П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08.07.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Симаченко Л. І. розглянув адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

звільнений від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП із закриттям справи на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням усного зауваження.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 8 квітня 2016 року, о 10 - й годині 30 - ти хвилинах, в приміщенні магазину «Чарда», який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 83 А в с. Горбок Іршавського району Закарпатської області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянки ОСОБА_1. Враховуючи фактичні обставини справи та те, що ОСОБА_2 розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, є інвалідом другої групи, суд визнав правопорушення малозначним та звільнив особу від відповідальності з оголошенням усного зауваження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити їй строк на оскарження постанови, зазначаючи, що про час та місце розгляду справи не була повідомлена, а копію постанови отримала 16 травня 2016 року. Постанову суду просить скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним за ст. 173 КУпАП з накладенням стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Вказує, що суд не прийняв до уваги, що він вчинив правопорушення під час виконання нею службових обовязків голови земельної комісії Доробратівської сільської ради. Вважає, що наявність у ОСОБА_2 2 - ї групи інвалідності не є підставою для його звільнення від відповідальності. Просить врахувати, що він не визнав винуватості, не розкаявся і не вибачився.

Переглянувши справу в межах апеляційної скарги, у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про день, час і місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується даними реєстру рекомендованої судової кореспонденції та поштових повідомлень про вручення повісток, перевіривши матеріали справи, доводи апеляції та додаткові документи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 268 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, їх оцінки, яка ґрунтується на зазначених вимогах закону та вирішення справи у точній відповідності із законом. Передбачений ст. 279 КУпАП порядок розгляду адміністративної справи судом був дотриманий.

Фактичні обставини правопорушення встановлені правильно і підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення № 012171 від 8 квітня 2016 року, поясненнями ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5. ( а. с. 1, 3, 4, 5 ).

З пояснень даних осіб вбачається, що подія, о якій йдеться в постанові суду, мала місце в приміщенні магазину «Чарда», який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 83 А в с. Горбок Іршавського району Закарпатської області, о 10 - й годині 30 - ти хвилинах 8 квітня 2016 року. Зазначені в постанові свідки були очевидцями події, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та з даними протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні дрібного хуліганства за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення визнав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом безпідставно не враховано факт вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій щодо неї як особи, яка виконувала службові обовязки є необґрунтованими, оскільки суд не мав права вийти за межі предявленого особі обвинувачення, яким є протокол про адміністративне правопорушення. Отже, якщо протокол складений за ст. 173 КУпАП, то суд може, дослідивши докази, визнати особу винною, або невинною в межах предявленого обвинувачення. У разі незгоди потерпілою стороною з кваліфікацією вчиненого вона могла звертатись до правоохоронних органів із відповідними заявами. Однак, в матеріалах справи такі заяви відсутні, даних про те, що ОСОБА_1 оспорювала протокол про адміністративне правопорушення немає.

Таким чином, дії ОСОБА_2 згідно з висунутим у протоколі про адміністративне правопорушення обвинуваченням судом правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство.

Що стосується застосування ст. 22 КУпАП, то судом враховано характер вчиненого правопорушення та особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав винуватість, позитивно характеризується, є інвалідом другої групи. Відповідно до загальних правил накладення стягнення суд зобовязаний враховувати в сукупності як характер правопорушення, так і ступінь вини порушника, його особу, у тому числі дані про інвалідність, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Отже, суд правильно врахував ці обставини при вирішенні питання про звільнення особи від відповідальності.

Щодо вимог апелянта про накладення стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб, то такі суперечать вимогам закону, оскільки адміністративний арешт не може бути застосовано до неповнолітніх, інвалідів першої та другої груп, вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до 12 років, до військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів.

Таким чином, враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_6