Єдиний унікальний номер 243/7628/16-п Номер провадження 33/775/181/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Ковалюмнус Е.Л., за участю прокурора Кулешова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Краснопілля Словянського району Донецької області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, працює секретарем Долинської сільської ради, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови судді, відповідно до рішень Долинської сільської ради Слов'янського району Донецької області від 06.11.2015 року № 7/1-2 ОСОБА_3 визнано депутатом Долинської сільської ради, у зв'язку з чим, згідно п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вона є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення. Також відповідно до рішення № 7/1-5 її було обрано секретарем цієї ради.

В той же час, 14.04.2016 року в приміщенні будівлі Долинської сільської ради, розташованої за адресою: Донецька область, Слов'янський район, с. Долина, вул. Виноградна, 1, сільським головою Бахмут М.І. було винесено на розгляд 6-ї сесії сільської ради 7 скликання питання про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_3. При цьому, ОСОБА_3 порушуючи вимоги статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом та секретарем сільської ради, не повідомила сесію про наявний в неї конфлікт інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене за ст.172-7 ч.1 КУпАП.

Крім цього, у той же час і в тому ж місці вона вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів - проголосувала «за» на сесії сільської ради під час вирішення питання про надання їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 ч.2 КУпАП.

В постанові суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_3 вчинила зазначені адміністративні правопорушення та призначив стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн..

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_3 просить скасувати зазначену постанову судді, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те що, судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені всі обставини справи. Також зі змісту протоколу слідує, що в ньому не зазначено що конкретно полягає суперечність між особистим інтересам правопорушниці та службовими повноваженнями, та що саме свідчить про виникнення реального конфлікту інтересів. Також суд не зазначив та не відобразив, що згідно п.п. 2,3 ч. 1 ст. 28 «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.п. 1,2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або колегіальному органу - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган.

Заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Під приватним інтересом розуміється будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, а реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Передбачений ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обов'язок ужити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів є особистим обов'язком ОСОБА_3 і має бути нею виконаний.

Слід зазначити, що суддя прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_3 вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки вона прийняла участь у голосуванні за надання їй матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати, тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до рішення Долинської сільської ради Сло'вянського району № 7/1-5 від 06.11.2015 року депутата ОСОБА_3 обрана секретарем Долинської сільської ради 7 скликання (а.с.12).

Також згідно протоколу скликання Долинської сільської ради від 14.04.2016 р. вбачається, що на порядок денний було винесено питання щодо надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати секретарю Долинської сільської ради ОСОБА_3, за прийняття рішення № 7/6 - 66 про надання матеріальної допомоги секретарю проголосували всі присутні на засіданні депутати, депутатів, які голосували проти або утримались від голосування, не було.

Наведені документи у сукупності підтверджують, що ОСОБА_3 знала про розгляд питання про надання їй матеріальної допомоги та не заперечувала проти цього, усвідомлювала, що має особистий інтерес у задоволенні питання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 у вищезазначеній ситуації не мала приватного інтересу, що судом не були встановлені конкретні факти, які б доводили наявність конфлікту інтересів, суперечать фактичним обставинам справи, оскільки ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не оспорювався факт обізнаності ОСОБА_3 щодо розгляду сесією сільради питання про надання їй матеріальної допомоги.

Також ОСОБА_3 в судовому засіданні першої інстанції визнала себе винною в повному обсязі у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, пояснила що не знала що повинна була повідомити про конфлікт інтересів.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, будучи особою, на яку розповсюджується дія Закону «Про запобігання корупції», не повідомила колегіальний орган - сільську раду, в якому вона працює, про наявність у неї реального конфлікту інтересів при розгляді сесією питання про надання їй матеріальної допомоги і вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, особисто проголосувавши за прийняття рішення сесією про надання їй матеріальної допомоги, тобто, про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч. 1 та ст. 172-7 ч. 2 КУпАП.

Таким чином, постанова судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_3 не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя