Справа № 297/309/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Демченка С. М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Гуняди, вул. Молодіжна, 3, Берегівського району, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючий, одружений, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, громадянин України,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 275,60 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 30 січня 2016 року о 18-ій годині 07 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_1, вважаючи постанову судді незаконною, просить таку скасувати і закрити провадження в справі, оскільки правопорушення не вчиняв. Вказує, що поліцейський порушив встановлений порядок щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння, зокрема, не запропонував пройти на такий огляд на місці зупинки, не зясував думку апелянта щодо цього, а відразу вирішив питання щодо проходження огляду в Берегівській центральній районній лікарні. Відтак, освідування на стан сп'яніння проведено із значними порушеннями нормативних актів, які регулюють дану процедуру, огляд на місці не проводився, в матеріалах відсутнє направлення на огляд. Стверджує, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням, вважаються недійсними. Вважає акт медичного огляду неналежним доказом, оскільки такий не відповідає встановленій формі, в ньому також не зазначений номер спеціального технічного засобу, який застосовувався при проведенні огляду та дата його останньої перевірки. Стверджує, що суд не зясував чи Берегівська ЦРЛ входить до переліку закладів охорони здоровя, яким надано право на проведення огляду на стан алкогольного спяніння. Тому висновки суду ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах.

Дослідивши матеріали справи, отримавши письмові клопотання від ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 про розгляд справи у їх відсутності та задовольнивши їх, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушеннямінакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя, в порушення цих норм закону, не перевірив законність підстав та дотримання порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, у порушення п. 2 ст. 278 КУпАП суддя не вирішив питання чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення серія АБ2 №192619 від 30.01.2016 року щодо ОСОБА_1 та акт медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 553 від 30.01.2016 року, прийняв такі до провадження, визнав їх доказами вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і побудував на них своє рішення.

Зі змісту протоколу вбачається, що у порушення вимог ст. 256 КУпАП у ньому не зазначено місце вчинення правопорушення ( назву населеного пункту с. Гече не можна таким вважати), не зазначено свідків даної події, відсутні пояснення особи, щодо якої складено протокол та відомості про направлення, порядок, спосіб та місце проходження огляду на стан спяніння. Незрозумілим є і місце складання протоколу в м. Берегово, вул. Лінера, 2.

У порушення вимог п. 19 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, до протоколу додано замість зазначеного в цій нормі висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, акт медичного огляду особи, який на руки не видається і зберігається в закладі охорони здоровя.

При цьому, як вбачається зі змісту постанови, суддя не тільки не усунув вказані порушення закону, а і не встановив місце вчинення правопорушення, не перевірив версію ОСОБА_1 про причини складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення щодо нього, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №192619 від 30.01.2016 року, акт медичного огляду особи № 553 від 30.01.2016 року, як на доказ вини особи, не перевіривши їх на відповідність вимогам діючого законодавства.

За таких обставинах, як правильно зазначено в апеляційній скарзі, судове рішення є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Ухвалюючи своє рішення апеляційний суд, крім вже наведених обставин, враховує таке.

Як вбачається з матеріалів справи, при направленні, проходженні та оформленні результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан спяніння були порушені п. 6, 10, 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103; розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року; п. 6, 7 розділу І, розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, що відповідно до вимог п. 22 останньої Інструкції, дає апеляційному суду підстави вважати приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення висновки (в даному випадку акт) щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 недійсними.

У звязку з наведеними обставинами доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення є підставними і підлягають задоволенню в частині скасування постанови, ухвалення нового судового рішення та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що поліцейський не вправі керуватись наказом, що розповсюджується на ДАІ МВС, про відсутність в акті медичного огляду номера спеціального технічного засобу та дати його останньої перевірки, відсутність даних про право лікарів Берегівської ЦРЛ на проведення медичного огляду суд до уваги не бере з зазначених вище підстав - визнання акту недійсним.

В частині вимог апеляційної скарги про закриття справи за відсутністю події вказаного адміністративного правопорушення слід відмовити у звязку з тим, що така не узгоджується з матеріалами справи і протирічить вимогам закону.

На підставі ст. 40-1 КУпАП судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: