Справа № 750/8494/16-п
Провадження № 3/750/2534/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Панасюк Т.М.

за участю потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПП «Єсто», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 124 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

03.09.2016 р. о 14:40 год. ОСОБА_2 в м. Чернігові по вул. Захисників України, 17-А керував автомобілем НОМЕР_2 та, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого трапився наїзд на автомобіль НОМЕР_3, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає, чим порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 спочатку заперечував скоєння ним зазначеного правопорушення, а в подальшому пояснив, що з протоколом він згоден, вина його є, але його дії були ненавмисні, наїзд він дійсно здійснив, проте, не згоден з тим, як був припаркований автомобіль потерпілого, оскільки той припаркувався за його автомобілем при наявності інших вільних місць, чим заблокував йому виїзд, а також залишив відчиненими дверцята свого автомобіля та пішов. Коли він почав рухатися, то не побачив, що в автомобілі «Рено» були відкриті двері, а тому вважає, що водієм автомобіля «Рено» було порушено п.п. 15.10, 15.13 ПДР України. Чому саме працівники поліції склали протокол лише відносно нього, йому не зрозуміло, адже потерпілий ОСОБА_1 також порушив Правила дорожнього руху. Погодився, що пошкодження автомобіля настали від його дій, але він цього не очікував, на місці ДТП пропонував потерпілому відшкодувати шкоду, але той відмовився. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що припаркував свій автомобіль всього на декілька хвилин, коли вийшов з машини дверцята залишив відчиненими, в автомобілі залишались його батько та матір, які мають право керувати автомобілем, і якби водій «КІА» попросив відігнати автомобіль, то батько б це зробив і жодних перешкод для руху не було. Коли батько побачив, що водій «КІА» повернувся до машини, він хотів відігнати автомобіль, однак не встиг, оскільки водій дуже швидко сів за кермо і одразу почав рух, не впевнившись в безпеці. Просив не позбавляти ОСОБА_2 права керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він є батьком потерпілого ОСОБА_1 В зазначений у протоколі день вони підїхали та припаркували автомобіль, його син побіг на декілька хвилин додому за документами. Він побачив, що водій «КІА» вийшов з будівлі та пішов до свого автомобіля, сів за кермо і одразу швидко почав рух, в результаті чого він вдарився в передні ліві дверцята автомобіля.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка інспектор роти №2 БУПП в м. Чернігові ДПП ОСОБА_4 показав, що він складав вказаний протокол, встановивши, що у ДТП винен ОСОБА_2, який не переконався в безпеці для руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб і здійснив наїзд на припаркований автомобіль потерпілого.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_2 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2016 р., де інспектором роти №2 БУПП в м. Чернігові ДПП викладені обставини цього правопорушення, схемою місця ДТП від 03.09.2016 р., з якою учасники ДТП були згодні, письмовими поясненнями учасників ДТП та свідка ОСОБА_5 від 03.09.2016 року.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Докази, які б спростовували вину ОСОБА_2, суду надані не були.

Тобто, дослідивши докази по справі, враховуючи, як пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілого та свідків, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження порушення ОСОБА_2 пункту 10.9 ПДР України, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, в звязку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 40-1, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь