печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., при секретарі Сліпець К.Р., за участю захисника Рогожука С.Л., детектива ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який обіймає посаду голови Окружного адміністративного суду м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 185-13 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, обіймаючи посаду голови Окружного адміністративного суду м. Києва, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-VII шляхом підписання та направлення листа № 02.2-19/608/16 від 09.09.2016 відмовив Національному антикорупційному бюро України в наданні відповіді на запит № 041-202/31440 від 09.09.2016 за зверненням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо можливих допущених порушень при автоматизованому розподілі справ в суді.

ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з'явився з причин зайнятості на роботі, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, а також приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративні правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судової повістки, а законом передбачений скорочений строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд, з урахуванням позиції учасників процесу, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_3, визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні останнього з огляду на присутність його захисника на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що ст. 185-13 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягується до відповідальності, є обов'язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат Рогожук С.Л. винність свого підзахисного у вчиненні інкримінованого правопорушення за викладених у протоколі обставин заперечив, стверджував про те, що запит Національного бюро був направлений поза межами здійснення оперативно-розшукових заходів та/або досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, відповідно у ОСОБА_3 не виникав обов'язок щодо надання запитуваної Національним бюро інформації, а тому, вважав, що дії ОСОБА_3 не складають складу правопорушення за ст. 185-13 КУпАП і просив закрити провадження за відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Представник Національного антикорупційного бюро України - детектив ОСОБА_2 з наведеною позицією не погоджувався з мотивів, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення та поданих додаткових поясненнях, і просив суд винести постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду з приводу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 185-13 КУпАП, за якою складено протокол, встановлено адміністративну відповідальність за ненадання інформації Національному антикорупційному бюро України на запит його посадових осіб, надання завідомо недостовірної інформації чи не в повному обсязі, порушення встановлених законом строків її надання, повідомлення третіх осіб стосовно того, що про них збирається така інформація, або невиконання інших законних вимог посадових осіб Національного антикорупційного бюро України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що Національне антикорупційне бюро України в особі керівника Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Калужинського А. звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з запитом № 0141-202/31440 від 09.09.2016, в якому, з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», просило надати у трьохденний термін інформацію щодо визначеної спеціалізації суддів (судових колегій) стосовно розгляду певної категорії справ в Окружному адміністративному суді в м. Києві та копії усіх рішень зборів суддів, на підставі яких у суді встановлено відповідні спеціалізації.

Листом за підписом голови Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_3 № 02.2-19/608/169 від 09.09.2016 надано відповідь по суті вищевказаного звернення.

Аналізуючи підстави, викладені в листі голови Окружного адміністративного суду м. Києва, з точки зору відповідності їх вимогам діючого законодавства, а по-друге, на предмет наявності або відсутності в діях голови суду ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП, суд вважає доцільним зазначити наступне.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», Національному бюро та його працівникам для виконання покладених на них обов'язків надається право витребовувати за рішенням керівника структурного підрозділу Національного бюро та одержувати в установленому законом порядку у вказаному в запиті вигляді та формі від інших правоохоронних та державних органів, органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для виконання обов'язків Національного бюро, у тому числі відомості про майно, доходи, видатки, фінансові зобов'язання осіб, які ними декларуються у встановленому законом порядку, відомості про використання коштів Державного бюджету України, розпорядження державним або комунальним майном.

З огляду на конструкцію диспозиції п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», положення вказаної норми у кожному випадку слід розглядати в сукупності з приписами ст. 1, ст. 16 вказаного Закону, якими визначені завдання діяльності та обов'язки Національного бюро.

Так, згідно з ч. 1 ст. 16 Закону, Національне бюро здійснює оперативно-розшукові заходи з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також в оперативно-розшукових справах, витребуваних від інших правоохоронних органів; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом.

Завданнями Національного бюро, згідно ст. 1 Закону, є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Отже, Національним бюро на підставі п. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» може витребовуватися виключно інформація та документи, які стосується діяльності Національного бюро щодо здійснення досудового розслідування, попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності.

Як вбачається зі змісту вищевказаного запиту Національного бюро, підставою для його внесення слугувала та обставина, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в своєму зверненні на адресу Національного бюро № 21-35343/16 від 19.08.2016 вважав наявними в Окружному адміністративному суді м. Києва порушення розподілу справ, в яких він бере участь.

Такого роду твердження можуть бути предметом дослідження виключно шляхом проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, порушеному за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 376-1 КК України (незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду), з дотриманням вимог ст. 93 КПК України. Можливість проведення перевірки дотримання вимог закону щодо об'єктивного та неупередженого розподілу справ між суддями в інший спосіб чинним законодавством України не передбачена, що також обумовлено конституційними гарантіями незалежності діяльності суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, кожне звернення до правоохоронного органу, в тому числі й до Національного бюро, яке містить інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, покладає на слідчого (детектива) такого органу обов'язок внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. З цього моменту, відповідно, досудове розслідування вважається розпочатим.

З матеріалів справи слідує, і зазначені обставини в судовому засіданні визнав детектив ОСОБА_2, що Національним бюро не здійснюється досудове розслідування за фактом можливого втручання в роботу автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду м. Києва за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 376-1 КК України.

За змістом листа Першого заступника Директора Національного бюро Углава Г. від 07.12.2016 на запит суду в межах даної справи вказано, що станом на 09.09.2016 НАБУ не вносилось відомостей до ЄРДР за зверненням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.08.2016 №21-35343/16 та досудове розслідування не здійснюється.

Таким чином, доказів існування будь-якого кримінального провадження, в межах якого Національним бюро здійснювались дії по витребуванню від Окружного адміністративного суду міста Києва інформації, в запиті наведено не було.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. Постанова про заведення такої справи підлягає затвердженню начальником органу Національної поліції або начальником відокремленого підрозділу територіального органу Національної поліції, органу Служби безпеки України, оперативного підрозділу органу Державного бюро розслідувань, Державної прикордонної служби України, охорони вищих посадових осіб, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу органів доходів і зборів, органу, установи виконання покарань чи слідчого ізолятора, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, підрозділу Національного антикорупційного бюро України або його уповноваженим заступником.

При наявності достатніх підстав дозвіл на проведення оперативно-розшукової діяльності дає керівник відповідного оперативного підрозділу, який несе відповідальність за законність здійснюваних заходів відповідно до чинного законодавства.

Громадяни України та інші особи мають право у встановленому законом порядку одержати від органів, на які покладено здійснення оперативно-розшукової діяльності, письмове пояснення з приводу обмеження їх прав і свобод та оскаржити ці дії.

Разом з тим, Національним бюро не було надано Голові Окружного адміністративного суду міста Києва доказів існування відповідного рішення, прийнятого у встановленому законом порядку, про надання дозволу на проведення оперативно-розшукової діяльності.

Крім того, направлення запиту до органів державної влади з метою витребування окремої інформації та документів не відноситься до видів оперативно-розшукових заходів, які визначені статтею 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Окремо суд зазначає, що підслідність кримінальних правопорушень Національному бюро визначається ст. 216 КПК України, яка не включає до переліку підслідних Національному бюро кримінальних правопорушень злочини у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), систем та комп'ютерних мереж і мереж електрозв'язку, які визначені розділом XVI Кримінального процесуального кодексу України.

Також, згідно з ч. 3 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керівник апарату суду несе персональну відповідальність за функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи.

Водночас, відповідно до приписів п. 2.1.5 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 №30, персональну відповідальність за забезпечення належної організації функціонування автоматизованої системи в суді несе керівник апарату суду, а за забезпечення її належного технічного функціонування - технічний адміністратор.

Вказані посадові особи місцевого адміністративного суду не відносяться до категорій посадовців, розслідування кримінальних справ щодо яких належить до підслідності Національного бюро.

А тому вбачається, що питання встановлення законності та правомірності розподілу справ в Окружному адміністративному суді міста Києва не входить до обов'язків Національного бюро.

Відповідно, оскільки дії щодо витребування інформації на думку ОСОБА_3, що не було спростовано в даному судовому процесі, вчинялись Національним бюро поза межами здійснення оперативно-розшукових заходів та/або досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, у ОСОБА_3, як Голови Окружного адміністративного суду міста Києва, не виникало обов'язку надавати відповідь на запит від 09 вересня 2016 року № 041-202/31440, а отже провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 246, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-13 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

СуддяТарасюк К.Е.