Справа №359/8545/16-п
Провадження № 3/359/2881/2016
Протокол №0632/125120101/16
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року м. Бориспіль
07.10.2016 року в 13 год. 45 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Б» ДП МА «Бориспіль» громадянин
ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_5, який відлітав літаком авіакомпанії
«КLМ» з України, до Польщі, м. Варшава, рейсом «МАУ» № Р8 0801 1386 та своїми діями
обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим,
відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний
кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними
платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо
ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне
Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного
митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу
України громадянину було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він
відповіла, що має до 10 000 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред'явити всю валюту. Громадянином було видано готівку в розмірі 10 805 євро, 700 доларів США та 5 120 грн. що знаходились в одному з відділень чоловічої сумочки пасажира (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_6, зазначена готівка належить йому особисто і призначалась для особистих потреб. Пасажир обрав проходження митного контролю зеленим коридором, де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті). З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 805 євро, 700 доларів США та 5 120 гривень. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці не звертався. Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Б» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для не резидентів України відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України.
У звязку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил №0632/125120101/16 один примірник якого вручено під підпис громадянці ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
В судовому засіданні представник правопорушника зазначив, що грошові кошти, які ОСОБА_4 перевозив через митний кордон України, є частково його заробітної платою, отриманою законним шляхом відповідно до умов контракту, та частково його власними коштами, що були ввезені в Україну у 2013 році (що підтверджує декларація 2013 року про ввезення в Україну 70 000 Євро). ОСОБА_4 працює в українській компанії ТОВ «СІКІНВЕСТ ГРУП» (ідентифікаційний номер юридичної особи 35474466) на посаді директора з 2012 року на підставі відповідних дозволів на працевлаштування, які отримує щорічно в Харківському Центрі зайнятості. ОСОБА_4 отримує заробітну плату в компанії сам та надає робочі місця українським громадянам, сплачуючи заробітну плату, підтримує економічний розвиток України, сплачуючи встановлені українським законодавством податки та збори. Окрім особистої праці в Україні ОСОБА_4 здійснює іноземні інвестиції в Україну, шляхом заснування підприємств, в тому числі є учасником компанії ТОВ «СІКІНВЕСТ ГРУП», чим максимально намагається сприяти розвитку та збагаченню України. Окрім того, 31 березня 2011 року ОСОБА_4 призначено Почесним консулом України в м.Крань (ОСОБА_3 Словенія), про що Міністерством Закордонних справ України із ним укладено Угоду про функції та обовязки Почесного консула. 14 березня 2012 року ОСОБА_4 було офіційно відкрито консульську установу України, а саме - Почесне консульство України в Словенії. Він виконує обовязки Почесного консула України в м.Крань (ОСОБА_3 Словенія) по сьогоднішній день. Відповідно до п. 4.1. Угоди, як Почесний консул, ОСОБА_4 зобовязаний, окрім основних, виконувати ряд додаткових, в тому числі покладених на нього фінансових, умов. Враховуючи той факт, що в Україні тимчасово обмежено повернення іноземних інвестицій та відповідних доходів від таких інвестицій, ОСОБА_4 змушений фінансувати видатки на утримання Почесного консульства України за рахунок своєї заробітної плати чи вивозити в Словенію кошти, які були ним раніше ввезені в Україну. А отримані від інвестицій в Україні кошти спрямовувати на розвиток українського бізнесу та утримання його багатодітної сімї. 29 березня 2003 року ОСОБА_4 одружився з громадянкою України - Кобзєвою (післі одруження - ОСОБА_4) ОСОБА_7, з якою в Україні вони народили дітей - Аніту (2007 р.н.), Кристину (2004 р.н.) та Федіра (2009 р.н.). Всі вони є громадянами України і проживають із ОСОБА_4 та їхньою матірю в місті Харкові в Україні, де і навчаються у школі. Тому, прошу суд взяти до уваги, що цільовим призначенням коштів, які були вилучені в ОСОБА_4, було направлення коштів на потреби Почесного консульства України в м. Крань (ОСОБА_3 Словенія), з урахуванням ще й того факту, що в листопаді 2016 року Почесне консульство України в м.Крань приймало безпосередню участь в організації зустрічі Президента України в Словенії. ОСОБА_4, поважаючи закони України, визнає свою вину у вчиненні митного правопорушення, щиро розкаюється та просить суд не конфісковувати грошові кошти, з урахуванням того: що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, порушення митних правил мало місце з необережності, а грошові кошти є його заробітною платою; що він виконує функції та обовязки Почесного консула України на так би мовити волонтерських засадах, без жодної винагороди та направляє власну заробітну плату та власні кошти на фінансування витрат українського консульства в Європейській країні; що він утримує багатодітну сімю в Україні; що він згоден з накладенням штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та негайно після його накладення має намір сплатити суму штрафу. У цьому звязку представник ОСОБА_4 просив суд взяти до уваги вищевказані пом'якшувальні та виключні обставини відповідальності особи та нормативи Європейського законодавства й не конфісковувати у нього вилучену валюту.
Представник митниці просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти, оскільки це передбачено санкцією ст. 471 МК України.
Заслухавши пояснення представника правопорушника, представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Так, громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 допустив порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
З цього приводу у суду достатні підстави для визнання громадянина ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 07.10.2016 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення ним митного правопорушення, склад якого визначено указаною нормою Кодексу.
Вина правопорушника, окрім особистого його визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена безпосередньо в суді.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Правопорушення, яке вчинив громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 805 євро, 700 доларів США та 5 120 грн., що підлягає обов'язковому декларуванню.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 полягає в недекларуванні валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Вивезення даної суми з України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні валюти, громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу. При цьому у судовому засіданні представник митниці не довів, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Їх пояснення щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст.471 МК України, як обов'язкове.
Шкода, яку громадянин ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби він вивіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території іншої держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки він не зазнав ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 «індивідуальний надмірний тягар».
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
Крім того, суддею додатково враховано, що ОСОБА_4 є почесним консулом України в ОСОБА_3 Словенія, й здійснює заходи щодо підтримання та розвитку відносин між країнами, та здійснює дипломатичну допомогу громадянам України, які перебувають на території ОСОБА_3 Словенія.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
При прийнятті рішення суддя враховує указані представником правопорушника та встановлені в суді обставини. При перевірці їх встановлено, що дійсно грошові кошти, які перевозив ОСОБА_4 через митний кордон України, є частково його заробітної платою та частково його власними коштами, що були ввезені в Україну у 2013 році (що підтверджує декларація 2013 року про ввезення в Україну 70 000 Євро). Вилучена валюта ввозилась на територію України для потреб Почесного консульства України в м. Крань (ОСОБА_3 Словенія), отримані від інвестицій в Україні кошти спрямовував на розвиток українського бізнесу та утримання його багатодітної сімї.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці, представника правопорушника, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушницю має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності, вперше, вилучена валюта потрібна для потреб Почесного консульства України в м. Крань.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4 в подальшому.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути громадянина ОСОБА_3 Словенія ОСОБА_4, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 8, 9 Конституції України, Європейською Конвенцією «Про захист прав і основних свобод людини», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_4 (Brezovnik Sandi), ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина ОСОБА_3 Словенія визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк