Справа №585/3686/16-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Глущенко Є. Д.
Номер провадження 33/788/202/16 Суддя-доповідач - Рунов В. Ю.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2016 року, за якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2016 водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього був накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 28.08.2016 близько 05-35 години керував автомобілем ВАЗ 210111 на 23 км а/д Ромни - Л.Долина з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді як незаконну, а провадження по справі закрити, оскільки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, протокол не містить того факту, що він наполягав на проведенні обстеження на місці за допомогою технічних засобів та в медичному закладі, відсутні дані, які б свідчили про сам факт його відмови, огляд був проведений всупереч вимог ст.266 КУпАП та є недійсним, в порушення ст.256 КУпАП йому не було роз'яснено положення ст.268 КУпАП, а сам протокол був підписаний ним під погрозами працівників ДПС і суд першої інстанції не звернув уваги на його пояснення щодо вказаних обставин події. Також зазначає, що факт нібито його сп'яніння інспектор визначив посилаючись на різкий запах алкоголю з порожнини роту, проте чинним законодавством України не передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП лише по причині стороннього запаху з ротової порожнини. Крім того вказує на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, натомість інспектор виписав йому тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, що є доказом відсутності у нього стану алкогольного сп'яніння.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 185360 від 28.08.2016 суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що 28.08.2016 близько 05-35 години водій ОСОБА_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 185360 від 28.08.2016 вбачається, що ОСОБА_3 дав власноручні письмові пояснення, згідно яких він відмовився від проходження медичного огляду у лікарні.

Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які були присутніми під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та підтвердили, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт відмови водієм ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, а також порушення ним відповідно вимог п.2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу правопорушення і недійсність протоколу внаслідок відсутності в ньому даних про проведення обстеження на місці за допомогою технічних засобів та у медичному закладі, відсутності даних про його відмову не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, як зазначалося вище ОСОБА_3 добровільно відмовився від медичного огляду, про що зробив власноручний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши, що напередодні вжив невелику кількість спиртного.

Будь-яких доказів незаконного впливу на ОСОБА_3 з боку працівників поліції в ході апеляційного розгляду встановлено не було. При цьому, ОСОБА_3 не звертався до компетентних органів з приводу неправомірних дій працівників поліції.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про порушенням працівниками поліції вимог ст.ст.256, 266 і 268 КУпАП, то вони також є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи в суді.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ніяких зауважень, крім письмових пояснень, від ОСОБА_3 не надходило, а тому його доводи про те, що він наполягав на проведенні обстеження на місці за допомогою технічних засобів та в медичному закладі є голослівними і суперечать вказаним вище доказам по справі.

Твердження ОСОБА_3 з приводу недійсності проведеного огляду на стан сп'яніння є також явно надуманими, оскільки такий огляд взагалі не проводився через відмову останнього від його проходження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.08.2016 ОСОБА_3 роз'яснювалися його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його власноручний підпис у вказаному протоколі.

Твердження ОСОБА_3 про те, що факт нібито його сп'яніння інспектор визначив посилаючись на різкий запах алкоголю з порожнини роту, що не передбачено законом, також є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП в даному конкретному випадку настає виключно за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння і повністю охоплюється диспозицією вказаної норми закону.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не був відсторонений від керування автомобілем, а тому не знаходився у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, жодним чином не спростовує висновків судді про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній був притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 було накладено суддею суду першої інстанції в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема в мінімальному розмірі.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною і належним чином вмотивованою, тому апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.