Справа № 274/5356/16-п Провадження № 3/0274/1170/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), розглянувши 02.12.16 р. матеріали, що надійшли з Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який народився 14.09.1976 р., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13.09.2016 р. о 03:20 в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Низгірецька, 10, керував мопедом Skymoto Next 50, д.н.з. НОМЕР_1, та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 395920 від 13.09.2016 р., актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями від 13.09.2016 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також поясненнями ОСОБА_1, наданими під час розгляду справи.

ОСОБА_1 пояснив, що, зокрема, він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки був тверезим, їхав з заробітків, які закінчились у нічний час, додому, поспішав, бо хотів спати. Алкогольні напої він не вживає взагалі більше року. У протоколі безпідставно зазначено, що в нього були ознаки сп'яніння, у письмових поясненнях свідків про ознаки сп'яніння нічого не вказано. Працівники поліції запропонували йому написати у протоколів, що випив пива, та пообіцяли відпустити. Будучи юридично необізнаним, він так і зробив, так як не знав, що за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння передбачена відповідальність, думав, що оскільки тверезий, то нічого не порушує. Просить не застосовувати до нього стягнення, оскільки розмір штрафу дуже великий, він не має постійного заробітку, має цивільну дружину та малолітню дитину від неї, яка перебуває на його утриманні, стягнення штрафу поставить родину у дуже складне матеріальне становище (на підтвердження чого надав копію сторінок трудової книжки, копію свідоцтва від 14.04.2014 р. про народження ОСОБА_4 та заяву від 24.11.2016 р. ОСОБА_5, у якій та, зокрема, це підтверджує, та посилається на важке матеріальне становище родини).

Відповідно до частини першої ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, зважаючи на пояснення ОСОБА_1, письмові пояснення від 13.09.2016 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у яких не зазначено, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп'яніння, приймаючи до уваги характеристики з місця реєстрації та місця проживання ОСОБА_1, з яких випливає, що той позитивно характеризується, у вживанні алкоголю (у стані алкогольного сп'яніння) не помічний, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не має права керувати транспортними засобами (посвідчення водія не видавалось, що підтверджується листом від 01.11.2016 р. № 3896 Територіального сервісного центру № 1842), враховуючи наявність у ОСОБА_1 на утриманні малолітньої дитини, Суд вважає за можливе визнати правопорушення, вчинене ОСОБА_1, малозначним.

Згідно зі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Таким чином ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, проте йому має бути оголошено усне зауваження.

Частиною другою ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 22, 130, 221, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області апеляційної скарги.

Суддя В.В. Корбут