АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/771/16 Головуючий у першій інстанції - Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, студентки, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 15.08.2016 року близько 18:10 години в м. Дніпро, на перехресті вул. Січових Стрільців та вул. Шевченка, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Nissan Leaf, державний номер НОМЕР_1, перед початком руху заднім ходом не переконалася в безпечності обраного маневру, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Toyota Lexus RX400, державний номер НОМЕР_2, що рухався прямо на зелений сигнал світлофора під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 05 жовтня 2016 року подала апеляційну скаргу, яка була повернута у зв'язку з тим, що подана після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження і за відсутності відповідного клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Звертаючись 02 листопада 2016 року з апеляційною скаргою повторно, ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, вказуючи на те, що з поважних причин не змогла подати апеляційну скаргу протягом встановленого для цього законом строку, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в суді першої інстанції вона не була присутня, та отримала вищевказану постанову 04.10.2016 року і 5.10. 2016 року подала апеляційну скаргу, яка їй була повернута за відсутності клопотання про поновлення строку. Дані недоліки вона усунула негайно і подала апеляційну скаргу повторно. Постанову судді просить змінити в частині накладеного стягнення та призначити покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при зіткненні потерпілих немає, автомобілі зазнали незначних механічних пошкоджень. Також просить взяти до уваги її невеликий досвід керування автомобілем.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, та розглянути апеляційну скаргу по суті. Підтримала в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. Зазначила, що вона щиро кається, збитки незначні і потерпілій відшкодовано, порушення не є грубим.

Потерпіла ОСОБА_4, просила задовольнити апеляційну скаргу та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначила, що ОСОБА_3 щиро кається, збитки заподіяні внаслідок ДТП, відшкодовані їй в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників дорожньо-транспортної події, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_3, яка зводиться до її відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно їй не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_3 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції позбавляючи права керування транспортними засобами останнього не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно якої, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_3 максимальне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, судом першої інстанції поза увагою залишилися істотні обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, які б, у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та її щире каяття у вчиненому, незначні пошкодження автомобіля потерпілої сторони, вважаю можливим врахувати, як обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП, пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Також, при пом'якшенні накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, враховую думку потерпілої ОСОБА_4, яка вважала за можливе змінити захід адміністративного стягнення на штраф, оскільки завдані збитки, ОСОБА_3 відшкодовані в повному обсязі.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, приходить до висновку про можливість пом'якшення накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення та накладення на неї стягнення у виді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т АН О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року - задовольнити та поновити ОСОБА_3 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко