АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

Особи, яку притягнуто до адміністративної

Відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Як встановлено суддею місцевого суду, ОСОБА_2, працюючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Промінь Агро» вчинив порушення порядку ведення податкового обліку, а саме п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), у результаті чого завищено від`ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 3 6535 796 грн. за 2015 рік; п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість в сумі 392 026 грн. за грудень 2015 р.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначав, що копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року він отримав лише 25 жовтня 2016 року, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначав, що за наслідками проведеної Державною фіскальною службою документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промінь Агро» було складено акт перевірки від 12 липня 2016 року №205/26-15-14-01-01/35430214, та винесено податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 3 6535 796 грн. та податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 392 026 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 39203 грн.

Разом з тим, Державною фіскальною службою задоволено скаргу ТОВ «Промінь Агро» та визнано протиправними податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2016 року № та №.

На переконання апелянта, скасування зазначених податкових повідомлень-рішень свідчить про безпідставність та необгрунтованість висновків акту перевірки від 12 липня 2016 року №205/26-15-14-01-01/35430214, а тому висновок судді місцевого суду про наявність у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України є помилковим.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який просив поновити строк апеляційного оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КпАП України, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 у судовому засіданні 05 жовтня 2016 року по розгляду справи про адміністративне правопорушення присутній не був (а.с. 38).

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про вручення копії постанови або надіслання її ОСОБА_2 протягом трьох днів місцевим судом.

Як зазначив в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови він отримав 25 жовтня 2016 року, та подав апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що копію оскаржуваної постанови апелянт отримав протягом 3 днів з дня її винесення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскаржуваної постанови, суддею місцевого суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дані вимоги закону не дотримані, а тому висновок судді про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, не відповідає фактичним обставинам справи.

Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою відповідальність , передбачену ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення №361 від 09 вересня 2016 року та акту податкового органу «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Промінь Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 по 31 грудня 2015 року» №205/26-15-14-01-01/35430214 від 12 липня 2016 року.

Згідно вказаного акту та протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, складеного на підставі цього акту, ОСОБА_2 не дотримався порядку ведення податкового обліку, а саме п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), у результаті чого завищено від`ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 3 6535 796 грн. за 2015 рік; та п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість в сумі 392 026 грн. за грудень 2015 р.

На підставі вказаного акту винесено податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 3 6535 796 грн. та податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 392 026 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 39203 грн.

Однак висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є передчасним, оскільки ТОВ «Промінь Агро» 09 серпня 2016 року у порядку п.п. 56.1., 56.2. ст. 56 Податкового кодексу України оскаржило акт перевірки та винесені на підставі нього податкові повідомлення - рішення № та № до контролюючого органу вищого рівня.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 05 жовтня 2016 р. №21587/6/99-99-11-01-01-25, скарга ТОВ «Промінь Агро» від 09 серпня 2016 року на акт перевірки та податкові повідомлення-рішення № та № від 28 липня 2016 року задоволена, а зазначені податкові повідомлення-рішення скасовано /а.с. 51-60/.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Враховуючи наведене, оскільки податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі Акту перевірки №205/26-15-14-01-01/35430214 від 12 липня 2016 року, в адміністративному порядку скасовані, доводи апеляційної скарги про неузгодженість податкового зобов'язання на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є обгрунтованими.

Будь-яких інших достатніх даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України, матеріали справи не містять.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду залишив поза увагою вищенаведені обставини, та розглянувши справу без участі ОСОБА_2, не з`ясував всі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, оскільки вина ОСОБА_2 спростовується дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Таким чином, оскільки суддею місцевого суду при постановлені рішення було неправильно застосовано норми матеріального права України та порушено норми процесуального права, в результаті чого необґрунтовано притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Керуючись ст. 247, 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.