Справа № 481/1057/16-п 29.11.2016 29.11.2016 29.11.2016
Номер провадження: 33/784/260/16
Провадження: № 33/784/260/16 Суддя суду першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря -Барибіної І.В.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Миколаєва, громадянин України, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює на посаді головного енергетика приватно-орендного підприємства «Вікторія», зареєстрований в АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції водій ОСОБА_2 09.09.2016 року о 21 год. 10 хв. в м. Новий Буг Миколаївської області керував автомобілем НОМЕР_1 та в порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України, маючи ознаки алкогольного сп'яніння (стійкий запах алкоголю з рота), відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує неповнотою проведення судового розгляду, порушенням права на справедливий суд, принципів верховенства права, законності, рівності учасників процесу.

Апелянт стверджує, що рішення суду першої інстанції грунтується на припущеннях, тому що працівники поліції у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння як на місці, так і в медичному закладі.

Зазначає, що в постанові не враховані надані ним в судовому засіданні пояснення з приводу обставин складання протоколу, проте двічі вказано помилкове твердження про те, що він в судовому засіданні нібито підтвердив відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, так як поспішав придбати ліки для хворої дитини.

При цьому вказує, що в судовому засіданні не підтверджував факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, а ліки для дитини на момент зупинки транспортного засобу вже були придбані і знаходились в автомобілі.

Також вказує на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, а відразу після зупинки біля аптеки звинуватили в керуванні транспортним засобом в стані сп'яніння та почали складати протокол.

Зазначає, що пропонувавав інспекторам поліції разом із ними проїхати до лікарні для проходження медичного огляду після того, як відвезе ліки дитині, проте це залишилось поза їх увагою.

Наголошує на тому, що особи, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків, насправді не були присутні в момент вимоги від працівників поліції пройти огляд, а також не були свідками відмови апелянта від проходження огляду на стан сп'яніння.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час надання пояснень в суді першої інстанції повідомили, що дійсно не читаючи підписали протокол про адміністративне правопорушення та пояснення, до ОСОБА_2 взагалі не підходили, однак в постанові суду зазначені інші пояснення.

Також зазначає, що в оскаржуваній ним постанові вказано, що він відмовився від проходження медичного огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» або в медичному закладі, проте в протоколі про адміністративне правопорушення, складено відносно нього, відсутні дані щодо алкотестеру «Драгер».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався, не з'сував всі обставини справи, не дослідив належним ціном та не оцінив докази, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення у полягає в тому, що 09.09.2016 року водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан сп'яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 3, 4).

Відповідно до протоколу судового засідання в суді першої інстанції ОСОБА_2 вину не визнав, заперечував факт вживання ним спиртних напоїв 09.09.2016 року, приблизно о 21.00 годині був зупинений інспекторами поліції, підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки дуже поспішав відвезти ліки своїй хворій дитині, пропонував поліцейським повернутися пізніше та разом із ними проїхати до медичного закладу (а.с. 29-30).

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2, наданих ним в суді апеляційної інстанції, також вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує того факту, що на місці зупинки транспортного засобу відмовився на вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння. Вказує, що причиною такої відмови було те, що на той момент він дуже поспішав додому відвезти ліки своїй хворій дитині, був готовий одразу після цього повернутися до інспекторів поліції та виконати вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України. При цьому, апелянт підтримує позицію щодо порушення поліцейськими правил оформлення адміністративних матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції суд задовольнив клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_5 та долучив до матеріалів справи ряд документів, серед яких:

- копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5;

- довідка Новобузького районного центру первинної медико-санітарної допомоги (Новобузького РЦ ПМСД) від 19.10.2016 року;

- копія медичної картки ОСОБА_6 із записом лікаря від 09.09.2016 року;

- копія товарного чеку за придбання медикаментів від 09.09.2016 року (а.с. 17-25).

Відповідно довідки Новобузького РЦ ПМСД № 99/01-11 від 19.10.2016 року 09.09.2016 року біля 21.00 години сімейним лікарем здійснено виїзд до хворої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в АДРЕСА_2. При цьому, в довідці зазначено, що дитина потребувала термінового огляду в зв'язку з високою температурою. Проведення огляду та призначення лікування підтверджується записом в медичній картці від 09.09.2016 року (а.с. 22, 23).

Придбання медикаментів саме 09.09.2016 року підтверджується копією товарного чеку з аптеки (а.с. 25).

На підставі ст. 251 КУпАП вказані документи є доказами в справі та містять в собі дані, які мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції не надав їм належної оцінки, не зазначив про них у своїй постанові, тим самим допустив порушення вимог ст. 252 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що під час надання свідчень в суді свідок ОСОБА_3 пояснював, що був запрошений в якості понятого, проте протокол та пояснення від його імені поліцейськими були складені заздалегідь, а не в його присутності, та підписав документи, не ознайомившись зі змістом.

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Після проведення всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_2 п. 2.5. Правил дорожнього руху України вчинено ним в стані крайньої необхідності. ОСОБА_2 діяв в інтересах своєї дитини, для усунення небезпеки її здоров'ю. Заподіяна ним шкода у виді порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України є менш значною, ніж відвернена шкода у виді погіршення стану здоров'я малолітньої ОСОБА_6.

На підставі ст. 17 КУпАП особа, який діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративні відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова