П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року місто Рівне

Суддя Рівненського міського суду О.Г.Крижова, розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненської ОСОБА_1 в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 209944 від 09 вересня 2016 року вбачається, що 09 вересня ОСОБА_2 в м.Рівне по вул.С.Крушельницької, 77 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога.

В судове засідання ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився. Суду надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що вину у вчиненні наведеного порушення не визнає. Оскільки, вимагав відібрати у нього біологічні зразки у вигляді крові. Проте таке його право було порушено. Просив суд розгляд справи провести без його участі, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_3 повністю підтримав свого підзахисного з підстав викладених у письмових поясненнях. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження в даній справі слід закрити з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи. вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 та 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251 та 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено, що дії працівника поліції, який складав протокол відносно ОСОБА_2 не відповідали встановленим законом вимогам.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Як вбачається зі змісту спірних протоколу та медичного висновку, вони складені з грубим порушенням вимог ст.ст. 254 та 256 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану спяніння.

Як вбачається із справи, на прохання ОСОБА_2 медичний огляд було проведено в КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення». При цьому, він наполягав на відібранні у нього саме біологічних зразків у вигляді крові. Натомість в супереч його клопотанню, було проведено огляд на предмет алкогольного спяніння за допомогою приладу алкотестеру Драгер.

За приписами п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного або психотропної речовини обовязкове. Натомість такою Інструкцією чи іншим нормативно-правовим актом не заборонено відібрання крові на предмет визначення наявності алкоголю. Суд погоджується із ОСОБА_2, що не відібрання у вказаний спосіб та з вказаною метою крові, вказує на порушення його прав, як водія передбачених ст. 266 КУпАП. Згідно якої водій має право провести огляд на предмет спяніння в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано таке право на проведення огляду. На погляд суду, ці обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки не дотримання встановленого порядку щодо проведення огляду на стан спяніння у медичному закладі унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП. При цьому, за приписами п. 8 вказаної Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Поряд з тим, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення працівниками поліції не зазначено, який саме було виявлено ступінь алкогольного спяніння у водія. Не містить такий документ даних і про свідків правопорушення.

Як наслідок, суд при ухваленні цього рішення враховує, що до складеного стосовно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено письмові пояснення правопорушника та пояснення свідків правопорушення, підписи в протоколі останніх відсутні, викладені в протоколі обставини засвідчені лише підписом працівника поліції, який складав протокол.

Важливим моментом є й те, у який спосіб ОСОБА_2 був повідомлений про результати встановлені приладом алкотестером Драгер.

Згідно п. 20 вказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Однак, із оглянутого судом висновку вбачається, що на ньому відсутній підпис водія. Натомість зроблено напис, що він відмовився від ознайомлення із таким документом. З приводу таких обставин, працівники поліції не відібрали пояснення у медичних працівників для підтвердження таких фактів у суді. Так само, такі працівники не були допитані поліцією на предмет наявності у них для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджена сертифікатами відповідності та свідоцтвами про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно ж п. 9 згаданої Інструкції, використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Проте, судом встановлено, що в спірних протоколі та медичному висновку складених відносно ОСОБА_2 немає даних, що алкотестер Драгер, який був використаний стосовно нього підтверджений сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу такої вимірювальної техніки.

За положеннями п. 22 наведеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Вказані обставини в сукупності, обєктивно позбавляють суд можливості визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, його вина у вчиненні такого порушення явно ґрунтується на припущеннях.

За приписами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 283 та284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова