Номер провадження 3/754/4692/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, направленим Начальником Деснянського Управління поліції ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27.10.2016 року о 23 год. 00 хв. не знаходився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, згідно встановленого адміністративного нагляду відносно нього Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.12.2015 року, що підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення АА №288329 від 02.11.2016 року з додатками, порушивши правила адміністративного нагляду після накладення адміністративного нагляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, враховуючи Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.12.2015 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що під час перевірки знаходився вдома та відпочивав, про що в поясненнях зазначив особисто.

Згідно ст. 187 КУпАП порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, судом встановлено, що у порушення вищезазначених вимог протокол про адміністративне правопорушення АА №288329 від 02.11.2016 року не містить суті адміністративного правопорушення у розумінні змісту ст. 187 КУпАП та будь-яких фактичних даних на підтвердження події і складу даного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги обставини, установлені при розгляді справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 187, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, закрити за відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Петріщева І.В.