21 листопада 2016 року
Провадження № 3/638/4439/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Наумова С.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Харкові у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: м. Харків, пр.-т ОСОБА_2АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління Патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04.09.2016 року близько 00 години 54 хвилин по вул. Архітекторів ,буд. 24 в місті Харкові керував автомобілем Lexus RX350 , державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Правопорушник в судовому засіданні зазначив, що дійсно, він перебував у стані алкогольного спяніння, однак автомобілем не керував. Його автомобіль було припарковано біля будинку з 08-00 год., та він прийшов до автомобілю, щоб забрати свій мобільний телефон.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1, вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, факт алкогольного спяніння підтверджується правопорушником.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1, стосовно того, що в стані алкогольного спяніння він не знаходився за кермом, суд ставиться критично, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, зазначила, що в той день вона бачила, як ОСОБА_1, в стані алкогольного спяніння, чіплявся до неповнолітніх дівчат, на що вона повідомила, що викличе поліцію, та почувши це, ОСОБА_1, сів за кермо свого автомобілю, та поїхав. Після чого, на її виклик приїхали поліцейські, які стали переслідувати чорний лексус за кермом якого, знаходився ОСОБА_1 Також, той факт, що ОСОБА_1, під час затримання його поліцейськими перебував у стані алкогольного спяніння підтвердив свідок ОСОБА_4, який вказав, що він був понятим, та бачив всі ознаки, які вказували на те, що ОСОБА_1, знаходився в станні спяніння.

Також в судовому засіданні були допитані в якості свідків інспектори поліції, інспектор який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5, та інспектор, який під час складання протоколу знаходився в одну зміну з ОСОБА_5, та разом виїхали на виклик.

Данні свідки зазначили, що приїхавши на виклик ОСОБА_3, про те, що особа в пяному стані чіпляється до неповнолітніх, а також сідає в такому стані за кермо автомобілю, чорного лексусу, вони побачили, чорний лексус з затонованими вікнами, який рухався, та який вони стали переслідувати. Чорний лексус заїхав в темряву та зупинився, коли патрульні підїхали до припаркованного чорного лексусу то в його салоні вже нікого не було. В подальшому до них підійшов пяний ОСОБА_1, який став заперечувати той факт, що він був за кермом автомобілю. Однак, патрульними був складений протокол на ОСОБА_1, оскільки іншої особи, яка б могла керувати автомобілем ОСОБА_1, поряд з ним не було, що вказує на те, що саме він керував автомобілем, під час його переслідування поліцейськими.

Всі допитані свідки були попедженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і за відмову від давання показань.

Також, винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 401508 від 04.09.2016 року, письмовими пояснення свідків та іншими матеріалами справи.

Своїми діями ОСОБА_1, порушив вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху України: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», а тому суд кваліфікує його дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності достатті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленнямм права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя С.М. Наумова