ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий суддя Золотарьова Л.І.

за участю:

секретаря - Бломберус С.А.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

прокурора - Мацегора В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу, яка надійшла з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше працюючого на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.08.2004 року по 08.09.2016 року ОСОБА_1 обіймав посади юрисконсульта юридичного відділу, спеціаліста-юрисконсульта, головного спеціаліста відділу правового забезпечення у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Харківській області, яке засноване на державній формі власності і під порядкове Фонду державного майна України.

З 27.04.2016р. по 08.09.2016р. ОСОБА_1 обіймав посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, та мав «В» категорію та 9 ранг державної служби.

У відповідності до наказу начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08 вересня 2016 року № 120 ОСОБА_1 звільнено з посади державної служби з 08 вересня 2016 року за вчинення дисциплінарного проступку, відповідно до п. 4. Ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

За таких обставин, обіймаючи посаду спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та маючи 9 ранг державної служби, ОСОБА_1 був особою, зазначеною у підпункті «В» пункту 1) частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: державним службовцем, і відповідно до положень ст. 1 зазначеного вище Закону, є суб'єктом декларування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», положення якого щодо фінансового контролю, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування діють на момент складання цього протоколу, особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

09 вересня 2016 року ОСОБА_1 у письмовій формі було направлено лист із зазначеними вище вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» про необхідність подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2016 року по 08.09.2016 року, який він отримав 14.09.2016 року, про що є підтвердження ДП «Укрпошта» про вручення кореспонденції.

Однак, ОСОБА_1, який з 27.04.2016р. по 08.09.2016р. обіймав посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та відповідно до наказу начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08 вересня 2016 року № 120 ОСОБА_1 звільнено з посади державної служби з 08 вересня 2016 року за вчинення дисциплінарного проступку, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2016 року по 08.09.2016 року за останнім місцем роботи без поважних причин у строк, визначений абзацем 1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не подав.

Стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначає порядок та підстави подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Зокрема, абзац перший ч.2 вказаної статті зазначає, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Законодавець надає статус такій особі, як така, котра припиняє свої повноваження; отже під час припинення своїх повноважень особа має подати відповідну декларацію. Після ж припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, особа відповідно до абзацу другого ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подає декларацію за інший період, а саме за весь минулий рік. Із зазначеного випливає, що особа має подати декларацію під час припинення повноважень та після припинення повноважень особи, уповноваженої на виконання функцій держави. Зазначене також підтверджується Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3, а саме декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином, ОСОБА_1, який з 27.04.2016р. по 08.09.2016р. обіймав посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, будучи державним службовцем та суб'єктом декларування, усупереч вимог ч. 2 ст. 45 «Про запобігання корупції», діючи умисно, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2016 року по 08.09.2016 року протягом двадцяти робочих днів з 14.09.2016 року не подав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вважає себе не звільненим з посади, перебуває у вимушеному прогулі.

Прокурор просив визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, його винуватість підтверджується матеріалами справи.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 згідно з наказом начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08 вересня 2016 року № 120 ОСОБА_1 звільнено з 08 вересня 2016 року з посади головного спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

09.09.2016 року ОСОБА_1 направлено лист з направленням копії наказу з особового складу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08.09.2016 року №120 «Про звільнення», а також запропоновано подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2016 року по 08.09.2016 року.

Вказаний лист ОСОБА_1 отримав 14.09.2016 року, про що є підтвердження ДП «Укрпошта» про вручення кореспонденції.

04.10.2016 року ОСОБА_1 заповнив декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік до 08.09.2016 року.

Вказану декларацію ОСОБА_1 направив поштою за колишнім місцем роботи до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області лише 02.11.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_1, дізнавшись 14.09.2016 року про звільнення з державної служби та маючи обовязок не пізніше двадцяти робочих днів (тобто до 11 жовтня 2016 року включно) подати декларацію, направив декларацію поштою за колишнім місцем роботи лише 02.11.2016 року, тобто з пропуском 22 днів. Поважних причин неподання декларації ОСОБА_1, зокрема, після 04.10.2016 року, хоча він заповнив та підписав декларацію 04.10.2016 року, однак направив її поштою лише 02.11.2016 року, - не вбачається.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він повинен подавати електронну декларацію лише з 01.01.2017 року, тобто підпадає під 2-й етап електронного декларування, - не спростовує обовязку ОСОБА_1 подавати декларацію за формою та в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» за місцем колишньої роботи (п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3).

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, яке підтверджене зібраними по справі доказами, а саме: протоколом №37 про адміністративне правопорушення від 28.10.2016 року, листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області № 44-5395 від 13.10.2016; листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області № 44-5460 від 17.10.2016; наказом № 154 від 16.08.2004; наказом № 62 від 27.04.2016; наказом № 120 від 08.09.2016; повідомленням ОСОБА_1 № 37-4887 від 09.09.2016; рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; копія присяги державного службовця; листом від 04.10.2016 року адресованим ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2016 р. по 08.09.2016 року з копією декларації та поштою відміткою щодо відправлення 02.11.2016 року.

Суд, відповідно до ст. 33 КУпАП враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, обставини справи, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності та застосовує до нього адміністративне стягнення у виді штарфу.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-6 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у спеціальний фонд Державного бюджету України 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Строк пред'явлення постанови для виконання складає три місяці з дня її винесення.

Постанова суду може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги або подання прокурора протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий Л.І.Золотарьова