Справа № 464/6904/16-п Головуючий: Мичка Б.Р.
Провадження № 33/783/697/16 Доповідач: Валько Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Н.М. Валько, з участю апелянта ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02 вересня 2016 року о 02.20 год. по вул. Зубрівській, 24 у м.Львові, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння - 1,45 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з постановою суду 1-ї інстанції, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. При цьому, покликається на те, що така не містить усіх необхідних реквізитів постанови про адміністративне правопорушення, обов'язковість яких встановлена ст.283 КпАП України, а саме вона не містить: порядку сплати штрафу, правових наслідків невиконання адміністративного стягнення, а також відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Зазначає, що ч.2 ст.21 КпАП України передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності особи, що вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу. Вказує апелянт і на те, що виявлена алкотестом ступінь сп'яніння 1,45 проміле є легкою, свою вину він повністю визнав, у вчиненому розкаявся та у майбутньому зобов'язується не повторювати, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, у нього на утриманні перебуває дитина ІНФОРМАЦІЯ_1, а також непрацююча дружина, яка перебуває у декреті, характер його роботи вимагає частих поїздок на автомобілі та у випадку позбавлення його прав він не зможе належним чином виконувати свої трудові обов'язки, що може призвести як до суттєвого зменшення зарплати та і до звільнення з роботи, керівництво та трудовий колектив ПП «ВР-Груп», в якому він працює, готові розглянути його протиправну поведінку та вжити до нього заходів дисциплінарного, морального та майнового характеру з метою виховання задля запобігання вчиненню ним подібних порушень у майбутньому. Просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі; передати матеріали справи на розгляд трудового колективу ВВ «ВР-Груп».

Вивчивши матеріали справи № 464/6904/16-п, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, поданої гр-ном ОСОБА_1, заслухавши його позицію з приводу поданої ним апеляційної скарги, яку він повністю підтримав, просить її задоволити, вважаю, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку приходжу, виходячи із наступного.

Висновок судді про винуватість гр-на ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та, заслухавши позицію самого ОСОБА_1, дійшов вірного висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, наклавши на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті.

Обставин, які б служили підставою для скасування постановленого судом рішення - не встановлено.

Керуючись ст.ст. 294; 295 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 вересня 2016 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати у

кримінальних справах

Апеляційного суду Львівської області Н.М. Валько