Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/232/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Безсмолий Є. Б.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., при секретарі Ковальовій Н.Д., за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, його захисника - адвоката Серпака В.Є., потерпілого ОСОБА_5, його представника - адвоката Харченка О.В. та особи, що склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення інспектора поліції ОСОБА_6., розглянув у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює водієм ТОВ «Новомиргородський цукор», проживає за адресою АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 травня 2016 року ОСОБА_3 поставлено у провину те, що він 10 травня 2016 року о 06 год. 50 хв., в м. Кіровограді керуючи автомобілем ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1, по пров. Новоукраїнському на перехресті з вул. Прирічна, при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen Vento 1.8 державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить скасувати постанову суду від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_3 та притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, яка не відповідає фактичним обставинам справи та прийнята з порушенням процесуальних норм.

При цьому вказує на те, що постанова не містить посилання на автотехнічні дослідження щодо дій водія ОСОБА_3 при виявленні ним його автомобіля на вул. Прирічній, на яку він виїжджав. Поліцейські врахували, що місце зіткнення автомобілів розташоване на перехресті по вул. Прирічній, на відстані 3.50 м. від границі проїзної частини та 1.60 м. від житлового будинку № 93, та що ОСОБА_3 рухався по пров. Новоукраїнському шириною 3.60 м. до вул. Прирічна, шириною 6 м., та зіткнувся з його автомобілем практично при завершенні ним проїзду зазначеного перехрестя, не застосувавши при цьому гальмування. Судом також встановлено, що гальмівна система автомобіля ВАЗ 2102 є справною, однак ОСОБА_3 зовсім не прийняв мір до запобігання зіткненню автомобілів, але у першочергових поясненнях останній вказав, що ДТП сталося внаслідок відмови гальмівної системи в його автомобілі.

Вказує і на те, що його автомобіль отримав значні пошкодження правої бокової частини, від переднього правого і до заднього правого крила, та переднього лівого колеса, оскільки від удару його автомобіль відкинуло до лівого бордюра, а в автомобілі ВАЗ 2102 пошкоджена передня частина. Він переконаний, що ці пошкодження не могли утворитися за швидкості, на яку вказує ОСОБА_3, і це питання не досліджувалось спеціалістом автотехніком.

Також вказує на те, що судом не опитано свідка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який у той день також їхав позаду нього по вул. Прирічній і вказав на те, що з обох сторін від місця зіткнення по вул. Прирічній є в наявності дорожні знаки «Головна дорога». Також він вказав, що автомобіль ВАЗ 2102 «вилетів» з провулку та вдарив автомобіль Volkswagen Vento в правий бік, чим підтвердив, що водій автомобіля ВАЗ 2102 не здійснював гальмування, щоб запобігти ДТП.

Посилається і на те, що оглядом місця ДТП встановлено, що пров. Новоукраїнський примикає до вул. Прирічна, утворюючи Т-образне перехрестя, що проїзна чистина даного провулку вузька за шириною та пошкоджена перед вказаним перехрестям, тому ОСОБА_3 за таких умов руху та за відсутності знаків пріоритету, повинен був керуватися вимогами п. 16.15 Правил дорожнього руху України та вважати, що він перебуває на другорядній дорозі. Вказує і на те, що перед самим перехрестям по вказаному провулку з обох сторін є високі цегляні паркани, які обмежували видимість для водія ОСОБА_3, тому йому слід було керуватися вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України та переконатися, що його дії не створюють перешкод іншим учасникам руху, проте останній рухаючись без зупинки та зниження швидкості руху в умовах обмеженої видимості в напрямку руху, та будучи обізнаним про наявність транспортного засобу на вул. Прирічній, у порушення вимог п. 12.3 вказаних Правил не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки автомобіля для уникнення ДТП.

Вважає, що він не створював перешкоди або небезпеки для руху вказаного водія та для інших учасників дорожнього руху, а тому його дії узгоджувалися з вимогами Правил дорожнього руху, а тому суд всупереч вимогам закону при винесенні постанови не дослідив докази у повному обсязі, не дав їм належної оцінки, що призвело до винесення незаконної постанови.

У запереченні на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5, ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_5 у своїй апеляції визнає, що в зоні де сталося ДТП відсутні будь-які дорожні знаки, зокрема і знак «Головна дорога», що рухаючись по вул. Прирічній він керувався не дорожніми знаками та Правилами дорожнього руху, а власним розумінням розвитку ситуації, що склалася в ході «історичного» розвитку, що потерпілий не надав належних доказів того, що за 300-500 метрів від місця ДТП по вул. Прирічній є начебто знак «Головна дорога», що підтвердив у судовому засіданні і інспектор поліції ОСОБА_6., а саме відсутність в зоні ДТП будь-яких дорожніх знаків, що підтвердили і свідки з боку потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що потерпілий пропонує апеляційному суду ігнорувати чинне законодавство та визначати головну та другорядну дороги такими поняттями, як ширша та вужча дорога, по якій їздить більше або менше транспортних засобів, враховуючи також думку місцевих водіїв, яка дорога є головною, а яка другорядною, що потерпілий перекручує обставини справи, вказуючи про те, що він начебто не гальмував, так як у суді встановлено, що він застосував гальмування, а оскільки встановлено дані, що перехрестя вул. Прирічної та пров. Новоукраїнського є нерегульованим та рівнозначним, а тому саме ОСОБА_5 мав надати йому перевагу, так як він наближався до перехрестя з правого боку, також вважає, що потерпілий бездоказово вказує на те, що він мав керуватися п. 16.15 Правил дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він 10.05.2016 року о 06 год. 50 хв., керував автомобілем «Volkswagen Vento» і рухався по вул. Прирічній в м. Кропивницький зі сторони пров. Криворізького в напрямку вул. Шкільної, зі швидкістю близько 50 км/год. і рухався по своїй смузі руху. Знає, що рухався по головній дорозі, оскільки вказана вулиця заасфальтована, тобто має тверде покриття, є широкою дорогою, по якій рухається увесь міський транспорт. Раптово побачив, як з правої сторони з пров. Новоукраїнський, на відстані близько 8-10 метрів від нього, виїхав автомобіль ВАЗ 2102 червоного кольору, який не гальмуючи, виїхав на його смугу руху. Щоб уникнути зіткнення, він відразу почав гальмувати та крутнув кермом вліво, однак у цей час відчув удар в його автомобіль справа, від чого його автомобіль відкинуло вліво на бордюр. Водій автомобіля ВАЗ 2102 відразу після зіткнення пояснив, що у нього відмовили гальма, однак коли працівники поліції перевірили гальма його автомобіля, то вони працювали. Вказав, що по вул. Прирічній приблизно за 300-500 метрів до провулка Новоукраїнський знаходиться знак «Головна дорога», хоча дублюючих знаків перед іншими перехрестями до вказаного провулку не має, тому вважає, що ОСОБА_3 рухаючись по другорядній дорозі, не надав йому дорогу, у той час як він рухався по головній дорозі.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він 10.05.2016 року о 06 год. 50 хв., керував автомобілем ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Кропивницький по пров. Новоукраїнському в напрямку вул. Прирічна. Будь-яких дорожніх знаків по ходу його руху не було. Рухаючись перед вул. Прирічна, швидкість його автомобіля була приблизно 15-20 км/год. Йому необхідно було повернути наліво. З правої сторони, по ходу його руху, автомобілів не було, тому він продовжив рух і побачив автомобіль скаржника Volkswagen Vento, що рухався зліва від нього і не зупинявся, щоб надати йому перевагу у русі, тому він різко повернув вліво та частково виїхавши на вул. Прирічну, відразу зупинився, однак сталося ДТП. Вважає, що поліцейські безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки дане перехрестя є нерегульованим та рівнозначним перехрестям, однак водій автомобіля Volkswagen Vento, не надав йому переваги в русі для проїзду Т-образного перехрестя.

Поліцейський ОСОБА_6. в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що він виїздив на виклик про вчинення ДТП на вул. Прирічна. Ним складено протокол на водія автомобіля ВАЗ 2102, який виїздив з другорядної дороги, а по головній дорозі рухався автомобіль «Volkswagen Vento». Інші водії та місцеві мешканці вказали, що по вул. Прирічній неподалік від місця ДТП, приблизно за 300 - 500 метрів, встановлено знак «Головна дорога», проте на місці ДТП дорожні знаки були відсутні. ОСОБА_3 на місці пояснив, що у нього не спрацювали гальма, тому він не зміг надати перевагу у русі потерпілому, однак при перевірці гальмівна система його автомобіля була справною. Тому він на місці ДТП склав щодо нього адміністративний протокол, копію якого під розписку вручив водію, який з цього приводу будь-яких зауважень не заявляв.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_5 його представника - адвоката Харченка О.В., які просили повністю задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову постанову про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні вказаного правопорушення, пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката Серпака В.Є., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову районного суду без зміни, та пояснення поліцейського ОСОБА_6. щодо обставин складеного протоколу, вивчивши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню за таких підстав.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У порушення вимог ст.ст. 245, 251 та 280 КУпАП, районний суд необ'єктивно з'ясував фактичні обставини справи, що призвело до необгрунтованого висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, термін «Головна дорога» визначено, як дорога з покриттям відносно грунтової або визначена знаками п.1.22, п.1.23.1-1.23.4 и 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її по значенню до перехрещуваної.

Так, пунктом 16.11 Правил дорожнього руху передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен надати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрестя доріг по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як вбачається із схеми місця ДТП, складеної до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 464062, що повністю підтверджується і долученими потерпілим до матеріалів справи фотознімками місця події, з чим погодився в апеляційному суді і сам ОСОБА_3 (а.с.27-28), місце зіткнення автомобілів ВАЗ 2102 та «Volkswagen Vento» сталося на смузі руху автомобіля «Volkswagen Vento», під керуванням потерпілого та знаходиться по вул. Прирічній на перехресті з пров. Новоукраїнський, на відстані 3 метри 50 сантиметрів від лівого краю дороги по ходу руху останнього.

Згідно долученої до матеріалів справи довідки від 02.08.2016 року виданої начальником Головного управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради вул. Прирічна є магістральною вулицею районного значення, має покриття асфальтобетон, шириною 6 метрів, а пров. Новоукраїнський - є вулицею місцевого значення, шириною 3 метри, не зазначено, що вказаний провулок має будь-яке покриття (а.с.50), що підтверджується і долученими до матеріалів справи фотознімками з яких вбачається, що дійсно проїзна частина дороги по вул. Прирічній має покриття асфальтобетон, по краях дороги є бордюри, якими відокремлені окремі в'їзди до приватних домоволодінь, з обох сторін вулиці поблизу житлових будинків є тротуари для пішоходів, а проїзна частина дороги по провулку Новоукраїнський також має покриття з асфальтобетону, але лише перед виїздом з даного провулку на перехрестя з вул. Прирічна (а.с.9,25-31), що відповідно до вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху не прирівнює її по значенню до перехрещуваної, тобто за вказаних обставин вона не може бути визнана рівнозначною по відношенню до вул. Прирічної.

Виходячи з наведеного, об'єктивно вбачається, що водій транспортного засобу ВАЗ - 2102 ОСОБА_3, виконуючи маневр повороту ліворуч, при цьому виїжджаючи з провулку Новоукраїнський на Т-образне перехрестя, та ще й в умовах недостатньої видимості, оскільки за 5-6 метрів від перехрестя по даному провулку збудовані високі паркани, які обмежують огляд місцевості та нормальну видимість дороги на перехресті, не виконав вимоги п.16.11 Правилам дорожнього руху, оскільки з урахуванням дорожньої обстановки, при виїзді з пров. Новоукраїнського на перехрестя з вул. Прирічна, не надав дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрестя по головній дорозі, через що допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Vento».

Таким чином, дана дорожньо-транспортна пригода знаходиться у прямому причинному зв'язку з діями саме водія ОСОБА_3, який саме через порушення ним вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення вказаних автомобілів.

Доводи водія ОСОБА_3 у своєму запереченні на апеляційну скаргу потерпілого про те, що оскільки на місці ДТП відсутні будь-які дорожні знаки, зокрема і знак «Головна дорога», а тому перехрестя вул. Прирічної та пров. Новоукраїнського є нерегульованим та рівнозначним, а тому саме ОСОБА_5 мав надати йому перевагу, так як він наближався до перехрестя з правого боку і що висновки експертизи № 1527 від 22.09.2016 року дають чітку відповідь щодо правомірності його дій вважаю безпідставними, оскільки вирішення основного питання чи є вказане перехрестя, а саме вул. Прирічної та пров. Новоукраїнського перехрестям рівнозначних доріг чи ні повинно вирішуватись в даному випадку тільки судом, так як його з'ясування не входить до компетенції експерта автотехніка, про що правильно зазначено про це у висновку експерта № 220 від 18.07.2016 року (а.с.38-41).

Тому, враховуючи вищезазначені обставини справи, навіть відсутність поблизу вказаного перехрестя знаків «Головна дорога», на що посилається ОСОБА_3 у своєму запереченні на апеляційну скаргу потерпілого, не може бути підставою для визнання перехрестя вул. Прирічної та пров. Новоукраїнського - нерегульованим та рівнозначним.

При цьому, апеляційний суд вважає необхідним вказати і на те, що висновки будь-яких експертиз по справі не є обов'язковими для суду, тому не приймає їх до уваги, оскільки для об'єктивного вирішення даної справи по суті є правильне встановлення головної в даному випадку обставини, чи є перехрестя вул. Прирічної та пров. Новоукраїнського перехрестям рівнозначних доріг чи ні, проте для належного вирішення даного питання не потрібні спеціальні знання експертів авто техніків, про що вже зазначено вище.

З урахуванням викладеного вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи всебічно не дослідив усі зібрані по справі докази, не надав їм правильної оцінки, а тому з урахуванням вищезазначеного, помилково дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин постанова районного суду підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови про визнання правопорушника винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначення йому мінімального стягнення, передбаченого санкцією даної статті, з урахуванням при цьому, відповідно до вимог ст.ст. 33-35, 280 КУпАП, фактичних обставин даної справи, особи правопорушника та відсутності по справі обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 294 ч.8 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по даній справі закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Ремез П.М.