Справа № 362/5561/16-п
Провадження № 3/362/1591/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.11.2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Андрушки Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, начальника циклової комісії військово-спеціальних дисциплін зенітно-ракетних військ в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п. 4 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом № 36 про адміністративне правопорушення від 02.11.2016 року, ОСОБА_1 , виконуючи функції члена комісії з питань державної таємниці в/ч НОМЕР_1 3 і 10 жовтня 2014 року приймав участь в розсекречуванні матеріальних носіїв інформації, створених і засекречених в інших установах ЗС України, а також секретних видань, створених за часів колишнього СРСР, які мають грифи секретності «Совершенно секретно» і «Секретно»; чим порушив вимоги статті 15 Закону та пункту 166 Порядку № 939, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В суд для дачі пояснень ОСОБА_1 не прибув.

Разом з цим, перевіривши вказаний протокол на його відповідність вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, прихожу до таких висновків.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються також і протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення також зазначається час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Натомість, суть адміністративного правопорушення викладена у протоколі таким чином, що не відображає складу правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Зокрема, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 212-2 КУпАП полягає в порушенні законодавства про державну таємницю, а саме:

-надання грифа секретності матеріальним носіям конфіденційної або іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці;

-ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю;

-безпідставне скасування чи зниження грифа секретності матеріальних носіїв секретної інформації.

Проте, викладаючи суть адміністративного правопорушення, особа, яка склала протокол, обмежилась формальним зазначенням у вигляді перерахування статті і пункту норм законодавства, які на її думку, порушила особа відносно якої складено протокол (порушив вимоги статті 15 Закону та пункту 166 Порядку № 939).

Тобто, викладена суть адміністративного правопорушення не містить опису об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, особі, яка склала протокол необхідно, враховуючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, зміст вчиненого ОСОБА_1 діяння та роз`яснення надані у Листах Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 та від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11 про те, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності; триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності), зазначити у протоколі конкретний час вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання щодо його кваліфікації, як триваючого.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норма пункту 2 статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому його слід повернути особі, яка його склала для належного оформлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за п. 4 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України для належного оформлення.

Роз`яснити, що відповідно до частини другої статті 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, після належного оформлення протоколу, його необхідно пред`явити особі відносно якої складено протокол для ознайомлення та підписання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя