Провадження № 33/780/743/16 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 147 05.12.2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Димарецький В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2007 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2007 року громадянина,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Вказане вище адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 за наступних обставин.

18.08.2007 року працівниками ДАІ був затриманий ОСОБА_2 під час керування автомобілем ВАЗ - 2103, д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі села Бугаївки о 11 год. 40 хв. в стані алкогольного сп'яніння.

Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

20 вересня 2016 року постановою Апеляційного суду Київської області відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з підстав не наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На постанову суду першої інстанції ОСОБА_2 подав повторно апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати та провадження по справі закрити. Обґрунтовуючи скаргу, апелянт вказує на те, що про дану постанову суду від 17.09.2007 року йому стало відомо на початку листопада 2016 року, коли він звернувся до МРЕО по питанню зняття з обліку транспортного засобу, тому з цих підстав також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. 15.11.2016 року він звернувся до суду за роз'ясненням на, що отримав копію постанови. ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що розгляд даної справи судом першої інстанції був проведений без його участі, так як він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи приходжу до висновку про необхідність відмови ОСОБА_2 у поновленні строку на подачу апеляційної скарги та повернення йому апеляційної скарги, оскільки переконливих доказів пропуску строку (9 років) на оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 17.09.2007 року, матеріали справи не містять.

Разом з тим, приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також те, що станом на час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (2007 рік), за ч.1 ст. 130 КУпАП відповідно до вимог ст. 287 КУпАП постанова суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягала.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 подана на рішення, яке не підлягало оскарженню, а тому її необхідно повернути скаржнику.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

Постановив:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2007 року щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернути її автору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Димарецький В.М.