Справа № 447/1850/16-п Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/783/803/16 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою правопорушниці ОСОБА_2 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 23 серпня 2016 року у вечірній час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, вчинила словесний конфлікт зі своєю матір'ю ОСОБА_3, під час якого виражалася нецензурними словами до неповнолітньої племінниці ОСОБА_4, чим завдала шкоду психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_4

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_2 зазначає, що з постановою судді не погоджується, оскільки така винесена на незаконних підставах, є необґрунтованою, односторонньою, а тому її слід скасувати і закрити справу.

Зазначає, що напередодні слухання, разом із адвокатом ознайомилась з матеріалами адміністративної справи і виявила, що протокол №442486 про адміністративне правопорушення відносно неї не відповідає тому протоколу, який вона отримала. У ньому наявні дописи у частині хто є потерпілим, у складі правопорушення, кваліфікації адміністративного діяння, немає підпису про отримання протоколу.

Наголошує, що суд порушив процедуру відібрання пояснень від сторін, так як потерпілої в судовому засіданні не було, не бралось пояснення від матері малолітньої потерпілої.

Звертає увагу на те, що суддя знехтував її клопотанням щодо долучення до справи протоколу, який був складений раніше дільничим інспектором ОСОБА_7 та не відклав її розгляд для з'ясування дійсних обставин справи, тим більше, що вона не визнавала своєї вини і просила суд про відкладення справи.

Акцентує, що в обох протоколах складених дільничним не вказано час його складення, що є істотним порушенням ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Покликається на те, що суддя знехтував двома протоколами про адміністративне правопорушення, не дав їм належну оцінку і маючи в наявності сфабрикований протокол, вирішував справу не вникаючи в її сутність, а саме по факту вчинення правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_4, а не ОСОБА_3, який мав місце 23 серпня 2016 року. Крім цього, у постанові судді зазначено, що події мали місце о 6 год. 30 хв., а в протоколі зазначено, що у вечірній час. Також суд не з'ясував, чи словесний конфлікт відбувся саме на ґрунті особистих неприязних стосунків чи на побутовому ґрунті, скільки він тривав, чи могла чути малолітня дитина що відбувалось в таку вранішню пору.

Зазначає, що суддя, у своїй постанові покликається на те, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення доводиться протоколом про адміністративне правопорушення ( їх є два), рапортом дільничного офіцера поліції, заявою ОСОБА_5, ОСОБА_4 В останніх не бралось пояснення в суді, відповідно до яких підтверджуються викладені в протоколі обставини, у висновку ЖЄО за №4662 від 23 серпня 2016 року зроблено явне виправлення у даті, де зазначено, що такий складався 06 вересня 2016 року, що є явною підробкою документу.

Вважає, що суддя до вирішення даного правопорушення підійшов однобоко, не з'ясувавши дійсних обставин справи, не перевірив її пояснень даних в судовому засіданні, не врахував письмових пояснень щодо невизнання вини, направлених в суд напередодні слухання справи.

Наголошує, що покликання судді у постанові про те, що вона завдала шкоду психічному стану здоров'я потерпілої ОСОБА_4 в матеріалах адміністративної справи відсутні. Немає доказів того, чи була така шкода заподіяна потерпілій і в чому вона полягає, відсутні підтверджуючі документи (довідки з медичних закладів, висновки психіатричної експертизи щодо психічного стану здоров'я неповнолітньої).

Зазначає, що ніякого фізичного насильства до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 не застосовувала і даних про це в справі немає.

Просить суд постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року щодо накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді 40 годин громадських робіт скасувати та закрити справу.

Правопорушниця ОСОБА_2 була належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги останньої проводити за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП під вчиненням насильства у сім'ї слід розуміти умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі серії АА№442480 від 06 вересня 2016 року про адміністративне правопорушення складеному ДОП Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області майором поліції ОСОБА_7, зазначено, що 23 серпня 2016 року у вечірній час громадянка ОСОБА_2 вчинила словесний конфлікт із громадянкою ОСОБА_3, під час якого виражалась нецензурними словами, окрім того, до малолітньої ОСОБА_4, чим була спричинена шкода психічному здоров'ю особи. Місцем події являється кімната в буд. АДРЕСА_1.

Із змісту даного протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться в вину ОСОБА_2, не розкрита відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: відсутні відомості щодо суб'єктивної сторони правопорушення, зокрема, форми вини; не зазначено, вчинення яких саме дій (які б становили об'єктивну сторону правопорушення) поставлено в вину останній, і чи потягли такі дії суспільно шкідливі наслідки, які є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, суд вважає слушними доводи апелянта про те, що відомості, які містяться в першому екземплярі протоколу про адміністративне правопорушення № АА442480 від 06 вересня 2016 року складеному відносно ОСОБА_2 суттєво відрізняються від наявних у його другому екземплярі, копія якого додана останньою до апеляційної скарги.

Відтак суд вважає, що у вищезгаданий протокол вносилась інформація після його складання і вручення другого екземпляру ОСОБА_2

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що без усунення зазначених вище недоліків, розгляд справи та постановлення законного і обґрунтованого судового рішення є неможливим, а тому постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів до Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Матеріали справи №447/1850/16-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області через Миколаївський районний суд Львівської області для належного оформлення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області