Справа № 168/608/16-п
Провадження № 3/168/145/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016р. суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., з участю секретаря Островерхої Т.С., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 10.09.2016 р. близько 20.20 год. в с.Паридуби Старовижівського району по вул.Вигінській, керуючи автомобілем «AUDI» д.н. LSW 28297, в порушення вимог п. 2.10 а), в), ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вини в скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 10.09.2016 р. близько 21.10 год. - 21.15 год. керував транспортним засобом в с.Паридуби і рухався з увімкненим ближнім світлом фар, оскільки вже темніло, рухався зі швидкістю близько 60 км/год. по вул.Вигінській. Підтвердив, що дійсно відбулось зіткнення його транспортного засобу з твариною коровою, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження, а корова піднялась і пішла, проте, зі слів власника в неї були пошкодження. Стверджує, що його вини в ДТП немає. Після суперечки з власником корови щодо відшкодування збитків, яка тривала 15-20 хвилин, останній пішов додому, а він, ще деякий час залишався на місці пригоди, після чого також поїхав. Місце ДТП залишив, тому, що думав, що всі спірні питання щодо даного ДТП можна вирішити наступного дня самостійно, без допомоги працівників поліції, оскільки і він, і власник корови є сусідами й односельчанами.

В діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з таких підстав.

Ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

П. 2.10. ПДР встановлено, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Вказаних вимог ПДР ОСОБА_1 не дотримав, хоча пояснив, що ПДР знає добре.

Ці обставини підтвердили в суді і свідки.

Так, зокрема свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у суді показали, що ОСОБА_1 збив їхню корову, після ДТП зупинився, вийшов з автомобіля, і між ними відбувалась суперечка щодо того, хто винен в ДТП та щодо відшкодування збитків заданих, внаслідок ДТП. Суперечка тривала протягом 15-20 хв. Оскільки згоди не було досягнуто, то ОСОБА_3 сказав, що викличе працівників поліції, пішов додому з місця ДТП. Певний час ОСОБА_1 ще залишався на місці ДТП, а потім поїхав, не дочекавшись приїзду поліції.

Таким чином, як пояснив в суді сам ОСОБА_1 він визнавав і визнає факт зіткнення, знав про наявність претензій матеріального характеру з боку власника корови, повязаних з ДТП, і пояснив, що згоди між учасниками дорожнього руху не було досягнуто, а тому за таких обставин, він повинен був діяти відповідно вимог до п. 2.10 ПДР, які зобовязують водія залишатись на місці ДТП, незалежно від того, чи вважає себе винуватим в його скоєнні.

Крім того, ОСОБА_1 не вправі самостійно визначати хто із часників дорожнього руху винен в ДТП. Тому, поважних причин залишення місця ДТП, до якої причетний, ОСОБА_1 не навів.

Виходячи з викладеного, його слід визнати винуватим в вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

До суду також надійшли ще два протоколи щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП і ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно з протоколом від 11.09.2016 р. серії 1АП №995269 ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 10.09.2016 р. близько 20.20 год. в с.Паридуби Старовижівського району по вул.Вигінській, керуючи автомобілем «AUDI» д.н. LSW 28297, допустив зіткнення з коровою, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а корова тілесні ушкодження, а саме: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив вимоги п.2.3 б), 12.1 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом від 11.09.2016 р. серії АП1 № 995270, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 10.09.2016 р. близько 20.20 год. в с.Паридуби Старовижівського району по вул.Вигінській, керуючи автомобілем «AUDI» д.н. LSW 28297, перебував в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Склад правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП і ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження підлягає в цій частині закриттю з таких підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини в скоєних правопорушеннях не визнав повністю та пояснив, що керував транспортним засобом 10.09.2016 р. близько 21.10 год. - 21.15 год. в с.Паридуби і рухався з увімкненим ближнім світлом фар, оскільки вже темніло, рухався зі швидкістю близько 60 км/год. по вул.Вигінській.

За 15-20 метрів перед автомобілем побачив кілька корів, які на той момент перебували за кущами, та йшли в зустрічному напрямку. Одна йшла по його смузі, а інші на протилежній частині дороги. Він «скинув швидкість» і став гальмувати. Однак, корова, що йшла по його смузі руху, несподівано стала, безпосередньо перед його автомобілем, переходити з правої сторони дороги на ліву сторону, внаслідок чого вдарилась в правий бік автомобіля, після чого він зупинив автомобіль, вийшов з автомобіля і залишався на місці. Після удару корова піднялась і пішла додому. В його автомобілі пошкоджено праву передню частину (крило, капот, покажчик повороту, праве дзеркало). Через 10 хвилин прийшов власник корови з сином, які почали вимагати сплатити їм вартість корови, оскільки в корови є травми, з чим не погодився, оскільки не вважає себе винуватим в вчиненні ДТП, а вину покладає на погонича худоби, який її не контролював належним чином. Оскільки згоди не досягнуто вони розійшлись.

Після цього він поїхав святкувати день народження товариша. Коли повертався вночі близько 01.00 год. 11.09.2016 р. пішки, то побачив автомобіль працівників полії на цій же вулиці, які доставили його в лікарню і в райвідділ поліції, де склали три протоколи. Стверджує, що на момент керування і момент ДТП в стані спяніння не перебував, вживав алкоголь після того, як пішов на святкування.

Як пояснив інспектор поліції ОСОБА_5 він прибув на місце ДТП коли учасників ДТП вже там не було. Протокол за ст.124 КУпАП та схема ДТП були складені і всі обставини в них були зафіксовані зі слів і пояснень наданих заявниками ОСОБА_3 і ОСОБА_4

У суді ОСОБА_3 пояснив, що він один переганяв додому з пасовища 4 корови, одна йшла по лівій стороні дороги по узбіччю, а три інших йшли по правій стороні дороги, він знаходився позаду них на відстані 3-4 м. Романюк В.А. рухався на великій швидкості, і збив корову, що йшла по смузі руху автомобіля. Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_4

ОСОБА_1 підтвердив, що корови знаходились по різні сторони дороги, однак заперечує, що рухався з великою швидкістю, стверджує, що вживав заходів до зменшення швидкості і гальмував, однак корова несподівано стала переходити через дорогу.

Як встановлено в суді, зіткнення транспортного засобу із твариною сталося на проїжджій частині, що не заперечують учасники пригоди та підтвердилось їх показаннями. Учасники ДТП і свідки не заперечують той факт, що попереджувального знаку «Перегін худоби» в межах його дії на даному відрізку дороги немає. При цьому, встановлено, що ОСОБА_3 не утримував тварин на ланцюгах чи повідках, коли переводив по дорозі, при цьому він міг та повинен був передбачити можливість настання небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді можливості зіткнення тварини з іншими учасниками дорожнього руху та можливість пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3 Б Правил дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленнявантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з вимогами п.12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктами 1.3., 1.4., 1.5., 1.9. ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, пунктом 7.6. Правил дорожнього руху України визначено, що переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДТП відбулося о 20.20 год. 10.09.2016 р.

Свідок ОСОБА_3, пояснив, що був єдиним погоничем чотирьох тварин, при цьому тварини рухались по обидві сторони дороги (і цю обставину в суді підтвердив ОСОБА_1А.), що дає підстави для висновку про порушення ним вимог п.7.6 ПДР.

Разом з тим, ОСОБА_1 пояснив, що вживав заходів, передбачених ПДР, зменшив швидкість, застосував гамування. Дані пояснення не спростовані.

Також встановлено, що інспектор поліції, складаючи протокол щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, виходив виключно з пояснень ОСОБА_3, перелік технічних пошкоджень транспортного засобу зясував в телефонному режимі, зазначив їх, не оглядаючи автомобіль, факту наявності пошкоджень майна ОСОБА_3 (корови) не зясував, прийшов до висновку, що недоцільно перевіряти наявність вини погонича тварин, тому за ст. 127 КУпАП протокол не складав.

Таким чином, у ході розгляду встановлено, що при складенні протоколу є порушення, за наявності ознак адміністративного правопорушення в діях погонича тварин, показань ОСОБА_1, про те, що він вживав заходів для уникнення зіткнення з перешкодою, які не спростовані, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в вчиненні ДТП внаслідок саме його дій належним чином не доведена, а всі сумніви мають тлумачитись на користь особи.

Тому, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 в суді показав, що алкоголь він дійсно вживав, однак не під час того, як керував транспортним засобом. Для проведення медичного огляду його доставили в лікарню близько 01.00 год. ночі, коли він повертався додому пішки, алкоголь вживав будучи в гостях після того, як думав, що питання з ДТП вичерпані.

Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вказали що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння на момент вчинення ДТП, оскільки було чути запах алкоголю, однак їх пояснення не можуть свідчити про рівень стану алкогольного спяніння, за який передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП, свідки не є фахівцями, які можуть взагалі стверджувати про стан спяніння.

Як встановлено з матеріалів справи, час та дата вчинення правопорушення 20.20 год. 10.09.2016р., час та дата огляду особи згідно з висновком щодо результатів медичного огляду 01.35 год. 11.09.2016р., час та дата складання протоколу 02.15 год. 11.09.2016р.

Відповідно до п.п. 1, 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3 розділу ІХ вищевказаної Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

В п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008р. № 1103 (зі змінами) вказано, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Пунктами 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 про вживання алкоголю після керування транспортним засобом, з огляду на те, що він не був безпосередньо зупинений інспектором поліції, тому доставлений на огляд в лікарню з порушенням вимог вищевказаного Порядку, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1, приходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а провадження в справі за ст.124 КУпАП, та ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, враховуючи його майновий стан, наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП і п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) грн.

Роз'яснити ОСОБА_1, що в разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, у ході примусового виконання постанови суду, відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф буде стягуватися у подвійному розмірі, а саме: 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 (пятдесят чотири) коп. судового збору на спеціальний реєстраційний рахунок Старовижівського районного суду, реквізити якого наступні: отримувач коштів: УДКСУ у Старовижівському районі - 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37626821, рахунок отримувача 0376, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, код банку отримувача 803014.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_6