П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2016 Справа №607/10696/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2016р. серії АП1 №963451 громадянин ОСОБА_1 11.09.2016р. о 23 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Живова,28А, керував автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатору «Драгер Алкотест 6810» відмовився. В приміщенні КУТОР Тернопільського ОНД від проходження огляду на стан алкогольного спяніння також відмовився, номер відмови 1270. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2016р. серії АП1 №963451 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адмінправопорушенні не визнав та пояснив, що він залишив свій автомобіль на вул. Живова, та із знайомими сиділи у кафе, що і не заперечується, вживав алкогольні напої. Вийшовши покурити, побачив, що до машини підїхали працівники поліції, так як машина була розташована коло автобусної зупинки. Він передзвонив своєму знайомому, щоб відігнати автомобіль, забрав із машини свої речі, документи і гроші. Коли він знаходився в салоні автомобіля, до нього підїхав інший поліцейський екіпаж і працівники поліції вказали, щоб він пройшов тест на визначення стану алкогольного спяніння, оскільки в нього наявні всі ознаки алкогольного спяніння та за їхніми твердженням він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. В звязку із тим, що його не було зупинено працівниками поліції, в момент вживання алкоголю він не керував автомобілем, тому проходити огляд на визначення стану спяніння відмовився.

Згідно пояснень ОСОБА_2, надані інспектору поліції 12.09.2016р. вбачається, що близько 00 год. 30 хв. працівники поліції попросили засвідчили те, що водій автомобіля «ВАЗ-2107» відмовляється від проходження тесту на визначення стану спяніння на місці та в КУТОР.

Згідно пояснень ОСОБА_3, надані інспектору поліції 12.09.2016р. вбачається, що близько 00 год. 30 хв. працівники поліції попросили засвідчити те, що водій автомобіля «ВАЗ-2107» відмовляється від проходження тесту на визначення стану алкогольного спяніння та в КУТОР.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав покази, з яких слідує, що 12.09.2016р. близько 22 год. до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_1 і попросив забрати його автомобіль, який перебував коло автобусної зупинки. Приїхавши на місце зупинки побачив, що з ним спілкуються працівники поліції. Коли він хотів забрати автомобіль, ОСОБА_1 сів у салон і забирав речі, гроші, документи. Після чого, приїхав ще один екіпаж поліції і працівники сказали, щоб ОСОБА_1 предявив документи на автомобіль для перевірки, оскільки за їх твердженням ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. В подальшому, між ними виникла суперечка і вони посадили його в службовий автомобіль і поїхали.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що вона знаходилася 12.09.2016р. у вечірню пору в кафе «Ной» на вул. Живова. ОСОБА_1 вийшов курити і побачив, що біля його автомобіля перебували працівники поліції. Так як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, він передзвонив до знайомого, щоб забрати автомобіль. Коли ОСОБА_1 сидів у машині і забирав гроші, документи, підїхали працівники поліції і сказали, щоб він предявив документи. ОСОБА_1 відмовився предявляти будь-які документи, оскільки вказав, що автомобілем не керував. Після чого між ними виникла суперечка, він сів у службовий автомобіль і поїхали в невідомому напрямку.

При огляді долученого відеозапису із камери відеореєстратора не вбачається, що ОСОБА_1 12.09.2016р. по вул. Живова,28А, керував автомобілем, був зупинений працівником поліції та відповідно відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.09.2016р. №963451.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) складені працівником поліції не при зупиненні водія ОСОБА_1, свідки, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння не бачили, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції і на місці зупинки відмовився від проведення огляду. Патрульними поліції не було зафіксовано факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому адміністративну справу слід закрити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2016р. серії АП1 №963451 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.