Провадження № 3/200/3931/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м.Дніпро, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, офіційно не працюючої, мешкає за адресою: м.Дніпро, ж/м Тополя-3АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП та ст.185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу серії АА №063521 від 17.09.2016 року, 16.09.2016 року о 23.30 год. ОСОБА_1 знаходячись на ж/м Тополя-3, буд.48 в м.Дніпро, порушувала громадський порядок і спокій громадян, вживала нецензурні образливі вирази в присутності поліцейського, чим скоїла правопорушення за ст.173 КУпАП.

Також, згідно до протоколу серії АА 063522 від 17 вересня 2016 року, 16.09.2016 року о 23.50 год. ОСОБА_1, знаходячись на ж/м Тополя-3, буд.48 в м.Дніпро, порушувала громадський порядок і спокій громадян, на вимогу інспектора УПП у м.Дніпропетровську старшого сержанта поліції ОСОБА_2 припинити правопорушення не реагувала, а також чинила опір при адміністративному затриманні, чим порушила встановлений порядок управління та скоїла правопорушення за ст.185 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушеннях не визнала та пояснила, що 16.09.2016 року десь о 23.30 год. вона із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та чоловіком приїхали до будинку №48 на житловому масиві Тополя-3 й сиділи на лавочці біля вказаного будинку та спілкуватися. Через деякий час приїхала карета швидкої допомоги та стали кричати сусіди з верхнього поверху, щоб відчинили двері до підїзду. Хтось щось відповів й виникла суперечка. Після чого підїхав патруль поліції та сказали, що від мешканців будинку надійшло повідомлення про те, що вони їм заважають спати.

Далі були викликані робітники поліції, які стали силоміць її затримувати, через що вона кричала, а потім знепритомніла. Були викликана бригада швидкої допомоги, які госпіталізували її до лікарні, де її було встановлено діагноз забій мяких тканей голови. Після чого вона із чоловіком поїхали до поліції, щоб написати заяву, однак протокол склали відносно неї.

Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.ст.185, 173 КУпАП, у звязку із чим просила закрити провадження у справі.

Опитаний свідок ОСОБА_3 підтвердив покази ОСОБА_1 й вказав, що співробітники поліції під час затримання ОСОБА_1 не пояснювала причин цього затримання та не складали на місці протокол.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 16.09.2016 року ввечері до будинку на житловому масиві Тополя-3, приїхала вона, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 й вирішили посидіти разом на вулиці та поспілкуватися. Через деякий час приїхала карета швидкої допомоги та стали кричати сусіди, щоб відчинили двері до підїзду. Хтось щось відповів на це, й виникла суперечка. Після чого як дверцята відчинила, бригада швидкої зайшла до підїзду. Одразу підїхала і інша карета швидкої допомоги. Після чого підїхав патруль поліції та сказали, що від мешканців будинку надійшло повідомлення про те, що вони порушили режим тиші. Після чого поліцейські стали наполягати, щоб ОСОБА_1 поїхала з ними до відділку, при цьому на наявність конкретних порушень з боку ОСОБА_1 поліцейські останній не предявляли, на що ОСОБА_1 сказала, що не може поїхати, так як в неї є дитина. На місці протокол відносно ОСОБА_1 не складали. Коли ОСОБА_1 відмовилася їхати до відділку, поліцейські повалили її на землю, намагалися одягнути на неї наручники. ОСОБА_1 знепритомніла, після чого була викликана карета швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_5 в суді підтвердив, що поліцейські не пояснювали причину затримання ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення, вважаю провину ОСОБА_1 не доведеною, у звязку із чим справа підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень за ст.173 КУпАП та за ст.185 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, яка передбачає злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Чинним законодавством визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Разом з тим дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції, яка має бути законодавчо обґрунтованою.

Вважаю, що встановлені під час розгляду обставини справи не можуть свідчити про законність та обґрунтованість розпоряджень працівника поліції, з наступних підстав.

Так, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 знаходилась біля будинку №48 на ж/м Тополя-3, де на вулиці спілкувалася із братом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та чоловіком. В подальшому виникла суперечка із сусідами, які викликали робітників поліції, які по приїзду робили їй зауваження, а після того як вона відмовилася їхати до відділку, силою повалили її на землю, намагалися одягти наручники, від чого вона втратила свідомість.

Дані обставини підтвердила опитані у суді свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Крім цього, ОСОБА_1 та вказані свідки ствердили, що робітники поліції не вказували на наявність в діях ОСОБА_1 якого-небудь правопорушення, протокол на місці не складали.

Із рапортів інспекторів, доданих до справи вбачається, що 16.09.2016 року о 23.30 год. патруль поліції прибув за місцем виклику, де виявили компанію осіб, стали вимагати від них припинити правопорушення. Однак ОСОБА_1 стали нецензурно висловлюватися та образливо лаятися в бік заявниці ОСОБА_6, чим ображала її людську гідність, на зауваження не реагувала та продовжувала протиправні дії, через що було прийнято рішення затримати ОСОБА_1 На їх дії по затриманню, ОСОБА_1 чинила опір, в результаті чого до неї був застосований фізичний вплив, ОСОБА_1 впала на землю, знепритомніла, і було викликано швидку допомогу.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Також, згідно чинного законодавства, опір проявляється у спробі вирватися при затриманні, перешкодження законному застосуванню сили.

Втім, судом при розгляді справи встановлено, що дії ОСОБА_1 не несли злісного характеру, так як останній на законних на те підставах поліцейськими не було зазначено, яке саме правопорушення вона вчинила, не складено на місці протокол відносно ОСОБА_1, а тому вважаю, що правових підстав, які б дозволяли працівникам поліції вчиняти дії по затриманню ОСОБА_1 та застосування фізичної сили, не існувало.

Крім того, наявні протоколи суперечать один одному. Оскільки, по протоколу за ст.173 КУпАП вказано, що ОСОБА_1 порушувала громадський порядок і спокій громадян, вживала нецензурні образливі вирази в присутності поліцейського, і в той же час чинила опір.

З урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.185 КупАП є не доведеною, а її поведінка під час подій 16 вересня 2016 року не є способом уникнення відповідальності за скоєне, а виключно правомірною формою захисту.

Крім того, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито обєктивну сторону адміністративного правопорушення, а викладені обставини є неконкретним, не зазначено, якому саме законному розпорядженню чи вимозі працівників поліції була вчинена злісна непокора, в чому полягає злісна непокора законним розпорядженням працівників поліції, в чому полягала ця вимога.

Таким чином, оскільки підрозділом поліції не надано до суду переконливих та достатніх доказів, що підтверджували б наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, вважаю за необхідне провадження по справі закрити.

Також, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення й за ст.173 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об'єктивної сторони хуліганство характеризується порушенням громадського порядку, а з суб'єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

В той же час, жодних даних, які б давали підстави вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП у справі немає.

Так, відповідно до протоколу, 16.09.2016 року о 23.30 год. ОСОБА_1 порушувала громадський порядок і спокій громадян, вживала нецензурні, образливі вислови в присутності поліцейського, знаходячись біля будинку №48 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпро.

Однак, як вбачається із письмових пояснень опитаних осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7, останні вказували, що їх спокій порушувала компанія людей, а не саме лише ОСОБА_1, відносно якої було і складено протокол за даним фактом.

При цьому, викладені в протоколі обставини нецензурного висловлювання ОСОБА_1 в присутності поліцейських, нічим крім рапортів не підтверджено, а надані у суді пояснення ОСОБА_1 та свідків свідчать, що такі дії ОСОБА_1 були лише її реакцією на зауваження та подальші дії поліцейських щодо її незаконного затримання, які вона вважала безпідставними.

Враховуючи наведене, обставини правопорушення, вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП є не доведеною, оскільки протокол про адмінправопорушення і матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні дрібного хуліганства, у звязку із чим справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП та за ст.173 КУпАП закрити за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Л.О. Татарчук