Справа № 462/4746/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/783/727/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката Іванова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 23 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 /двісті сімдесят п'ять/грн. 60 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 19.08.2016 року близько 23 год. 10 хв. керував автомобілем марки «Форд», номерний знак НОМЕР_1, в м. Львові по вул. Липинського, 36 в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимогу п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність постанови, просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що незважаючи на висновок лікаря від 20 серпня 2016 року № 1217, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що він перебував у стані наркотичного сп'яніння. Окрім цього, обгрунтовуючи свою постанову, суд покликався на висновок медичного огляду, його пояснення, протокол, письмові пояснення свідків та рапорт працівника поліції, які, на його думку, не підтверджують його винуватість, відтак рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки не відповідають обставинам справи.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказаних вимог закону суддею місцевого суду не було дотримано, зокрема таким всебічно, повно та об'єктивно не з'ясовано усіх обставин справи, висновки суду не грунтуються на матеріалах справи, що призвело до прийняття незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Так, суддя місцевого суду, приймаючи рішення про визнання винним ОСОБА_2.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зробив висновок про те, що останній керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, в основу постанови поклав такі докази як: протокол АП2№093391 від 19.08.2016 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1217 від 20.08.2016 року, письмові пояснення ОСОБА_2, письмові пояснення свідків та рапорт працівника поліції від 20.08.2016 року.

Разом з тим, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5, 7), в них останні зазначають про те, що в їх присутності ОСОБА_2 було доставлено працівником поліції на вул.Наукову, 49, для проходження експертизи на стан наркотичного сп'яніння у відповідному медичному закладі. Поряд з тим, в них відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Спростовується факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння й самим висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1217 від 20.08.2016 року (а.с.2), в якому лікар ОСОБА_6, яка проводила освідування, зазначила, що у гр.ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено та такий є тверезим.

Також зі змісту рапорта інспектора роти 1 взводу 2 батальйону 4 УПП у м.Львові ДПП Гордієнка Р.В. (а.с.9), на який посилається в постанові суд першої інстанції, вбачається, що такий не підтверджує факт знаходження ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння, оскільки в ньому мова йде про таке припущення, яке надалі було спростоване результатами вищезазначеного висновку.

Згідно з письмовими та наданими в судовому засіданні апеляційного суду поясненнями ОСОБА_2, такий ствердив, що 19 серпня 2016 року приблизно о 23 год. 10 хв. дійсно був зупинений працівниками поліції, в ході перевірки особи -водія в останніх виникла підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння та запропонували йому пройти огляд, на що він погодився. Освідування проводилося лікарем за відсутності свідків, висновок відразу не надали ані йому, ані працівникам поліції. Не дочекавшись висновку медичного огляду, працівниками поліції відносно нього був складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Через деякий час ОСОБА_2 отримав копію висновку від 20 серпня 2016 року № 1217, в якому зазначено, що він є тверезим, та з таким він звернувся в Управління патрульної поліції, після чого йому повернули вилучене посвідчення водія.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що наявні у справі матеріали не містять доказів перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння під час керування транспортним засобом 19.08.2016 року приблизно о 23 год. 10 хв.

За наведених обставин, оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтується на доказах відповідного провадження, а сам протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. 254 КУпАП, у зв'язку з чим оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 23 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк