Справа № 743/1403/16-п
Провадження №3/743/458/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Сташківа В.Б.,

при секретарі Нерус Н.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки справу, яка надійшла з ВПС "ДОБРЯНКА" Чернігівського прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянки України,

паспорт серії СТ 495623,

не заміжньої,

не працюючої,

зареєстрованої та періодично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

періодично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

такої, що не притягувалась до адміністративної відповідальності протягом року,

за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Інспектором ВПС "ДОБРЯНКА" Чернігівського прикордонного загону БЛАЖКІВОМ Р.І. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення (серія ПнРУ № 010568) передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП з наступною фабулою: " ОСОБА_1, 17 листопада 2016 року, о 00 год. 15 хв., перебуваючи в ППр. Нові Яриловичі, на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, відмовилась виконувати неодноразову законну вимогу військовослужбовця ДПС України, під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною кордону, а саме відмовилась надавати паспортний документ під час проходження прикордонного контролю".

Заслухавши показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 показала, що вона спільно проживає з ОСОБА_2. Маючи намір відвідати Литву, вони автобусом сполученням "КИЇВ-ВІЛЬНЮС" після 22 год. 16 листопада 2016 р. прибули в зону прикордонного контролю ППр. "Нові-Яриловичі" та о 23 год. 30 хв. вона пред'явила прикордонному наряду закордонний паспорт громадянина України. Через деякий час, близько 00 год. 00 хв. 17 листопада 2016 р. її запросили для перевірки інформації з бази даних Інтерполу про викрадення її закордонного паспорту. Вона працівникам прикордонної служби повідомила та надала документи, в т.ч. витяги з кримінального провадження та довідки слідчого про те, що в січні 2016 р. у неї, серед іншого, було викрадено паспорт громадянина України. При цьому, закордонний паспорт громадянина України у неї не викрадався. З незалежних від неї причин, працівниками українського бюро Інтерполу до бази була внесена недостовірна інформація про викрадення у неї закордонного паспорту. В лютому 2016 р. вона отримала новий паспорт громадянина України. Вона на підтвердження цьому телефонувала до Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівської області та до Ріпкинського ВП ЧВП в Чернігівської області, працівники поліції повідомили, що за базою АРМОР викраденим вважається "внутрішній" паспорт громадянина України. Зазначила, що з цього приводу вона спілкувалась з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка надавала їй закордонний паспорт для спілкування по телефону з поліцією. Зазначає, що закордонний паспорт у неї, окрім певних періодів, не перебував з 23 год. 30 хв. 16.11.2016 р. до того, як в денний час 17.11.2016 р. їй його не повернули представник військової прокуратури Тарасенко та представник Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_5. Заперечує те, що вона під час прикордонного контролю, добровільно забирала паспорт, а тим більш після цього не надавала його військовослужбовцям Державної прикордонної служби. Крім того, відносно неї складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП, та на його підставі виносилась постанова, яка нею оскаржена в судовому порядку. Надала суду протоколи особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.11.2016 р., на підставі яких у неї в примусовому порядку вилучались і "внутрішній" і закордонний паспорти. При цьому, вона з огляду на свою юридичну необізнаність не пам'ятає в межах, якої справи вказані протоколи були складені. При цьому, всі процесуальні документи складались 17.11.2016 р. у денний час. У зв'язку з тим, що нею не вчинялись будь-які дії, які б виражались у злісній непокорі законній вимозі військовослужбовцям ДПС України під час виконання ними службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, а навпаки надавався, разом з усіма пасажирами, паспортний документ о 23 год. 30 хв. 16.11.2016 р., просила провадження по справі про притягнення її за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу даного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він спільно проживає з ОСОБА_1, з якою їхав в Литву автобусом сполученням "КИЇВ-ВІЛЬНЮС". Вказує, що на вказаному автобусі вони після 22 год. 16 листопада 2016 р. прибули в зону прикордонного контролю ППр. "Нові-Яриловичі" та о 23 год. 30 хв. пред'явили прикордонному наряду закордонні паспорти громадян України. Через деякий час, ОСОБА_1 була запрошена для з'ясування обставин викрадення її закордонного паспорту. Він обізнаний з даною ситуацією та знає, що у ОСОБА_1 викрадався "внутрішній" паспорт громадянки України. Він не був очевидцем подій, які інкриміновані ОСОБА_1, так як він до неї підійшов о 00 год. 30 хв. 17 листопада 2016 р.. В його присутності ОСОБА_1 з'ясовувала питання з поліцією з приводу наявності в базі Інтерполу недостовірних даних про викрадення у останньої саме закордонного паспорту громадянина України. Заперечує той факт, що ОСОБА_1 не виконувала законні вимоги прикордонного наряду щодо надання паспортного документу, так як остання паспортний документ пред'явила о 23 год. 30 хв. 16.11.2016 р.. Автобус сполученням "КИЇВ-ВІЛЬНЮС", через деякий час, перетнув кордон, а вони ще розбирались по цим питанням до вечора 17.11.2016 р.. Після цього, вони, доплативши за квиток, перетнули кордон на наступному автобусі вказаним сполученням.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав, що він займає посаду інспектора ВПС Добрянка Чернігівського прикордонного загону та, в ніч з 16 на 17 листопада 2016 року, виконував службові обов'язки в пункті пропуску через ДКУ Нові Яриловичі. Близько 00 год. 17.11.2016 р., під час паспортного контролю пасажирів автобуса сполученням КИЇВ-ВІЛЬНЮС, спрацювала база даних бюро Інтерполу відносно пасажира ОСОБА_1 і, згідно алгоритму дій, інформацію про вказану особу необхідно було перевірити. Остання йому та ОСОБА_4 пояснювала про наявність помилки в базі Інтерполу, оскільки в неї був викрадений "внутрішній", а не закордонний паспорт. Проте, вони згідно відомчих актів, керуються в своїй діяльності базою Українського бюро Інтерполу, і для них не є обов'язковим бази АРМОР. Зазначає, що прикордонний контроль триває з моменту пред'явлення паспортного документу і до моменту повернення його, з метою перетину кордону. Після того, як ОСОБА_1 добровільно пред'явила закордонний паспорт, остання неодноразово забирала вказаний паспортний документ та відмовлялась його повертати, саме в цьому полягає дане адміністративне правопорушення. Вказане зафіксовано на відео, яке до справи не долучалось. Підтвердив, що протоколи особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.11.2016 р., складались в межах справи про притягнення ОСОБА_1 за ст. 202 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за здійснення злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону.

Згідно ст.. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:

-дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол;

-відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення);

-місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;

-нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

-прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є;

-пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

-інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У провадженні надання повної, детальної інформації щодо предявленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Європейського суду з прав людини: від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії»).

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП відкрите провадження у справі про адміністративне правопорушення припиняється в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Системно проаналізувавши показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, в сукупності з матеріалами справи, з вказаними нормами КУпАП, з практикою Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП викладена не конкретно, чим порушується право на захист ОСОБА_1, оскільки з неї не зрозуміло, який паспортний документ (громадянина України чи закордонний паспорт громадянина України) остання, о 00 год. 15 хв. 17.11.2016 р., відмовилась надавати під час проходження паспортного контролю, так як судом встановлено, що остання паспортний документ пред'явила о 23 год. 30 хв. 16.11.2016 р., а якщо остання забирала паспортний документ з столу, під час прикордонного контролю, а потім не відавала військовослужбовцям прикордонної служби, на законну вимогу, про це не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

В той же час, 17.11.2016 р. (без зазначення часу) відносно ОСОБА_1 були складені протоколи особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, а саме паспорта громадянина України та закордонного паспорту громадянина України, що дає підстави стверджувати, що в будь-який час 17.11.2016 р. вказані паспортні документи були вилучені у ОСОБА_1.

Зважаючи на наведене, те, що відеозапис інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення суду не додано, те, що помилка щодо типу викраденого паспортного документу в базі Українського бюро Інтерпол виникла не з вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні обов'язкові ознаки об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 256, 279-280 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Сташків