Справа № 163/2542/16-п
Провадження №3/163/1710/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1981/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст. 472 МК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, економіста з фінансової роботи ТзОВ «Аміна Волинь», інваліда з дитинства ІІІ групи (по зору), РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянки України серії АС №574687, виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 13.05.1999 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 18.09.2016 року приблизно о 00 год. 50 хв., слідуючи з ОСОБА_6 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС по смузі руху «червоний коридор» в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Т4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, не задекларувала, тобто не заявила до митного контролю точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, кількість та вартість переміщуваного нею в даному транспортному засобі товару, а саме: автозапчастин в асортименті 24-х найменувань, в загальній кількості 99 штук, відповідно до TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року за №2451/16 та за №2455/16, що знаходився в багажному відділені автомобіля, серед задекларованого товару, та його наявність була встановлена у процесі повного митного огляду транспортного засобу, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та суду пояснила, що автозапчастини вона придбала у м.Хелм Республіки Польща для власника фірми, де працює її чоловік водієм, який попросив в останнього придбати даний товар для потреб фірми. В ОСОБА_6 їздила зі своїм чоловіком та ще одним знайомим. Повертаючись в Україну, під час проходження митного контролю їм надали для заповнення митні декларації. На той момент вона була дуже втомлена, так як у черзі до митниці стояли з часу дня, погано себе почувала, мала ознаки «грипу», у звязку із чим випила два пакети «фармацетрону» та, окрім цього, з дитинства має вади зору. Митну декларацію заповняла на підставі наявних у неї TAX FREE, вказуючи перелік автозапчастин та їх вартість, однак, враховуючи, що раніше митної декларації не заповняла, а товар у TAX FREE був одноманітним, відповідно могла щось "наплутати", та з огляду на своє незадовільне самопочуття, вживання ліків, не була впевненою у правильності відображення усіх даних в декларації, тому повідомила працівникам митниці, щоб вони усе звірили та, у разі неточностей, вона внесе в декларацію коригування, оскільки будь-якого умислу на неправомірне переміщення товару вона не мала. Однак митники декларацію забрали, не давши можливості її перевірити. З наведених підстав вважає, що у декларації допустила помилку, яку була позбавлена можливості виправити. Разом з цим вказала, що коштів на розмитнення даного товару у неї не було, а чому TAX FREE було оформлене на неї, а не на чоловіка, у якого власник фірми просив придбати автозапчастини, пояснити суду не змогла. Щодо письмових пояснень, які знаходяться в матеріалах справи, вказала, що їх вона писала власноручно, однак під диктовку працівника митниці. Просила суд не притягувати її до відповідальності, оскільки можливості сплатити штраф у неї немає.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні просив провадження у справі відносно його підзахисної закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, мотивуючи тим, що остання в усній формі задекларувала переміщуваний нею товар та заповнила надану працівниками митниці митну декларацію з помилками, виправити які їй не надали можливості. Помилки у декларації його підзахисною допущено через те, що остання є інвалідом по захворюванню органів зору, про що вона повідомляла працівникам митниці, які всупереч ч.2 ст.268 МК України, не надали їй можливості виправити помилки, а навпаки - почали на неї чинити тиск з метою притягнення до відповідальності. Від таких дій митників у ОСОБА_4 стався "нервовий зрив" та у неї загострилась хвороба, внаслідок чого вона певний час перебувала на лікуванні. Пояснення ОСОБА_4 та її чоловіка, які наявні в матеріалах справи, за своїм змістом є абсолютно ідентичними, оскільки були надиктовані працівником митного органу для того, щоб проігнорувати право особи на виправлення помилки в митній декларації шляхом її коригування. На підтвердження допущення помилок щодо кількості однорідних найменувань запчастин, ОСОБА_4 надала митному органу фактури про їх купівлю та вважала за необхідне внести зміни до граф, які стосуються розрахунку митних платежів, оскільки це можна зробити шляхом заповнення та оформлення органом доходів і зборів аркуша коригування, що передбачено пунктами 33-38 Положення про митні декларації. Вважає, що допущені його підзахисною помилки не вплинули на розмір митних платежів, оскільки шкідливі наслідки у вигляді недоплати митних платежів були відвернені працівниками митних органів, та таким чином не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру. При цьому, ОСОБА_4 помилок у митній декларації раніше не допускала та орган доходів і зборів не застосовував до неї санкції, передбачені МК України. За викладених обставин вважає, що санкція ст.472 МК України за технічну помилку, яка не призвела до заниження розміру митних платежів більше ніж двічі на місяць, є занадто суворою та такою, що не відповідає скоєному правопорушенню, тому, посилаючись на ч.1 ст.460, ст.527 МК України, вважає, що дії ОСОБА_4, які полягають у допущенні помилки у митній декларації, не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, у звязку із чим просив повернути вилучений органом доходів і зборів товар для проведення подальшого митного оформлення із сплатою митних платежів.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, та просила накласти на останню стягнення у виді штрафу в розмірі вартості товару з його конфіскацією. Крім цього, просила стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, її захисника, показання свідків, думку представника митниці та дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії контрольного талона серії ТАВ №064808 від 17.09.2016 року для проходження по «червоному коридору» та протоколу про порушення митних правил №1981/20500/2016 від 18.09.2016 року, цього дня приблизно о 00 год. 50 хв. в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС, на смугу руху «червоний коридор», в напрямку «вїзд в Україну» заїхав автомобіль марки «Фольксваген Т4», р.н.з. АС2969ВА, у якому слідувало троє осіб (а.с.1-4).

В якості водія даного транспортного засобу слідував громадянин ОСОБА_7, а в якості пасажирів - ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.11, 15, 17, 19).

Водій та пасажири зазначеного транспортного засобу під час проходження митного контролю заповнили митні декларації за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №431, для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності, у яких вказали найменування товару, кількість та його вартість (а.с.5, 7, 9).

З митної декларації ОСОБА_4 вбачається, що остання задекларувала товар автозапчастини у 15 позиціях із зазначенням його найменування, кількості та вартості у чіткій відповідності та послідовності з наданим до митного контролю TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року №2454/16, що оформлене на її імя. Загальна кількість автозапчастин згідно митної декларації та TAX FREE становить 59 штук, вартість - 1881,77 польських злотих, що згідно офіційного курсу НБУ станом 18.09.2016 року (100 польських злотих = 681,8568 грн.) становить 12830,98 грн. або 435,05 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2949,3035 грн. (а.с.5-6).

ОСОБА_8 задекларував переміщуваний ним товар на підставі TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року №2453/16, оформленого на його імя, на загальну суму 1878,94 польських злотих (12811,68 грн.), а ОСОБА_7 на підставі TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року №2452/16, яке оформлене на імя останнього, вартістю 1755,82 польських злотих (11972,18 грн.) (а.с.7-10).

За результатами проведення повного митного огляду автомобіля марки «Фольксваген Т4», р.н.з. АС2969ВА, головним державним інспектором управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС ОСОБА_9, в салоні та багажному відділенні даного транспортного засобу було встановлено наявність незаявлених в митній декларації запчастин до автомобілів, вартістю 3728,13 польських злотих, згідно TAX FREE від 17.09.2016 року №2451/16 та №2455/16 (а.с.11).

Повний митний огляд зазначеного автомобіля проводився у присутності водія ОСОБА_7 та пасажира ОСОБА_4, а його результати зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/400471 від 18.09.2016 року, з яким останні погодились, засвідчивши це своїми власноручними підписами, при цьому, про наявність будь-яких зауважень, невідповідностей чи неточностей щодо його змісту не вказали (а.с.11).

З копій TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року №2451/16 та №2455/16 вбачається, що TAX FREE від 17.09.2016 року №2451/16, оформлене на імя ОСОБА_4 на товар автозапчастини загальною вартістю 1995,19 польських злотих або 13604,34 грн., а TAX FREE від 17.09.2016 року №2455/16 - на імя ОСОБА_8 на суму товару (автозапчастин) 1732,94 польських злотих (11816,17 грн.) (а.с.12-13).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка головний державний інспектор УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_9 з приводу обставин проходження митного контролю водія та пасажирів автомобіля марки «Фольксваген Т4», р.н.з. АС2969ВА, суду показав, що при усному опитуванні даних громадян, останні йому заявили, що переміщують автозапчастини в межах дозволених неоподатковуваних норм. Після цього, водію та пасажирам було надано для заповнення митні декларації. Заповнені декларації були подані йому до митного контролю та ним прийняті, а автомобіль - переведено для здійснення поглибленого огляду. Огляд проводився шляхом звірки даних, відображених у деклараціях, із наявним в автомобілі товаром. Виявивши в автомобілі незадекларований товар, пасажирка ОСОБА_4 лише повідомила, що вона є інвалідом, однак про допущення помилок у декларації ні вона, ні інші особи йому не повідомляли та листа для внесення коригування у декларацію не просили. Під час зясування питання належності незадекларованого товару, пасажирка ОСОБА_4 особисто та добровільно заявила, що цей товар належить саме їй. Після цього в останньої були відібрані пояснення та складено протокол про ПМП.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 18.09.2016 року слідує, що автозапчастини вона перевозила на прохання знайомого з метою заробітку, оскільки на пенсію інваліда з дитинства по зору та заробітну плату у 1600 грн. прожити тяжко. Так як товар перевищував дозволені неоподатковувані норми по вазі та вартості, вона попросила у свого чоловіка ОСОБА_7 та швагра ОСОБА_8 оформити два TAX FREE за №2451/16 та №2455/16 на їх імя, при цьому на них були уже оформлені TAX FREE №2452/16 та №2453/16 на товар, який останні придбали для власних потреб. Товар по TAX FREE за №2451/16 та №2455/16 вона не задекларувала, оскільки не мала коштів на його розмитнення. Після того, як даний товар був виявлений працівниками митниці, на прохання останніх вона видала на нього TAX FREE, які знаходились у неї (а.с.15).

У письмових поясненнях від 18.09.2016 року водій ОСОБА_7 підтвердив, що товар по TAX FREE за №2452/16 належить йому та він його переміщував для власних потреб, а інший товар, згідно TAX FREE за №2451/16, яке також оформлене на його імя, фактично належить ОСОБА_4 та особисто він до нього відношення не має (а.с.17).

ОСОБА_8 надав письмові пояснення від 18.09.2016 року про те, що особисто йому належить товар по TAX FREE за №2453/16, який він задекларував, а щодо товару згідно TAX FREE за №2455/16, то відношення до нього він не має, дане TAX FREE було оформлене на його імя на прохання ОСОБА_4 (а.с.19).

Вищенаведені пояснення у: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбирались головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_10

Вказаний інспектор митниці ОСОБА_10 в якості свідка суду показала, що пояснення зазначені громадяни давали добровільно та будь-який тиск на них не чинився. Спочатку пояснення відбирались у ОСОБА_4, а потім у інших. При цьому, усі ці громадяни заявили про приналежність незадекларованого товару саме ОСОБА_4 Під час відібрання пояснень, остання підтвердила факт належності товару їй та, як на причину його недекларування, вказала, що даний товар перевищував дозволені неоподатковувані норми, а вона не мала коштів на його розмитнення. Щодо допущення помилок в митній декларації, то жоден із вказаних громадян ні в усному порядку, ні у письмових поясненнях, про це їй не повідомляв.

Аналізуючи показання допитаних судом в якості свідків співробітників митниці, підстав вважати, що вони оговорюють ОСОБА_4 не встановлено, поміж цього, їх показання є послідовними, деталізованими, між собою логічно узгодженими та відповідають письмовим доказам у справі, а тому ігнорувати чи не приймати дані показання свідків до уваги немає підстав.

Показання інших допитаних судом свідків судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Так, свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично підтримали обрану позицію ОСОБА_4 в тій частині, що під час заповнення митних декларацій остання мала незадовільний стан здоровя та не була впевнена, що усе вписала у митну декларацію, про що також вона повідомляла інспектору митниці та просила допомогти звірити заповнену декларацію.

При цьому, свідок ОСОБА_7 вказав, що він мав безпосереднє відношення до переміщуваного ОСОБА_4 товару, оскільки вона доводиться йому дружиною та даний товар переміщувався для його особистих потреб, оскільки він працює авторемонтником та придбані автозапчастини необхідні йому для роботи. Щодо даних ним письмових пояснень, то останній вказав, що писав їх під диктовку працівника митниці.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що особисто він придбав та переміщував автозапчастини по 2-х TAX FREE орієнтовно на суму 4000 польських злотих. Даний товар він мав доставити у м.Луцьк фізичній особі-підприємцю, у якого він працює по ремонту автомобілів. У письмових поясненнях вказав, що товар по одному TAX FREE належить ОСОБА_4, оскільки так йому сказав написати працівник митниці, повідомивши, що так буде краще для усіх.

До таких показань свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які кардинально різняться від їх письмових пояснень, суд відноситься критично, оскільки особа, що притягується до відповідальності - ОСОБА_4 є дружиною свідка ОСОБА_7, а свідок ОСОБА_8 шваґром останнього, що явно свідчить про заінтересованість зазначених осіб у результатах розгляду справи.

Той факт, що надання вказаними свідками письмових пояснень мало місце під тиском чи іншим впливом зі сторони працівників митниці, жодним доказом у справі не доведено та спростовано показаннями свідка ОСОБА_10 Крім цього, зі скаргами на неправомірні дії працівників митниці ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в установленому порядку не звертались, а тому наведені останніми доводи в суді є не інакше, як надуманими, та мають на меті уникнення від відповідальності винної особи.

ОСОБА_8, вказуючи на приналежність йому частини вилученого товару, зокрема, по TAX FREE за №2455/16, обґрунтованих причин не внесення даного товару у власноручно заповнену ним митну декларацію суду не навів.

При цьому, за таких доводів ОСОБА_8 суд звертає увагу на те, що в такому випадку, сукупна кількість товару по обох TAX FREE, оформлених на останнього, перевищувала б встановлені ч.1 ст.374 МК України дозволені до переміщення через митний кордон України неоподатковувані норми товару, за що він мав би нести аналогічну відповідальність, яка за даним протоколом про ПМП інкримінується ОСОБА_4

Натомість, в судовому засіданні ОСОБА_4 особисто підтвердила ту обставину, що коштів для розмитнення переміщуваного нею товару вона не мала, а свідок ОСОБА_8, стверджуючи, що частина вилученого товару належить йому, будь-якого інтересу до цього товару не проявляв та не клопотав перед судом про його повернення саме йому.

З приводу доводів захисника особи, що притягується до відповідальності, щодо допущення ОСОБА_4 помилки у митній декларації та позбавлення її зі сторони працівників митниці можливості внести коригування у митну декларацію, то такі свого належного підтвердження в судовому засіданні також не знайшли.

Встановлені судом фактичні обставини справи вказують на те, що ОСОБА_4 у митну декларацію внесла відомості у точній відповідності до TAX FREE від 17.09.2016 року. Будь-яких неточностей чи не відображення у митній декларації товару, який вказаний у цьому TAX FREE, не допущено.

Незадекларованим товаром залишився той, що вказаний зовсім у інших TAX FREE, при цьому у повному обсязі, а тому ймовірна можливість того, що ОСОБА_4 могла щось переплутати при заповненні декларації, виключається.

Питання помилки у митній декларації, зміна, відкликання та визнання митної декларації недійсною регламентовано ст.ст.268, 269 МК України.

Зокрема, ч.ч.1, 2 ст.269 МК України передбачено, що за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

Аналогічні норми закріплені й у пункті 33 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №450 «Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій».

Доказів того, що ОСОБА_4 у письмовій формі зверталась до органу доходів і зборів з питанням внесення змін у митну декларацію, у справі немає та в судовому засіданні їх не здобуто.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді підтвердили, що про допущення помилки у митній декларації під час проходження митного контролю ні ОСОБА_4, ні інші особи з якими вона разом слідувала, не заявляли.

Поміж цього слід зазначити, що вищенаведені положення митного законодавства України в даному випадку не можуть бути застосовані, так як зміни до митної декларації можуть бути внесені лише щодо відображеного у митній декларації товару, а як встановлено у справі, вилучений органом доходів і зборів товар ОСОБА_4 у митну декларацію не внесла.

З огляду на вищевикладене, та обставина, що ОСОБА_4 має вади по зору та є інвалідом з дитинства ІІІ-ї групи, не доводить факту допущення останньою у митній декларації помилки та може враховуватись лише при визначені виду та розміру її відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи характер правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_4, а саме, за ознаками ст.472 МК України, положення ч.1 ст.460 МК України, на яку посилається захисник ОСОБА_5, у даній справі застосуванню не підлягає.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Задекларований товар, який переміщувався ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах вищенаведених неоподатковуваних норм органом доходів і зборів не затримувався, що доводиться протоколом про ПМП, актом огляду та службовою запискою інспектора митниці.

Згідно ч.4 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує …. еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Аналіз досліджених судом доказів, за яких ОСОБА_4 вказала, що товар вона не задекларувала через відсутність у неї коштів на його розмитнення, в своїй сукупності вказує на те, що вона вчинила дії, спрямовані не інакше, як на недекларування переміщуваного товару з метою уникнення від сплати митних платежів.

Про умисний характер таких дій ОСОБА_4 свідчить також її поведінка під час проходження митного контролю, а саме, подання товаросупровідних документів (TAX FREE) на незадекларований товар, лише після його виявлення в процесі повного митного огляду транспортного засобу.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, слід дійти висновку, що дії ОСОБА_4, які виразились у незаявленні до митного контролю точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, кількість та вартість товару, які вчинені з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів, мають ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При визначенні виду та розміру стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_4, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, а саме, те, що вона є інвалідом з дитинства третьої групи (по зору), вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої вона притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до останньої слід застосувати стягнення в межах санкції ст. 472 МК України у виді штрафу в розмірі 100% вартості незадекларованого товару з його конфіскацією, яка не містить альтернативи.

Вартість незадекларованого ОСОБА_4 товару відповідно до TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року за №2451/16 та за №2455/16 становить 3728,13 польських злотих, що еквівалентне 25420,51 грн.

З порушниці в порядку ст.520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 65 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2718,1545 грн.), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.520, 522, 527, 528 МК України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 25420 (двадцять пять тисяч чотириста двадцять) гривень 51 копійку з конфіскацією в дохід держави автозапчастин в асортименті 24-х найменувань, в кількості 99 штук, відповідно до TAX FREE FOR TOURISTS від 17.09.2016 року за №2451/16 та за №2455/16, вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1981/20500/2016 від 18.09.2016 року.

Штраф в розмірі 25420 (двадцять пять тисяч чотириста двадцять) гривень 51 копійка підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Волинської митниці ДФС 353 (триста пятдесят три) гривні 36 копійок витрат по справі за зберігання товару на розрахунковий рахунок №9069 в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_11