АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/748/16 Головуючий у першій інстанції: Митрохін А.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Тафінцева К.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ТОВ « Інтранс» менеджером, проживаючого в АДРЕСА_1, -

визнано винним та піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним та піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 04 вересня 2016 року, близько 19 години 15 хвилин, ОСОБА_3 по вул. Комунарівській в м. Дніпрі керував автомобілем «ВАЗ-2107» д/н НОМЕР_1, знаходячись з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 через поштове відділення подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду, де просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. Також просить допитати свідка ОСОБА_5

Так, в обґрунтування клопотання апелянт вказує, що останній день 10-ти денного строку оскарження постанови суду припав на вихідний день, однак ним помилково на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області була направлена вказана скарга, яка 28 жовтня 2016 року рекомендованим листом на його адресу була повернута, з подальшим роз'ясненням, щодо подачі скарги до суду. А тому просить визнати вказану причину поважною та поновити строк на оскарження судового рішення.

Відповідно до апеляційної скарги апелянт вказує, що оскаржувана постанова суду винесена з порушенням вимог чинного законодавства виходячи з наступного.

Так, вказує, що зі сторони працівників поліції були численні порушення, а саме: останні не запропонували йому пройти медичний огляд за допомогою технічних засобів на місці зупинки автомобіля. Лише в присутності одного свідка, він підтвердив, що дійсно вжив пляшку пива і відмовився від проходження медичного огляду, надалі аналогічна процедура була і з другим свідком.

Зазначає, що з його пояснень, які відображені у протоколі ВП 2 № 071755 від 04 вересня 2016 року, складено з порушенням вимог ч.1 ст.256 КУпАП, оскільки при обставинах зазначених у ньому та в постанові суду дійсно керував автомобілем без водійського посвідчення, однак письмові докази, що містяться у матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи і на, які посилається суд в оскаржуваній постанові не доводять його провини, так як знаходяться у протиріччях між собою, а суд розглядаючи справу не звернув на це уваги.

Апелянт просить звернути увагу на те, що ознаки сп'яніння, які відображені у протоколі від 04 вересня 2016 року та пояснення свідків понятих мають значні розбіжності. Вважає, що працівниками поліції при здійсненні провадження у справі та складанні протоколу допущені істотні порушення законодавства, оскільки протокол та пояснення були складені поза межами закладу охорони здоров'я.

ОСОБА_3 стверджує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо доставлення його до відповідного закладу та належного документального підтвердження щодо відмови від проходження процедури на встановлення вмісту у його крові алкоголю, що на його думку вказане призвело до неправомірного винесення рішення не звернувши при цьому увагу, що в діях апелянта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник Тафінцев К.В. підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу ОСОБА_3, підтвердили в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що безпосередньо ОСОБА_3 суд належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 05 жовтня 2016 року. В матеріалах справи відсутня інформація, як про направлення так і про отримання судової повістки ОСОБА_3. Крім того копію постанови йому не було направлено на адресу місця проживання в трьох денний строк з моменту винесення постанови, у відповідності до ст. 285 КУпАП. Також, як вбачається із заяви ОСОБА_3, 06.10.2016 року отримав копію постанови, та в десятиденний строк подав апеляційну скаргу, однак помилково до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Далі отримавши свою апеляційну скаргу у встановленому законом поряду подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції.

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону були виконанні судом першої інстанції в повному обсязі.

Як в судовому засіданні так і в апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що він не керував автомобілем, а керував ним його знайомий ОСОБА_5 Він лише на прохання працівників поліції проїхав декілька метрів, після чого на нього був складений протокол за відмову від проходження медичного огляду. При цьому зазначив, що після зупинки працівники поліції йому не запропонували пройти огляд на місці зупинки. Свідки самого факту, що він керував автомобілем не бачили.

Однак не визнання себе винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 071755 від 04 вересня 2016 року, який був складений працівником поліції у відповідності до ст.ст. 254-256 КУпАП, вбачається, що 04 вересня 2016 року, близько 19 години 15 хвилин, ОСОБА_3 по вул. Комунарівській в м. Дніпрі керував автомобілем «ВАЗ-2107» д/н НОМЕР_1, знаходячись з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду у присутності двох свідків. Даний протокол було завірено підписами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Також протокол підписав правопорушник ОСОБА_3 де також зазначив, що вживав пиво.(а.с.1)

Також з письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вбачається, що водій ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку. Факт вживання алкоголю водій не заперечував.(а.с.2-3)

Рапортом інспектора поліції ОСОБА_9 підтверджується те, що ними було запинено автомобіль «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_3, та під час перевірки документів було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння водій відмовився у встановленому законом порядку.(а.с.4)

Отже при перегляді матеріалів справи було встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те, що водій ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки керуючи автомобілем в подальшому відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та рапорті, було зазначено різні ознаки алкогольного сп'яніння є безпідставними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Твердження про те, що свідки не бачили, як він керував автомобілем, також спростовані письмовими поясненнями останніх, які засвідчили сам факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду. Сам же факт того, що правопорушник керував автомобілем підтверджується протоколом та рапортом працівника поліції. Крім того у судовому засіданні під час перегляду справи, ОСОБА_3 сам вказав, що керував автомобілем.

Не знайшли свого підтвердження під час перегляду матеріалу справи і доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП. Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол потрібно було складати у медичному закладі охорони здоров'я, оскільки відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою, на місці його вчинення. Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є місце зупинки ОСОБА_3 де він відмовився від проходження огляду.

На думку суду апеляційної інстанції не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_3 про допит свідка ОСОБА_5, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, крім того про даного свідка відсутня будь-яка інформація в матеріалах справи і про його наявність правопорушник при складанні протоколу, не зазначав.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити строк на оскарження ОСОБА_3 постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним та піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун