АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю:представника ОСОБА_2 ОСОБА_3; представника митниці ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3на постанову Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія АВ №212191, виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 16.02.2001 року, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 486 186,21 гривень з конфіскацією предметів правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 486 186,21 гривень і конфісковано предмети правопорушення, а саме; транспортні засоби «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодами № WDB9066351S173014, № WDB9066351S178807, № WDB9066351S188671, № WDB9066351S190485 та № WDB9066351S178805.

При обставинах, викладених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон автомобілів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України як підстави для переміщення товару через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості вищезазначених товарів, а саме: перемістив транспортні засоби «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодами № WDB9066351S173014, № WDB9066351S178807, № WDB9066351S188671, № WDB9066351S190485 та № WDB9066351S178805 загальною вартістю 486 186,21 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів - актів прийму-передачі від 04.11.2013 № 32/13, № 33/13, № 34/13, № 35/13, № 36/13, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, 13 жовтня 2016 року представник ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у звязку з відсутністю складу та події правопорушення та закрити провадження по справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку представник вказує, що ОСОБА_2 до суду не було належним чином викликано, оскільки останній не отримував ніяких листів, повісток чи СМС про слухання справи та в матеріалах справи підтвердження також відсутнє. Про дане рішення суду ОСОБА_2 дізнався з Єдиного реєстру судових рішень, після чого представник ознайомився з матеріали справи та підготував апеляційну скаргу. Просив звернути увагу, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження як відправлення виклику так і отримання ОСОБА_2 вказаної інформації.

Такожобґрунтовуючивимоги апеляційної скарги зазначає, що ніяких неправдивих відомостей ОСОБА_2 не зазначав, а вказав дані, які були зафіксовані в документах (відповідно до висновку експерта), а питання щодо ціни договору повинні органи митного контролю вирішувати з компанією «Rigas Taksometru parks AS» в особі директора Каспарса Муйжниекса, який є продавцем товару та громадянином України ОСОБА_5 покупцем, який погодився з встановленою ціною в розмірі 7000 євро, яка була оговорена з вищевказаною компанією та зафіксована документально.Вважає, що він подав правдиві документи у звязку з чим у його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

На думку представника судом було порушено вимоги ст. 467 МК України та ст. 38 КУпАП, та безпідставно було накладено адміністративне стягнення.

Представник вказує, що суд не звернув уваги, що посадовими особами митних органів в порушення вимог ч.1 ст.494 МК України та ч.1 ст.363 МК України тривалий час з дня порушення митних правил не складено протокол та тривалий час матеріали не направлялися до суду, а були направлені лише після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, а суд при цьому розглянув справу лише через місяць, не зясувавши усіх обставин по справі.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу представник митниці ОСОБА_4 вважала, що постанова суду є законною та мотивованою, а тому просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, який підтримав в повному обсязі апеляційні скарги та просив їх задовольнити, думку представника Дніпропетровської митниці ДФС, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення підлягає задоволенню, сама апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, так як в матеріалах справи відсутні будь які дані про повідомлення правопорушника про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, докази того, що ним було отримано повідомлення, відсутні.

У відповідності дост.531 МК Україниоднією з підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є, зокрема, необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Згідно ч.8ст.294 КУпАПза наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

В свою чергу, згідно положень ч.1ст.486 МК України(2012 року) завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням, а у відповідності дост.489 МК України(2012 року) при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дані норми перекликаються з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду, допущеної судом першої інстанції.

При провадженні в справі щодо ОСОБА_6 митним органом була допущена істотна неповнота, яка перешкодила всебічному та об'єктивному розгляду справи, і яка залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Так ОСОБА_6 ставиться в вину переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органові як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення вартості товару, а саме з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів: акти прийму-передачі від 04.11.2013 № 32/13, №33/13, № 34/13 №35/13, №36/13, та митні декларації для письмового декларування від 07.11.2013 № б/н.

Як доказ того, факту, що надані документи ОСОБА_6 містять неправдиві відомості, митним органом Латвійської Республіки надані відповідь, разом з копіями документів.

Серед вказаних документів наявна лише копія контракту № 031013 між компанією «RigasTaksometruparksAS» в особі директора Каспарса Муйжниекса та ОСОБА_7 про купівлю-продаж транспортних засобів та додаток до нього специфікація №1 з переліком транспортних засобів, які підтверджують намір продати з однієї сторони та здійснити купівлю з іншої сторони автомобілі за 9 000 євро за кожен.

Доказів того факту, що за вказані автомобілі була сплачена сума зазначена в специфікації, митним органом Латвійської Республіки, не надані.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 просив суд врахувати, що ОСОБА_6 при здійсненні цих операцій, був лише перевізником транспортних засобів, з договором між ОСОБА_5 та фірмою «Rigas», додатками він не був ознайомлений та їх не бачив. Стверджував, що ним та представником фірми «Rigas» Юрісом ОСОБА_8 були підписані акти здачі-прийому, які свідчили про вартість придбаних автомобілів, а саме 7 000 євро кожний. Саме на підставі цих актів, які були підписані в тому числі представником фірми продавця та містили печатки, в подальшому ним і в митних деклараціях для письмового декларування була зазначена вартість кожного з автомобілів 7 000 євро.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що дійсно акти здачі-прийому надані ОСОБА_6 митним органам України при перетині кордону на кожний автомобіль містять підписи представника фірми «Rigas» ОСОБА_8 з однієї сторони і ОСОБА_6 з іншої, а також кожен акт містить печатку АТ «Ризького таксомоторного парку». Доказів того, що за вказані автомобілі була сплачена інша сума, представниками митниці, не надано.

Отже оскільки суб'єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення так як в його діях відсутній прямий умисел.

Аналіз, наявних в матеріалах адміністративної справи доказів, свідчить про недоведеність того факту що ОСОБА_6, надаючи при перетині кордону акти прийому-передачі та митні декларації для письмового декларування, знав про недостовірність інформації щодо вартості автомобілю, який ним перевозився.

Підстав, які б надавали йому право сумніватися в підписаних ним та представником фірми продавця актів здачі-прийому автомобілів, які ним в подальшому були перевезені через митний кордон, у ОСОБА_6 не було, оскільки вказані акти були підписані вповноваженою на те особою та містили печатки АТ «Ризького таксомоторного парку».

Доказів того, що ОСОБА_6 як перевізник транспортних засобів, знав про умови контракту фірми «Rigas» з ОСОБА_5, митними органами не надано.

Ні з протоколу про порушення митних правил № 0020/110000014/16, ні з будь-яких інших доказів, не підтверджується, що ОСОБА_6 було відомо про недостовірність інформації щодо вартості товару.

При розгляді справи в суді першої інстанції, судом не враховано наявність вказаних фактів, надана невірна оцінка доказам та залишено поза увагою ряд процесуальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, вирішує питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги процесуального закону судом першої інстанції не були дотримані та виконані в повному обсязі, оскільки поза увагою районного суду залишився факт наявності істотних протирічь між викладеними в складеному відносно ОСОБА_6 протоколі про порушення митних правил відомостями та даними, які слідують з наявних в матеріалах справи документів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2015 року на адресу Державної фіскальної служби України надійшло звернення з митниці Литовської Республіки, разом з копіями відповідних документів, в якому даний митний орган, у звязку з проведенням перевірки за незакінченою митною процедурою на підставі експортної декларації № 14LTKR2000EK00BD07 від 05 лютого 2014 року, просить надати інформацію, яка б підтверджувала факт декларування в митних органах України автомобілю марки Mercedes VIN № WDB9036731R817226.(а.с.15-16)

За результатами опрацювання Департаментом аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України вищезазначеного звернення отримані з митного органу Литовської республіки документи 13 жовтня 2015 року за вихідним № 7/99-99-26-03-03-17 були надіслані на адресу Дніпропетровської митниці ДФС для проведення відповідної перевірки.(а.с.17)

Дніпропетровською митницею ДФС дані документи із вказівкою проведення перевірки отримані 18 грудня 2015 року за вхідним № 2535/8/3-03, що вбачається із супровідного листа (а.с. 18).

Разом з тим, з протоколу про порушення митних правил, складеному 29 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 483 МК України, слідує, що підставою проведення Дніпропетровською митницею ДФС обставин ввезення ним на митну територію України транспортного засобу, став лист з Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України, який Дніпропетровською митницею ДФС був отриманий 18 грудня 2015 року.

Факт наявності в протоколі вищевикладених розбіжностей з документами, які містяться в матеріалах справи, виключав можливість прийняття даного протоколу до розгляду, оскільки встановлення моменту початку проведення митним органом перевірки ввезення на митну територію України товару має істотне значення для правильного вирішення справи, в тому числі, для зясування питання можливості накладення на правопорушника адміністративного стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 467 МК України.

Всім вищевикладеним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки, тоді як виправити недолік складеного відносно ОСОБА_6 протоколу про порушення митних правил на стадії апеляційного розгляду неможливо.

Доводи представника щодо порушення судом при винесенні судового рішення строків, передбачених для притягнення особи до відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст.467 МК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_6, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року щодо ОСОБА_2, задовольнити та поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 486 186,21 гривень з конфіскацією предметів правопорушення, а саме; транспортних засобів «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодами № WDB9066351S173014, № WDB9066351S178807, № WDB9066351S188671, № WDB9066351S190485 та № WDB9066351S178805.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_2, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1