на нього ззаду і силоміць почали саджати в машину. Через такі їх дії він почав упиратися і чинити опір, проте вони надягли на нього кайданки, посадили в машину і повезли на медогляд до лікарні, а потім до відділку поліції, де склали протокол і відпустили додому.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 20 жовтня 2016 року була на роботі, звідки її зустрів співмешканець ОСОБА_1. Оскільки він був у стані алкогольного спяніння, то вдома між ними виникла сварка, під час якої вона зажадала, щоб він залишив квартиру і йшов геть тому, що заважав їй відпочивати. Він не заспокоювався і тому вона викликала наряд поліції. Зайшовши в квартиру, поліцейські зажадали, щоб ОСОБА_1 залишив квартиру. Він з ними не сперечався, зібрався і вийшов з квартири, а поліцейські пішли за ним. Що відбувалося далі, вона не бачила. У її присутності ОСОБА_1 з поліцейськими не сварився, не сперечався з ними і добровільно пішов з квартири. Повернувся приблизно через півтори-дві години. Ніякої заяви про притягнення його до відповідальності вона не писала. Претензій до нього вона не має.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, вважаю правильним відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і закрити провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 185 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

При розгляді справи зясовано, що між ОСОБА_1 і його співмешканкою ОСОБА_2 за місцем їх спільного проживання виникла сварка з причини перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, в процесі якої вона вимагала від нього залишити квартиру та викликала наряд поліції. На вимогу поліцейських ОСОБА_1 пішов з квартири, а коли вийшов з підїзду будинку, був затриманий поліцейськими, які застосували до нього кайданки і доставили до закладу охорони здоровя для огляду на стан спяніння, а потім до органу поліції, де склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КУпАП і відпустили.

Таким чином, зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені при розгляді справи.

Крім того, у протоколі не зазначено, на припинення якого конкретно правопорушення були спрямовані вимоги поліцейського.

При розгляді справи було встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які спільно проживають і між ними склалися відносини, характерні для фактичного шлюбу, виникла сварка, для припинення якої остання викликала наряд поліції, на час прибуття якого сварка між ними припинилась і ОСОБА_1 погодився добровільно залишити квартиру. Тобто на час прибуття поліцейських він не вчиняв жодних дій, які могли бути розцінені як правопорушення.

З пояснень ОСОБА_2 та рапорту ОСОБА_3 зясовано, що ОСОБА_2 відмовилась давати будь-які пояснення та писати заяву про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної чи іншої відповідальності.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної чи іншої відповідальності за правопорушення, на припинення якого були спрямовані вимоги поліцейського, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в складеному протоколі не зазначено, в чому полягала законність вимоги поліцейського, а також злісність її невиконання.

Сама по собі наявність сімейної сварки та перебування її учасника в стані алкогольного спяніння за місцем свого проживання не є правопорушенням і не дає підстав для втручання поліцейських у приватне життя, якщо при цьому немає безпосередньої загрози для охоронюваних законом прав та інтересів громадян чи громадського порядку.

Долучені до справи рапорти поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які здійснювали виїзд на виклик ОСОБА_2 та затримували ОСОБА_1, доказового значення не мають як свідчення заінтересованих осіб.

Виходячи з наведеного, складений протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КУпАП.

За встановлених обставин справи немає підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного необхідно відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП і закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її оголошення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.С.Орел