Справа №325/1577/16-а
Провадженння№2-А/325/18/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Шеїної Л.Д. ,

при секретарі: Красновій Ю.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Приазовського районного суду в смт. Приазовське адміністративну справу за адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства ОСОБА_1 до інспектора сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

18 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування позову посилається на те, що 09 листопада 2016 року відповідачем відносно нього складено постанову ПС2 № 151647 у справі про адміністративне правопорушення, якою до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

В постанові зазначено, що він, ОСОБА_1, 09 листопада 2016 року о 14.30год. перебуваючи в селі Миколаївка Приазовського району Запорізької області по вулиці Чапаєва, керував мопедом без посвідчення водія.

Позивач вважає, що він адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки у зазначений у постанові час він перебував на території особистого подвір*я, порався по господарству, а відтак він не причетний до інкримінованого йому діяння.

Під час розгляду справи відповідачка не надала йому можливості скористатися правами, зазначеними у статті 268 КУпАпП.

Крім того , відповідачка розглянула справу за місцем його мешкання, хоча за законом справа може бути розглянута лише за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати таку справу, а відтак відповідач проігнорував встановлений статтями 278,279 КУпАП .

З цих підстав просив суд позов задовольнити і визнати дії відповідача ОСОБА_3 щодо складання постанови про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП неправомірними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, в його обґрунтування послався на ті ж підстави і показав суду, що 09.11.2016 року о 14.30 год. він знаходився вдома за адресою вулиця Чапаєва ,20 у селі Миколаївка Приазовського району Запорізької області. Він , дійсно є власником мопеду, однак мопед в цей час також знаходився у нього на подвір*ї за місцем проживання, він ним без посвідчення водія не керує. Під*їхавши до будинку, де саме він проживає, відповідачка спитала у нього про наявність паспорту що посвідчує особу та водійських прав. На що він їй повідомив про відсутність водійського посвідчення. Відповідачка після цього покинула його. В його присутності будь-які документи відповідачка не складала, справу про адміністративне правопорушення не розглядала, процесуальні права, що передбачені статтею 268 КУпАП не роз*яснила.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 позов свого довірителя підтримав, в його обґрунтування послався на ті ж підстави і просив суд позов задовольнити..

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що у вказаній у постанові час , а саме 09 листопада 2016 року приблизно о 14 годині вона разом із капітаном поліції ОСОБА_4 сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП несла службу по охороні правили безпеки дорожнього руху. ОСОБА_1 пересувався на мопеді без номерного знака по вулиці Чапаєва у селі Миколаївка Приазовського району Запорізької області. Поведінка ОСОБА_1 за кермом мопеду вказувала на ознаки сп*яніння, він їхав виляючи по дорозі з одного боку на інший. Вона намагалася його зупинити, однак ОСОБА_1 поспіль заїхав у двір за місцем свого мешкання, а потім, на її прохання, вийшов до неї та ОСОБА_4 і спитав, що вам тут треба. Вона та її напарник представилися йому, а він пояснив, що , дійсно у нього немає прав на керування мопедом. Оскільки у ОСОБА_1 наявні були ознаки сп*яніння ( почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) йому було запропоновано проїхати до лікарні для освідоцтва на предмет сп*яніння, так як у технічного засобу «Alcotest Drager», який хоч і мали при собі, закінчився строк повірки. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп*ягніння у медичному закладі у присутності двох свідків, що знайшло своє відображення у відповідному протоколі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП.

Що стосується розгляду справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП , то відповідно до п.п.1,2 роз.ІІІ Інструкції №135 від 07.11.2015 року з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рухувона має право розглянути справу за ч.2 ст.126 КУпАП за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суд допитав свідків на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6

Так, свідок ОСОБА_5 показав суду, що є сусідом ОСОБА_1. , занє його як сусіда- односельця, а з відповідачем взагалі незнайомий. Будь-які стосунки з жодним із них не підтримує. День 09.11.2016 року добре запам*ятав, оскільки наступного дня святкував день народження у близької людини. У вказаний й день, у післяобідній час до двору ОСОБА_1 , який живе напроти нього на протилежній стороні вулиці, під*їхала поліцейська машина, керував автомобілем чоловік, а поруч з ним знаходилася жінка, якою є ОСОБА_3, яку він впізнав у залі суду. Робітники поліції погукали до себе ОСОБА_1, який в цей час знаходився на території свого подвір*я. Про що між ними йшла мова, він не чув. Згодом побачив, що на вимогу робітників поліції зупинявся водій білого легкового автомобіля та водій шкільного автобусу.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що ОСОБА_1 є її чоловіком. Обидва не працюють, займаються домашнім господарством. У родини є мопед, який близько двох місяців знаходиться у несправному стані, що унеможливлює його використання за призначенням. 09.11.2016 року протягом всього дня ОСОБА_1 перебував вдома, вони разом поралися по господарству, а у післяобідній час годували домашню худобу. Вона бачила як у цей час під*їхали два робітники поліції ( чоловік та жінка) на легковому автомобілі, зупинилися біля їх двору та покликали чоловіка ОСОБА_1 Про що йшла мова між ним, вона не знає. Вона бачила, як на вимогу робітників поліції зупинявся водій білого легкового автомобіля та водій шкільного автобусу. Інші подробиці справи їй невідомі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 листопада 2016 року інспектором сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн. ( а.с. ).

Відповідно до вказаної постанови про адміністративне правопорушення, 09.11.2016 року о 14.30 год.по вулиці Чапаєва в селі Миколаївка Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1 керував мопедом без державного номеру без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 (А) ПДР України. При перевірці документів водій не надав посвідчення водія.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 16 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від тридцяти до тридцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення Позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України відсутність посвідчення водія.

Вказані обставини, на думку Відповідача, свідчать про порушення Позивачем приписів чинного законодавства та необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.126 КУпАП.

Водночас, відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, приписи чинного законодавства містять перелік обов*язкових реквізитів, які має містити постанова про адміністративне правопорушення, до яких, зокрема відноситься і місце, спосіб і час вчинення адміністративного правопорушення та номерний знак відповідного транспортного засобу.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, саме відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В той же час, оскаржувана постанова відомостей про об*єктивну сторону адміністративного правопорушення не містить. Свідки на стороні позивача зазначили, що у вказаній у постанові час , тобто 09.11.2016 року о 14 год.30 хвл. ОСОБА_1 перебував на території власного подвір*я будинку №20 по вул.. Чапаєва у селі Миколаївка Приазовського району Запорізької області, а робітники поліції та водії як легкового автомобіля білого кольору так шкільного автобусу прибули до подвір*я ОСОБА_1 під час перебування останнього вдома за вказаною вище адресою.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на те, що порушення позивачем ПДР підтверджується відеозаписом з камери мобільного телефону , який було приєднано до матеріалів даної справи.

Згідно з ч. 4 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

При відтворені вказаного відеозапису у судовому засіданні , суд упевнився в тому, що він, по-перше, не містить даних щодо часу здійснення відеозапису, по-друге, запис не містить даних , які б свідчили на користь відповідача і доводять вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.. Суд звертає увагу на те, що з відеозапису неможливо встановити порушення ПДР саме позивачем, адже фактично зафіксовано пересування відповідача у транспортному засобі, тоді як сам момент скоєння адміністративного правопорушення відповідачем зафіксовано не було, особу, яка начебто пересувається на транспортному засобі перед поліцейським автомобілем, індентифікувати неможливо. Отже, наданий відповідачем диск не містить інформації щодо предмету спору, не відповідає вимогам , зазначеним у ч. 4 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому, на думку суду, не є належним та допустимим доказом. Тому суд до уваги його не приймає.

Відповідач не довів суду, що він роз*яснив ОСОБА_1 положення ст..268 КУпАП.

Отже, на думку суду, відповідач не довів, що в діях ОСОБА_7 В. наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП і що при складанні постанови ОСОБА_1 роз*ясненні його процесуальні права у відповідності до ст..268 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про відсутність події та складу правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, а тому у суду є підстави для визнання дій інспектора сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП протиправними, а відповідно і постанови від 09.11.2016 року протиправною та її скасування.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України , обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 551,20 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом ( а.с.1). Отже, слід повернути судовий збір у сумі 551,20 грн. (п*ятсот п*ятдесят одна гривня 20 копійок ) позивачу ОСОБА_1 шляхом стягнення зазначеної суми з бюджетних асигнувань Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області на його користь.

Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким , що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 100,158,159,160,161,162,163 КАС України, на підставі ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_1 до інспектора сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,задовольнити.

Визнати діїінспектора сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, неправомірними.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 151647 від 09 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Повернути шляхом стягнення з бюджетних асигнувань Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області на користь ОСОБА_8 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського Апеляційного Адміністративного суду через Приазовський районний Запорізької області суд протягом 10 днів з дня її оголошення.

Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або за відсутності особи, яка брала участь але не була присутня при її проголошенні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 09 грудня 2016 року.

Суддя: Л.Д.Шеїна