Справа № 494/1234/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Одесі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешкає за адресою: Одеська область, м. Березівка, вул. Ворошилова, 38, тимчасово не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року до Березівського районного суду Одеської області від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Одесі надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії АП2 № 073362 від 07.09.2016 року встановлено, що порушник 07.09.2016 року приблизно о 04:00 год. гр.. ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki Superia ZZ в м. Одеса по вул. Дніпропетровська дорога в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Drager 6810-549», чим порушив вимоги пункту 2.9 правил дорожнього руху України.

У судове засідання на 07.11.2016 року порушник не зявився, однак подав заяву про перенесення розгляду адміністративної справи у звязку з хворобою. На підтвердження цього надав довідку з КЗ «Березівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про знаходження ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 07 по 11.11.2016 року.

Водночас, 18.11.2016 року подав клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання.

У судовому засіданні 22.11.2016 року порушнику розяснені права передбачені статтею 268 КУпАП. Разом з цим, порушник вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, вказав що у стані алкогольного спяніння не їхав на мопеді. Також заявив клопотання, що йому необхідний адвокат по цій справі.

Справу перенесено на 28.11.2016 року для надання можливості порушнику отримати захисника та розяснено про необхідність прибуття для розгляду справи завчасно, про що останнім написано заяву власноруч.

Проте, 28.11.2016 року ані порушник, ані його адвокат у судове засідання не зявився. Водночас, порушник подав заяву про перенесення розгляду справи, оскільки адвокат ОСОБА_2 не має можливості прибути у судове засідання 28.11.2016 року. Також у заяві вказав про відсутність інших засобів звязку, окрім надсилання повістки про виклик до суду за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, ігнорування порушником виклику до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів звязку порушник не повідомляє.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Отже, викладене свідчить, що дії порушника свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу; не надав беззаперечних доказів своєї невинуватості, а лише послався у поясненнях на невизнання своєї вини та фактично намагається уникнути покарання шляхом спливу тримісячного терміну накладення адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП.

Щодо клопотання про повернення на доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення, то суд вважає його безпідставним, оскільки у протоколі серії АП2 № 073362 від 07.09.2016 року зазначено саме частина 1 статті 130 КУпАП.

Окрім цього, статтею 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Тобто повернення на доопрацювання вирішується судом під час надходження матеріалів до суду та призначення до розгляду., проте не під час розгляду справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 073362 від 07.09.2016 року, відомостями з алкотесту Драгер, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07.09.2016 року.

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «ОСОБА_3 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статей 34, 280 КУпАП обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10200.00 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Керуючись статтею 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283,284,285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МЕ 249722, виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавити права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МЕ 249722, виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області,)на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Римар