Справа № 730/934/16-п Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А.
Провадження № 33/795/247/2016
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, одруженого, маючого малолітню дитину, непрацюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 15 серпня 2016 року о 07 год. 35 хв. в с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області по вул. Сумський шлях керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку (продуття алкотесткру «Драгер», медогляду в наркодиспансері) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження по справі. Вважає, що розгляд справи відбувся в спрощеному порядку, в зв'язку з чим було порушено його право на захист, та порушені права, передбачені ст. 268 КУпАП, а стягнення призначене без врахування положень, викладених в ст. 33 КУпАП, зокрема суд не вказав обставин, які були враховані під час призначення виду та міри стягнення, а також не досліджувались дані про його особу, в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи будь-яких даних щодо нього. Вказує на те, що його автомобіль перебував у нерухомому стані, що могли б підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не були допитані під час розгляду справи в суді першої інстанції, а отже працівники поліції не повинні були вимагати від нього проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не погодився з обставинами справи викладеними в протоколі та постановою місцевого суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, та підтримав викладені в апеляційній скарзі вимоги.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 15.08.2016 року о 07 год. 35 хв. керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Сумський шлях 17, смт. Подворки з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медогляду в наркодиспансері та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України. ( а.с. 3).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно вказав, що відмовляється від проходження медичного огляду, як за допомогою алкотестеру «Драгер», так і у відповідному медичному закладі, що засвідчив своїм власноручним підписом. (а.с. 3).

Відповідно по пояснень понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які були залучені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 4-5).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Крім того, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі прямо вказав, що йому алкотестер не пропонували, а тому він вважає, що направлення на медичне освідування, без проведення перевірки алкотестером є незаконним.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично підтвердив, що йому було запропоновано пройти освідування в медичній установі, а він вважаючи їх дії незаконними відмовився від проходження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ствердження правопорушника про те, що його автомобіль не перебував у русі, а стояв, не знайшло свого підтвердження, та зокрема спростовується показаннями, наданими ним в суді першої інстанції, відповідно до яких він був зупинений працівниками поліції 15.08.2016 року під час керування автомобілем, в зв'язку з чим, така позиція Жовтого судом розцінюється як намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника про те, що призначене стягнення не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, не знайшло свого підтвердження.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1, накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням часткового визнання ним своєї вини, особи правопорушника, зокрема те що він є особою працездатного віку, характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП у редакції Закону України № 586-VI від 24 вересня 2008 року, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Твердження апелянта про те, що місцевим судом було порушено право на захист, не знайшло свого підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був повідомлений місцевим судом про місце та час розгляду справи, та з'явившись в судове засідання надав показання з приводу досліджуваних обставин справи.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак