Справа № 473/3493/16-п
Провадження № 3/473/603/2016.
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" грудня 2016 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря Данилевич Т.О.,

розглянув адміністративну справу, яка надійшла від Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.164 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2016 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла справа відносно громадянки ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до тексту протоколу серіїї АА № 530357 від 11 листопада 2016 року з 11 липня 2014 року по даний час громадянка ОСОБА_1 займається господарською діяльністю без державної реєстрації, а саме здійснює торгівлю продуктами харчування по вулиці Чубчика біля воріт комунального підприємства «Вознесенський ринок», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнала, та пояснила, що 11 листопада 2016 року в місті Вознесенську Миколаївської області біля воріт Вознесенського центрального ринку вона продавала яблука. Крім яблук, які є фруктами, інші продукти харчування вона не продавала. До липня 2014 року вона здійснювала торгівельну діяльність, як фізична особа підприємець. В липні 2014 року вона припинила реєстрацію підприємницької діяльності, так як торгівлю овочами та фруктами вона здійснює не систематично, а лише в осінній період року, і крім того вона вважає, що для торгівлі овочами та фруктами, які нею вирощені самостійно, не потрібно ліцензування та відкриття підприємницької діяльності, в зв`язку з чим просила суд провадження у справі закрити.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 зазначеного Кодексу, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол серіїї АА № 530357 від 11 листопада 2016 року, інші письмові матеріали справи, а саме: пояснення свідка ОСОБА_2, який стверджував, що майже кожного дня він буває біля воріт Вознесенського ринка, та баче, як кожен день громадянка ОСОБА_1 здійснює торгівлю на вулиці Чубчика біля воріт ринку. /а.к.п. 2/, заяву виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, в якій повідомлено, що по вулиці Чубчика здійснює незаконну торгівлю громадянка ОСОБА_1, яка 11 липня 2014 року припинила свою підприємницьку діяльність. /а.к.п. 3/, постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року по адміністративній справі № 473/3077/16-п, відповідно до якої громадянку ОСОБА_1 в жовтні 2016 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, але провадження у справі за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП було закрито, в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в її діях. /а.к.п. 4/, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

За текстом протоколу про адміністративне правопорушення, суть правопорушення, яке поставлено у провину громадянці ОСОБА_1, згідно з протоколом, залишилася невизначеною через відсутність конкретизації виду продуктів харчування, якими вона здійснювала торгівлю, а також посилання на нормативні акти, які на думку посадової особи Вознесенського відділу поліції, що склала протокол, передбачають отримання дозвільних документів на зайняття відповідною діяльністю та її державну реєстрацію.

При розгляді адміністративної справи, суд не може вказати в постанові за адміністративною справою дати вчинення адміністративного правопорушення з 11 липня 2014 року по 11 листопада 2016 року, та вид господарської діяльності торгівля продуктами харчування, так як ОСОБА_1 в судовому засіданні запевняла, що вона під час складання відносно неї даного протоколу про адміністративне правопорушення здійснювала торгівлю яблуками, тобто реалізацію овочів та фруктів. Також вона заперечувала систематичність та тривалість вчиненого діяння в період з 11 липня 2014 року по 11 листопада 2016 року. В даному випадку суд буде виходити за межі істотних обставин вчинення суті правопорушення, які вказані в тексті протоколу про вчинення правопорушення, що є неприпустимим. Висновок про здійснення цієї діяльністі громадянкою ОСОБА_1, без документів на право заняття господарською діяльністю, в тексті протоколу про адміністративне правопорушення, не вмотивоване в звязку з відсутністю посилань на відповідні нормативні акти.

Такими чином, протокол про адміністративне правопорушення у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніві, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь громадянки ОСОБА_1, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає ряд самостійних дій, які становлять порушення порядку провадження господарської діяльності: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція зазначеної норми закону є бланкетною, оскільки відсилає до інших норм (правил). Тому є обов'язковим посилання в протоколі як на певний вид господарської діяльності, так і на конкретні норми (правила), які порушені.

Форма та обов'язкові складові змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ст.256 КУпАП. В протоколі, зокрема, зазначаються суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суть вчиненого правопорушення в протоколі зазначена некоректно, оскільки не вказано якими саме продуктами харчування, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання здійснювала громадянка ОСОБА_1, а також не конкретизовані які саме норми (правила), які регламентують порядок проведення такої господарської діяльності, порушено нею.

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діянні громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за наведених в цьому протоколі обставин.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діянні громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суд виходить із також із вимог ст..251 КУпАП, відповідно до якої, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказів, які б свідчили про те, що реалізуючи 11 листопада 2016 року яблука, громадянка ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарської діяльності, саме в період з 11 липня 2014 року по 11 листопада 2016 року, ні ініціатором складення протоколу, яким є виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, ні Вознесенським відділом поліції не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах, досліджених судом в судовому засіданні, та не знайшло свого відображення в поясненнях свідка ОСОБА_2, та заяві виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, щодо періоду вчинення адміністративного правопорушення громадянкрою ОСОБА_1 саме в період з 11 липня 2014 року по 11 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому часом вчинення правопорушення вказано період з 11 липня 2014 року по 11 листопада 2016 року, що заперечується громадянкою ОСОБА_1, та вказується нею в судовому засіданні, що вона здійснює торгівлю овочами та фруктаи сезонно, тобто восени, і то не постійно і не регулярно, що є одними із обов'язкових ознак господарської діяльності.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 530357 від 11 листопада 2016 року, складений відносно громадянки ОСОБА_1 неможливо визнати процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

З огляду на наведені обставини, на порушення вищевказаних вимог ст..256 КУпАП, дії, що поставлені громадянці ОСОБА_1 у провину, фактично не визначені та неконкретні, що позбавляє можливості надати їм вірну правову оцінку під час розгляду адміністративної справи в судовому засіданні.

Таким чином, висновок протоколу про адміністративне правопорушення, про наявність в діях громадянки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Відповідно ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 ГК України, відповідно до якої під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Ознаками господарської діяльності є, зокрема, систематичність.

Статтею 55 ГК України визначено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч.1 ст.58 ГК України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних норм, відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП за наведених обставин настає лише в разі доведення діяльності особи, направленої на отримання доходу, та така діяльність потребує ліцензування.

В матеріалах адміністративної справи, надана інформація, яка доводена в судовому засіданні, що громадянка ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 11 липня 2014 року, як фізична особа підприємець.

При зазначених обставинах дії громадянки ОСОБА_1, яка заперечувала те. що вона з 11 липня 2014 року по даний час займається господарською діяльністю без державної реєстрації, а саме здійснює торгівлю продуктами харчування по вулиці Чубчика біля воріт комунального підприємства «Вознесенський ринок», не підлягають кваліфікації за ч.1 ст.164 КУпАП, так як дані дії громадянки ОСОБА_1 в жовтні та листопаді 2016 року, спрямовані на торгівлю овочами та фруктами, вирощеними нею особисто, носять сезонний, та не систематичний характер, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст. ст. 283 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області, на неї може бути внесений протест прокурором на протязі 10 днів з дня винесення постанови, у встановленому законом порядку.

Суддя О. Е. Дробинський