П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Трегубенко Л. О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПС в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянинки України, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 22.10.2016 р. 11.20 год., в м. Києві по вул. Рилєєва, 10, керувала автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, який показав 1.46 0/00 (промілє), чим порушив п.2.9 б) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що 22.10.2016 приблизно об 11.00 год. виїхала з дому на своєму автомобілі НОМЕР_2. Приблизно через 20 хв. її зупинили працівники поліції з метою перевірки документів,після чого стали стверджувати що вона перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 пояснила, що не вживає алкоголь в загалі. В свою чергу працівники поліції дістали якийсь пристрій і сказали щоб вона туди подула. Після того як вона подула в пристрій який надали їй працівники поліції,вони почали стверджувати що вона знаходься в стані алкогольного сп'яніння. В свою чергу вона пояснювати працівникам поліції, що на протязі однієї неділі приймає ліки, її заперечення ніхто не чув , працівники поліції виписали протокол та запропонували самостійно поїхати до лікарні «Соціотерапія» що вона і зробила. Результат висновку щодо огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 не виявлено.

З інкримінованим адміністративним правопорушенням категорично не згодна.

Дослідивши докази у справі, матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП об'єктивно не підтверджена матеріалами справи з оглядку на наступне.

Відповідно до ст. ст. 32, 34, 35 КУпАП пом'якшуючими обставинами суд визнає щире розкаяння правопорушника, інших обтяжуючих відповідальність обставин та обставин, які виключають можливість накладення адміністративного стягнення, не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а іншими документами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність .

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з прокотолу про адміністративне правопорушення, водій не погодилася із з результатами огляду, проведеного поліцейським, проте всупереч чинної інструкції працівник поліції не провів такий огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, інших доказів щодо порушення цим водієм Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом суду не надано, і з цих підстав суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи, відсутність доказів, які об'єктивно підтверджують вину ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення, і вважаю необхідним провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7-8, 24, 32, 34, 35, 40-1, 130, 245, 247, 251, 254, 279, 280, 283 - 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення. Скарга чи протест подається через Подільський районний суд м. Києва

Суддя Л. О. Трегубенко