Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/210/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Категорія - 185 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 22.06.2016 року о 20 год.35 хв. в м. Кіровограді по вул.Варшавській,4 при затриманні для складання протоколу по ст.130 КУпАП відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції, чинив активний опір та злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що не порушував закону та не здійснював злісну непокору працівникам поліції, навпаки застосування працівниками спеціального засобу сльозогінного газу «Терен» є протизаконним, оскільки він знаходився на пасажирському сидінні і рух машиною не збирався починати, фізичного контакту з працівниками поліції у нього теж не було, це підтверджує свідок ОСОБА_4 Постанова. На його думку, є незаконною.

Заслухавши ОСОБА_3, який в судовому засіданні свою апеляцію підтримав повністю з вищевказаних підстав, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним, та провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ст.185 КУпАП містить два різні складу правопорушення. Перший склад, це «злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків», тобто відповідальність має наставити за невиконання кожного розпорядження чи вимоги працівника міліції, якщо вони законні та пред'являються при виконанні ними службових обов'язків. Другий же склад правопорушення, це «вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку».

Обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків чи інших, вищеперерахованих осіб, у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

При перегляді відеофіксації в суді апеляційної інстанції було встановлено, що на запитання поліцейських ( які не представлялись) щодо проходження тесту «Драгер», з метою встановлення ступеню алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, чіткої відповіді не надавав, поліцейські пропонуючи пройти освідування посилались на те, що в разі відмови застосують до ОСОБА_3 засоби фізичного впливу, запросять представників преси та нададуть розголосу зазначений факт.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що при складанні адміністративного протоколу у відповідності до ч.2 ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами, зважаючи на те, що в протоколі зазначені свідки, та містяться їх письмові пояснення в протоколі відсутні підписи свідків.

Щодо факту складання протоколу про адміністративну відповідальність за ст.185 КУпАП, встановлено, що на відеозапису, наданого в якості доказу суду, під час розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції близько 19год. 22хв. до 20год. 46хв. останній знаходився біля автомобіля , де його зупинили, при цьому жодних законних вимог поліцейських, які злісно не були виконані, відеозапис не містить. Натомість зазначений відеозапис містить п'ять епізодів запису в вище визначений період часу.

У відповідності до п.3ч.3 ст.45 ЗУ «Про Національну поліцію» визначений перелік засобів, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії, які застосовуються для: а) відбиття нападу на поліцейського, іншу особу та/або об'єкт, що перебуває під охороною; б) припинення групового порушення громадського порядку чи масових заворушень.

Відповідно до відео фіксації вбачається застосування до ОСОБА_3 спеціального засобу у вигляді сльозогінного газу, проте матеріали адміністративного провадження не містять жодного документу про застосування спецзаходів, та підстав для такого застосування.

У відповідності до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, та оскаржуваної постанови - судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_3 22.06.2016 року о 20 год.35 хв. в м. Кіровограді по вул. Варшавській,4 при затриманні для складання протоколу по ст.130 КУпАП відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції, чинив активний опір та злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Виходячи з вищевикладеного поліцейський при складанні протоколу належним чином не було встановлено, яке законне розпорядження або вимога, і ким саме з працівників поліції, були пред'явлені ОСОБА_3, яким він злісно не покорився, чим не виконані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, та суддя суду першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, лише обмежився констатацією того, що при затриманні для складання протоколу по ст.130 КУпАП відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції, чинив активний опір та злісну непокору законній вимозі поліцейського.

До апеляційного суду на розгляд даної справи двічі викликалися поліцейські ОСОБА_5Ю та ОСОБА_6, який склав вказаний адміністративний протокол, однак останні в судове засідання до апеляційного суду на 09.11.2016 року та 28.11.2016 року, не з'явилися і не повідомили суд про поважність причин своєї неявки, та не побажали надати суду свої пояснення з приводу фактичних обставин справи. При цьому вони повідомлялися судом належним чином, що підтверджується долученими до справи зворотними повідомленнями про вручення вказаним особам поштових відправлень про виклик до суду на вказані вище дати. Така поведінка поліцейських викликає обґрунтовані сумніви, щодо їх неупередженості в результатах розгляду справи.

При розгляді цих матеріалів, суддя суду першої інстанції не врахував, що згідно з положеннями ст.185 КУпАП і роз'ясненнями, даними пунктах 7,17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 червня 1992 року №8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. №12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівників міліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі і пред'явлені при виконанні зазначеними особами обов'язків по охороні громадського порядку.

Не вдаючись до правової оцінки дій ОСОБА_3 щодо працівників міліції, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, які не є предметом даного апеляційного розгляду, суддя суду апеляційної інстанції вважає, що як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді, не відображені перелічені вище обов'язкові ознаки об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, в зв'язку з чим постанову судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.09.2016 року необхідно скасувати з закриттям провадження по справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та провадження закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.В.Кабанова