Справа № 473/2924/16-п 29.11.2016 29.11.2016 29.11.2016
Номер провадження: 33/784/268/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м.Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Войтовський С.А

за участю: представника ОСОБА_1 - захисника - ОСОБА_2,

прокурора - Кременцова А.В.

розглянув матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області Товстоган Л.О. на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, працює вчителем початкових класів загальноосвітньої школи, депутата Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- провадження закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення № 12 від 29.09.2016 року ОСОБА_1 вчинила правопорушення за наступних обставин.

На 1-й сесії 7 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області рішенням №2 від 05.11.2015 року «Про підсумки виборів депутатів Олександрівської селищної ради» визнано повноваження новообраного депутата селищної ради ОСОБА_1

Провадження № 33/784/268/16 Головуючий суду 1-ї інстанції:Зубар Н.Б.

Категорія: ст. 172-7 ч.ч. 1,2 КК України Доповідач: Войтовський С.А.

Положеннями Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначаються права, обов'язки, повноваження та відповідальність депутата місцевої (сільської) ради. Стаття 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регламентує повноваження депутата у роботі ради.

ОСОБА_1 є депутатом і, відповідно до пункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

05.02.2016 року було зібрано 5 сесію Олександрівської селищної ради 7 скликання. Згідно переліку, на вказаній сесії розглядалось питання «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі», за яким прийнято рішення № 9 від 05.11.2015 року. На вирішення даного питання, необхідно було затвердити технічну документацію із землеустрою та передати земельну ділянку у власність ОСОБА_5: 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищна рада вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Таким чином, сесії селищних рад є правомочними у вирішенні питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки.

Згідно відібраного пояснення ОСОБА_1 встановлено, що вона приходиться невісткою ОСОБА_5, тому що заміжня за його рідним братом ОСОБА_6

З огляду протоколу сесії №5 від 05.02.2016 року та відібраних пояснень встановлено, що при обговоренні питання, яке стосувалось дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5, депутат 7 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_1 не повідомила сесію ради про виникнення у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме - проголосувала.

Посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 03.11.2016 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень. Суддя послався на те, що умислу на вчинення протиправних дій ОСОБА_1 не мала та в її діях відсутні як об'єктивні, так і суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів та вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Також суддя вказав, що ОСОБА_1 є невісткою ОСОБА_7, однак ступінь його родинних зв`язків по відношенню до ОСОБА_1 - не визначено. Крім того, протокол складено таким чином, що не можна вважати його належним джерелом доказів, оскільки в ньому йдеться про рішення №9 від 05.11.2015 року, а до справи долучено рішення №9 від05.02.2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову суду, прийняти нову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Посилається на те, що ОСОБА_1 не заперечувала, що перебуває у родинних відносинах із рідним братом її чоловіка ОСОБА_7, щодо якого розглядалося питання про затвердження технічної документації. Про наявний конфлікт інтересів вона не повідомила під час сесії ради. Зазначає, що посилання суду на те, що ОСОБА_7 приходиться ОСОБА_1 дівером не має суттєвого значення, оскільки вона притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення обмежень щодо врегулювання конфлікту інтересів - п.п.2,3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - захисник - ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 не є суб'єктом відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», в якому вказано вичерпний перелік близьких осіб. Представник зазначає, що ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_1 є дівером, а не невісткою і за цим Законом не входить до кола близьких осіб. Також зазначає, що згідно протоколу на засіданні сесії 05.02.2016 року рішення приймались депутатами одноголосно, тобто «за» голосували всі 23 депутати селищної ради, які були на сесії і голос ОСОБА_1 за таких умов нічого не вирішував. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без зміни.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась та надала заяву, в якій просила розглядати провадження за її відсутності.

Заслухавши пояснення прокурора Кременцова А.В., який просив скасувати постанову суду та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень; представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін; вивчивши матеріали провадження, доходжу наступного.

Як вбачається з постанови судді, закриваючи провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суддя дослідив: пояснення ОСОБА_1, яка не визнала своєї вини, так як ОСОБА_7 не вважала близьким родичем, а тому не повідомляла про конфлікт інтересів; пояснення селищного голови ОСОБА_8 та секретаря селищної ради ОСОБА_9, які підтвердили, що ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні по питанню затвердження технічної документації відносно ОСОБА_7 і про конфлікт інтересів не повідомляла; копію рішення Олександрівської селищної ради № 2 від 05.11.2015 року, яким було визнано повноваження депутатів ради, в тому числі і депутата ОСОБА_1; копію заяви ОСОБА_7 від 13.01.2016 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою, що і була затверджена радою; протокол №5 від 05.02.2016 року Олександрівської селищної ради, з якого вбачається, що були заслухані земельні питання, в тому числі про затвердження технічної документації, за вирішення яких проголосували всі депутати із списку депутатів; рішення Олександрівської селищної ради №9 від 05.02.2016 року, яким, в тому числі, було затверджено техдокументацію із землеустрою ОСОБА_7; повідомлення Олексадрівської селищної ради, з якого вбачається, що ОСОБА_6 є рідним братом ОСОБА_7, а також що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6; відповідь завідуючої Олександрівської бібліотеки та інформацію з тлумачного словника української мови, згідно з якими невісткою є заміжня жінка стосовно до рідних її чоловіка, в тому числі і братів; виписку з академічного тлумачного словника української мови та відповідь завідуючої Олександрівської бібліотеки, з яких вбачається, що брат чоловіка - це дівер.

Перевіривши надані матеріали провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень, є необґрунтованими, а тому постанова суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення з огляду на положення п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14.10.2014 року «Про запобігання корупції» (далі Закону), оскільки рішенням №2 від 05.11.2015 року «Про підсумки виборів депутатів Олександрівської селищної ради» на 1 сесії 7 скликання визнано повноваження новообраного депутата селищної ради ОСОБА_1 Тому, відповідно до вказаного закону, вона має вживати заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 1 вказаного Закону, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Водночас, приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Проте, ОСОБА_1, усвідомлюючи наявність суперечності між приватними інтересами та представницькими повноваженнями, не повідомила голову та депутатів селищної ради про наявність реального конфлікту інтересів, позитивно проголосувала про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_7, чим порушила вимоги, встановлені п.п.2,3 ч.1 ст.28 Закону та вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, за які передбачена відповідальність за ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Як слідує з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, в ході судового розгляду була допитана ОСОБА_1 та досліджені письмові матеріали провадження, проте, оцінка судом була надана тільки окремим доказам, без належного аналізу та їх оцінки у сукупності.

Поза увагою суду залишились показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9; протокол № 5 від 05.02.2016 року селищної ради; повідомлення з приводу того, що ОСОБА_6 - чоловік ОСОБА_1, є рідним братом ОСОБА_7, відносно якого розглядалося питання про затвердження техдокументації, які свідчать про те, що ОСОБА_1 не утрималася від голосування з даного приводу та не повідомила про наявний конфлікт інтересів.

Фактично судом першої інстанції на підставі показань ОСОБА_1 та наданих стороною захисту доказів - витягу з академічного тлумачного словника української мови, зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 не є близьким родичем ОСОБА_7 і в її діях відсутні об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів.

Однак, той факт, що ОСОБА_1 приходиться невісткою ОСОБА_7, який для неї є дівером, не спростовує наявності у останніх особистих, сімейних, або дружніх стосунків, їх перебування у свояцтві. Вказані стосунки між цими особами дійсно існують і їх суть не змінюється.

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у судовому засіданні також були встановлені та ніким не заперечувались. Відсутність ступеня родинного зв'язку «дівер» у понятті близьких осіб, визначених у ст.1 вказаного Закону, в даному випадку, не є визначальною, оскільки ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення обмежень щодо врегулювання конфлікту інтересів - п.п.2,3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Проаналізувавши наведені вище докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає встановленим, що депутат 7 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_1 не повідомила сесію ради про виникнення у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме - проголосувала.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що остання не вважала брата свого чоловіка близьким родичем та стосовно того, що рішення на сесії приймались депутатами одноголосно і голос ОСОБА_1 фактично не впливав на результат, є безпідставними і не спростовують висновків про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих адміністративних правопорушень.

Апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Що стосується доводів прокурора з приводу того, що судом безпідставно зроблено висновок про неналежність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є слушними.

Даний протокол складено уповноваженою особою, ступінь родинного зв'язку ОСОБА_1 - невістки по відношенню до ОСОБА_7 - її дівера, вказано вірно, а неправильне посилання на рік винесення рішення органу місцевого самоврядування слід вважати технічною помилкою, яка не впливає на суть правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови.

З урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, її майнового стану, ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних розмірі доходів громадян.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп..

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області Товстоган Л.О. - задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області С.А. Войтовський.