Справа № 163/2925/16-п
Провадження № 3/163/1939/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, за протоколом серії ПнРУ №302355 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, РНОКПП невідомий, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 12 листопада 2016 року о 09 год. 10 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Ягодин, що на території Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області, намагалась незаконно перетнути державний кордон України, в напрямку "в'їзд" в Україну, предявивши для проходження паспортного контролю, як підставу для перетину державного кордону України, закордонний паспорт серії АК №948169, виданий 10.06.2005 року органом 0712, термін дії якого закінчився 10.06.2015 року, та не дає права на перетин державного кордону України, чим порушила вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю та пояснила, що тривалий час проживала в Італії, куди поїхала на заробітки, де й працювала та заробляла кошти для утриманні своєї сім'ї, оскільки, перебуваючи в Італії, у неї народилась дитина. Про те, що термін дії її закордонного паспорта закінчився, вона знала, однак змоги поїхати в Україну та виготовити новий паспорт не мала, у зв'язку з необхідністю постійного догляду за малолітньою дитиною, а також тим, що її співмешканець, з яким вона проживала в громадянському шлюбі в Італії, в Україну її з дитиною не відпускав. У вчиненому щиро розкаялась, пообіцявши в подальшому аналогічних дій не допускати, та просила врахувати те, що вона ніде не працює та будь-яких доходів не має, є одинокою матірю, на її утриманні перебуває малолітня дитина та матір - пенсіонерка, до адміністративної відповідальності вона притягується вперше, а причиною вчинення правопорушення став збіг її тяжкого матеріального становища з обставинами, що склалися під час перебування на заробітках, у звязку із чим просила звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначимістю вчиненого.

Окрім особистого зізнання ОСОБА_1 в суді, її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, повністю стверджена зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №302355 від 12.11.2016 року (а.с.1); копією закордонного паспорта ОСОБА_1 серії АК №948169, виданого 10.06.2005 року органом 0712, термін дії якого закінчився 10.06.2015 року (а.с.2); рапортом інспектора прикордонної служби 2-ї категорії ВПС "Рівне" ОСОБА_2 від 12.11.2016 року (а.с.3).

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 та одночасно розглядаючи клопотання останньої про застосування положень ст.22 КУпАП, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

З огляду на викладені правові норми, в даному випадку, суд враховує ті обставини, що правопорушниця вину у вчиненні правопорушення визнала повністю та щиро розкаялась.

Копією довідки, виданої Любомльським районним центром зайнятості від 29.11.2016 року за №2786, стверджено, що ОСОБА_1 в центрі зайнятості на обліку не перебуває. На її утриманні перебувають: малолітня дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією витягу з реєстру актів про народження, виданого відділом Цивільного ОСОБА_4 міста Ареццо Республіки Італія 06.06.2013 року, та матір ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є пенсіонером за віком, що слідує з пенсійного посвідчення останньої серії ААИ №274247, виданого Пенсійним фондом України 07.05.2014 року.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, ніде не працює та будь-яких доходів не має, є громадянкою України, під час перетину державного кордону України для ідентифікації особи предявила приналежний їй документ, а причиною вчинення останньою порушення державного кордону став збіг її тяжкого матеріального становища з обставинами, що склалися під час перебування на заробітках в Республіці Італія.

Такі обставини свідчать про тяжке соціальне і майнове становище правопорушниці та в своїй сукупності є такими, що суттєво пом'якшують її відповідальність, при цьому будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останньої, в судовому засіданні не встановлено.

Отже, вищенаведені факти та обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, мотиви його скоєння, наявність сукупності пом'якшуючих відповідальність обставини, а також дані про особу винної, свідчать про те, що від дій останньої тяжких наслідків не настало, ними не спричинено та не могло бути спричинено істотної шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно зі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За встановлених обставин, слід дійти висновку, що у справі достатньо підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо неї усним зауваженням із закриттям провадження у справі.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст.22, ч.1 ст.204-1, ст. 221, ст.283, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6