Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1609/2016
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Києві, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 24 серпня 2016 року о 05 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Пріорській, 22, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (відсутність реакції зіниць на світло), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Медичний огляд для визначення стану сп'яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння № 1 Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді являється незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені законом, зокрема надати пояснення, подати докази та заявити клопотання.

Також, на думку скаржника, судом не було досліджено жодного доказу, чим були проігноровані вимоги закону про те, що суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Крім цього, скаржник звертає увагу на наявність в матеріалах справи висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», в якому відображені результати проведеного 24.08.2016 року огляду на стан сп'яніння та зазначено про те, що у нього, ОСОБА_2, не виявлено ознак сп'яніння.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_2 вказує на те, що суд, розглядаючи справу щодо нього значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; пояснення інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Разом з тим, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Зокрема, вказуючи на те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що факт перебування водія, в даному випадку ОСОБА_2, у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння встановлюється не протоколом про адміністративне правопорушення, а в залежності від того, ким проводиться огляд на стан сп'яніння (поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом чи лікарем закладу охорони здоров'я) відповідно актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів або висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння).

Між тим, як вбачається з висновку лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння від 26 серпня 2016 року, який було направлено до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2), але на який суд навіть не послався у своїй постанові, у гр-на ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено.

Більш того, у рапорті інспектора патрульної поліції (а.с. 3) також зазначається про те, що ОСОБА_2 знаходився у тверезому стані.

З огляду на це, суд першої інстанції не мав жодних підстав для висновку про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, оскільки такий висновок суперечить наявним у справі доказам, а саме висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2В на стан сп'яніння.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, а також недотримання судом першої інстанції, під час розгляду справи, норм матеріального та процесуального права, яке призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 - скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Великохацька В.В.