Справа № 461/3355/16-п Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/464/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката-перекладача Жак Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката Жак Наталії Тадеївни в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 07 червня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Республіки Польща, працюючого директором «ARGO-СВІТ» Sp.z oo, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України,-

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_4 (ОСОБА_4) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення - 40 500 грн. штрафу та конфіскації в дохід держави товару, а саме: 25 шт. (500 кг.) добрива для рослин позакореневого підживлення «SUPER 5+ nawoz dolistny mikroskladnikowy» в упаковках вагою 20 кг. загальною вартістю 40 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ОСОБА_4) на користь Львівської митниці ДФС 836,51 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці, а також на користь держави - 1238,16 грн. витрат за проведення експертних досліджень та 275,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_4 визнано винним за те, що він 09.04.2016 року о 17.30 год., прямуючи з Республіки Польща в Україну автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, не задекларував переміщуваний через пункт пропуску «Шегині» митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, тобто не заявив за встановленою формою точних відомостей про товар, а саме: 25 шт. (500 кг.) добрива для рослин позакореневого підживлення «SUPER 5+ nawoz dolistny mikroskladnikowy» в упаковках вагою 20 кг. загальною вартістю 40 500 грн., який підлягає обов'язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого судді, адвокат Жак Н.Т. в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність постанови, просить її скасувати та звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за ст.472 МК України у зв'язку із малозначністю, а провадження по справі - закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив й не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення.

Адвокат звертає увагу на те, що при складанні протоколу не було залучено перекладача, що унеможливило повне розуміння підзахисним ОСОБА_4 обставин справи та надання повноцінних пояснень.

Як зазначає адвокат, незважаючи на пояснення ОСОБА_4, який, за його словами, прямував на конференцію та взяв конфіскований товар в якості рекламних зразків й такий підлягав поверненню, останній не було поміщено в режим тимчасового ввезення, а навпаки працівниками митниці було складено на нього протокол.

На переконання апелянта, суд формально та однобічно дійшов висновків про застосування стягнення у виді конфіскації товарів та накладення штрафу, оскільки судом не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутні події та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки порушнику була надана недостовірна та неправильна інформація про проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю в частині оформлення тимчасового ввезення зразків товарів для демонстрації на конференції, а також була відсутня необхідна та достатня інформація перед зоною спрощеного митного контролю про митні правила та умови переміщення таких товарів.

На її переконання, порушник вчинив правопорушення з необережності, оскільки відсутність необхідної інформації про проходження митного контролю, а також видача зразків продукції, які не були приховані від митного контролю свідчать саме про те, що умислу на приховування товарів, обмежених до переміщення через митний кордон України у порушника не було.

Заслухавши ОСОБА_4 та його представника Жак Н.Т. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника митниці, який вважає рішення суду першої інстанції законним, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Так, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції всебічно, повно й об'єктивно з'ясував усі обставини справи, вирішив її в точній відповідності із законом та прийшов до обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 (ОСОБА_4) ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, що підтверджується сукупністю досліджених та перевірених доказів, зокрема: протоколом про порушення митних правил № 1384/20909/16 (а.с.1-3), митними деклараціями ОСОБА_4 (а.с.8-11), ОСОБА_7 (а.с.21), ОСОБА_8 (а.с.22), ОСОБА_9 (а.с.23), ОСОБА_10 (а.с.24), ОСОБА_11 (а.с.25), їх письмовими поясненнями (а.с.12-16), актом проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.26), висновком експерта від 28.04.2016 року № 9/244 (а.с.35-37).

Як встановлено апеляційним судом згідно з протоколом про порушення митних правил № 1384/20909/16, 09.04.2016 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 прямував з Республіки Польща в Україну автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_3, № кузова НОМЕР_4 з причіпом НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом, позначеним символами червоного кольору «червоний коридор».

Окрім нього у транспортному засобі були також пасижири ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

У ході проведення письмового декларування ОСОБА_4 заявив про наявність в нього вітамінізованого добрива до рослин загальною вагою 50 кг. та гр.ОСОБА_7, паспорт НОМЕР_5, - вітамінізованого добрива до рослин загальною вагою 50 кг.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митних декларацій штампом «Під митним контролем № 288» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю транспортного засобу, де в причіпі до автомобіля без ознак приховування було виявлено незадекларовані за встановленою формою товари - добриво для рослин позакореневого підживлення «Super 5+ nawoz dolistny mikroskladnikowy» в політиленових упаковках з маркуванням маса нетто 20 кг. у кількості 25 упаковок, загальною вагою 500 кг., країна виробництва - Республіка Польща.

Про наявність товару в процесі декларування та усного опитування не заявив, проте після митного огляду ОСОБА_4 виявлений товар визнав своєю власністю.

Інші ж громадяни, які перебували у транспортному засобі у своїх поясненнях заявили, що відношення до товару не мають. Зокрема, згідно з письмовими поясненнями та митними деклараціями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, такі перетинали митний кордон з Польщі в Україну в якості пасажирів транспортного засобу «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_3, та заявили про те, що жодного відношення до переміщуваного ОСОБА_4 товару - добрива для рослин - вони не мають, та при собі мали лише особисті речі.

Згідно з наданими в апеляційному суді поясненнями ОСОБА_4, такий перетинає кордон з Україною раз на місяць, і 09.04.2016 року їхав з Республіки Польща до України на семінар з метою показу органічних добрив. З ним їхав ОСОБА_7 та ще двоє осіб. При перетині кордону усіма митними деклараціями займався ОСОБА_7, оскільки він не володіє українською мовою. Спочатку ОСОБА_4 їхав по зеленому коридору, а потім його скерували на червоний коридор, оскільки його автомобіль був з причіпом. На кордоні ним було задекларовано товар, що перевозився у кількості 50 кг., даний товар з Іспанії він придбав у Польщі, такий ані там, ані в Україні не зареєстрований. За його словами, він не є власником товару, такий ввозився ним на територію України тимчасово для реклами на конференцію.

Допитана у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_12 - старший державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС України, зазначила, що 09.04.2016 року коли заступила на зміну, при проведенні митного контролю транспортного засобу «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_3, перевірила по електронній базі даних інформацію, згідно з якою перший раз автомобіль марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_3, приблизно о 3 год ночі цього ж дня намагався перетнути кордон Республіки Польща з Україною, однак був повернутий, оскільки товар, який перевозився у вказаному транспортному засобі перевищував неоподатковувану норму й особа відмовилася розмитнювати даний товар. Після обіду цього ж дня даний транспортний засіб після проходження паспортного контролю заїхав в зону митного контролю. Водію, ОСОБА_7 та усім чотирьом пасажирам було роздано та роз'яснено порядок заповнення декларацій, в тому числі її колега - ОСОБА_13 додатково надав інформацію на польській мові ОСОБА_4, оскільки такий не володів українською мовою.

Після тривалого заповнювання декларацій, які ОСОБА_4 та ОСОБА_7 переписувалися, такі принесли їй усі 6 декларацій, вона особисто перепитала в них, чи увесь товар задекларований, а потім проставила штамп «під митним контролем» і автомобіль проїхав на огляд.

Під час огляду транспортного засобу та товару в присутності ОСОБА_4, ОСОБА_7 та інших 4-ьох пасажирів у працівників митниці виникли сумніви щодо відповідності задекларованої та фактичної кількості товару як наслідок було проведено контрольне зважування товару - добрива для рослин позакореневого підживлення «SUPER 5+ nawoz dolistny mikroskladnikowy», за результатами якого було виявлено суттєві розбіжності, зокрема з 600 кг товару було задекларовано усього 100 кг. Чотири пасажири даного транспортного засобу вказали, що жодного відношення до даного товару не мають, про що написали письмові заяви.

ОСОБА_4 в свою чергу зазначив, що товар у нього відповідає нормі, оскільки кількість такого співпадає з кількістю осіб в транспортному засобі, та зазначив, що взяв пасажирів з метою перевезення даного товару.

Після цього нею було складено протокол про порушення митних правил № 1384/20909/16, товар - добриво у кількості 100 кг, що задекларований, був повернутий, а решта - 500 кг конфісковано.

З огляду на вищенаведене, наявні у справі докази свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_4 на свідоме незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо кількості товару, який підлягає обов'язковому декларуванню, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Твердження апелянта про відсутність умислу на незаявлення достовірних відомостей щодо товару та його тимчасове ввезення на територію України розцінюється судом як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, та такі спростовується наявними у справі доказами.

Статтею 366 МК України передбачено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме «зелений коридор», який призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню, та «червоний коридор» призначений для всіх інших громадян., які самостійно обирають відповідний канал для проходження митного контролю за двоканальною системою.

В силу ст.19 МК України, органи доходів і зборів інформують заінтересованих осіб про митні правила у встановленому законом порядку, зокрема із застосуванням інформаційних технологій.

Так, перед в'їздом до коридорів органом доходів та зборів забезпечено дотримання вимог чинного митного законодавства щодо інформування шляхом розміщення на інформаційних стендах й табло інформації про митні правила для громадян та інформації, потрібної для визначення ними можливості проходження митного контролю за спрощеним порядком «зеленим коридором» або з обов'язковим письмовим декларуванням «червоним коридором», а також роз'яснення щодо відповідальності громадян згідно з чинним митним законодавством.

З огляду на зазначене та в силу ст.68 Конституції України, не заслуговують на увагу покликання апелянта про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, з підстав що працівники митниці в повній мірі не роз'яснили ОСОБА_4 митні правила, оскільки незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про порушення митних правил ОСОБА_4 не було забезпечено перекладачем, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки протокол № 1384/20909/16 підписаний правопорушником власноручно, без жодних застережень, чим останній засвідчив, що ознайомився із викладеними в ньому обставинами та зміст такого йому зрозумілий. У суді апеляційної інстанції з участю адвоката-перекладача головуючим у провадженні роз'яснено такому його процесуальні права й обов'язки згідно зі ст.268 КУпАП та ст..498 МК України, та останнім зазначено, що зміст протоколу та суть порушення йому зрозумілі.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь та доведеність вини ОСОБА_4, й обґрунтовано обрав йому стягнення в межах санкції ст.472 МК України.

З врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, підстав для застосування щодо ОСОБА_4 положень ст.22 КУпАП, про що останній просить в апеляційній скарзі, невбачається.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 07 червня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 (ОСОБА_4) за порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Жак Наталії Тадеївни в його інтересах - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк