ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 03 листопада 2016 року о 21 годині 10 хвилин, на вул. Телевізійна, 11-а в м. Дніпрі, передав право керування транспортним засобом «Rover 75», д/н НОМЕР_1, водієві ОСОБА_2, який знаходився з ознаками алкогольного спяніння, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 з'явився до суду та пояснив, що не передавав право керування своїм автомобілем ОСОБА_2, за кермом знаходився інший водій ОСОБА_3

ОСОБА_2 суду пояснив, що він відмовився проходити огляд на стан сп'яніння оскільки взагалі не був водієм автомобіля НОМЕР_2, за кермом якого знаходився знайомий володільця цього автомобіля ОСОБА_1 ОСОБА_3

ОСОБА_3 у судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, пояснив, що його попрохали сісти за кермо автомобіля НОМЕР_2 та коли він слідував по вул. Телевізійна в м. Дніпро, сталось ДТП за його участі, в цей час не керував означеним автомобілем ОСОБА_2

Ознайомившись з матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що остання підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було долучено сукупність доказів, а саме копії письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що під керуванням водія ОСОБА_2 сталось ДТП з їх автомобілем, після чого останній не пройшов огляд на стан сп'яніння, маючи при цьому відповідні ознаки. Однак, означені копії документів не підтверджують знаходження водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, якому згідно фабули даної справи було передано право керування автомобілем «Rover 75», власником останнього ОСОБА_1, дані пояснення лише вказують на той факт, що у ОСОБА_2 були наявні ознаки алкогольного спяніння, наявність яких є лише підставою для наступного проходження водієм огляду на стан сп'яніння. Враховуючи, що згідно п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України встановлена заборона передання керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, а не особам, які мають відповідні ознаки сп'яніння, вважаю, що обставини, які підлягають доказуванню не були обґрунтовані належними та допустимими доказами, які б підтверджували знаходження водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння. Разом з цим, слід звернути увагу, що провадження по справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та на підставі доказів, які є необхідними для розгляду такої справи по суті, однак відсутність фактичних даних, які б вказували на перебування водія в стані алкогольного сп'яніння, якому передається право керування, вказує на той факт, що фактичні обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України являються недоведеними, оскільки напевно стверджувати протилежне не вважається за можливе в умовах відсутності відповідних доказів.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи немає будь-яких належних та допустимих доказів, які б достовірно вказували на те, що ОСОБА_1 передав право керування водієві ОСОБА_2, який до цього не керував означеним автомобілем.

При цьому слід враховувати, що водій ОСОБА_2 міг самостійно використати транспортний засіб «Rover 75» маючи його реєстраційні документи. Так відповідно до положень п. 2.2 Правил дорожнього руху Україну, передбачено випадки коли власник транспортного засобу передає іншому водієві право керування останнім, або той же власник передає цей транспортний засіб для користування. З доказів у даній справі незрозуміло в який саме спосіб було передано право керування автомобілем водієві ОСОБА_2, чи добровільно та чи на законних підставах відбулась така передача в разі її наявності, чи мав при собі ОСОБА_2 реєстраційні документи на цей транспортний засіб, що дозволяло безперешкодно керувати ним навіть без попереднього дозволу з боку власника останнього, чи ні.

Приймаючи до уваги, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі доказів, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, то слід вважати, що у випадку перекладання судом на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення це призведе до порушення принципу рівноправності сторін, а отже суд позбавлений можливостей самостійно збирати докази, вилучати їх або іншим чином долучати з інших матеріалів про адміністративні правопорушення.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 органом патрульної поліції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_6