Справа №585/3452/16-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 33/788/168/16 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, провадження відносно якої було закрито - ОСОБА_3, його захисника - ОСОБА_4 та прокурора Кулініч Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Сумської області Байдака А.Ю. на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2016 року, якою провадження в справі стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, голови Роменської міської Ради VII скликання,

було закрито: за ч.1 ст.172-7 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП та за ч.2 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2016 року старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки Національної поліції України Мартиненком Є.О. складено два протоколи відносно ОСОБА_3 про вчинення ним корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне корупційне правопорушення №19/2016 від 19 серпня 2016 року, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді Роменського міського голови, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування 7 рангу 3 категорії посад органів місцевого самоврядування (відповідно до рішення Роменської міської ради від 19.11.2015 року першої сесії 07 скликання), тобто особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, в зв'язку з можливістю виконання таких функцій, не вжив заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» під час здійснення службових повноважень. А саме, ОСОБА_3 самостійно публічно не оголосив, не повідомив про факти виникнення реального конфлікту інтересів не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність реального конфлікту інтересів колегіальний орган - Роменську міську раду, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів у момент розгляду заяви про затвердження на сесії Роменської МР технічної документації, голосуванні за порядок денний у цілому та розгляду питання порядку денного, а саме: «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», що є вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколі про адміністративне корупційне правопорушення № 20/2016 від 19 серпня 2016 року, зазначено, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді Роменського міського голови, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування 7 рангу 3 категорії посад органів місцевого самоврядування (відповідно до рішення Роменської міської ради від 19.11.2015 року першої сесії 07 скликання), тобто особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, в зв'язку з можливістю виконання таких функцій, не вжив заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» під час здійснення службових повноважень, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів та не вжив заходів щодо недопущення виникнення такого конфлікту інтересів.

Так, 03.12.2015 р. ОСОБА_3, як фізична особа, через Центр надання адміністративних послуг міста Ромни подав на ім'я голови Роменської міської ради ОСОБА_3, як посадової особи органу місцевого самоврядування, заяву про затвердження на сесії Роменської міської ради технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0836 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою; АДРЕСА_2. На засіданні четвертої сесії Роменської МР, яка відбулась 24.12.2015р., прийнято рішення, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з уточненням площ при обмірі земельних ділянок та передано у власність ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 0,0836 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибна ділянка) (а.с.24;47).

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2016 року провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-7 КУпАП було закрито на підставі п.п.1, 7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, начальник відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Сумської області Байдак А.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах, визначених частинами статті санкцій з урахуванням положень ст.36 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що постанова судді не відповідає нормам КУпАП та Законам України.

Апелянт вказує, що закриваючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-7 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення суд невірно визначив момент виявлення правопорушення, пов'язаного з корупцією, яким є не 29.03.2016 року, а 17 серпня 2016 року.

Крім того, зазначає, що суд незаконно закрив провадження у справі, з підстав відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення прокурора, на підтримку своєї апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які вважають, що постанова суду законна та повинна залишитись без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172 -2 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вважає правильними і такі висновки учасниками апеляційного перегляду постанови суду не оскаржуються.

Що стосується висновку суду про закриття провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-2 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП , з яким не погоджується прокурор, то вважаю доводи прокурора в цій частині необґрунтовані.

Так, дотримавшись вимог ст. 252 КУпАП і надавши правильну оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що станом на день розгляду відносно ОСОБА_3 справи про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення вказаного правопорушення.

Апеляційний суд констатує безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора стосовно того, що перебіг тримісячного строку накладення адміністративного стягнення необхідно рахувати з 17 серпня 2016 року, які, за хибною думкою прокурора, є днем виявлення вчиненого ОСОБА_3 правопорушення.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, днем виявлення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, слід вважати день отримання компетентними органами інформації, з якої вбачається наявність в діянні особи ознак адміністративного правопорушення.

Матеріалами справи підтверджено, що Роменська місцева прокуратура отримала документи, які додані до протоколу - 29.03.2016 року, а протокол складено 19.08.2016 року. Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» органи прокуратури віднесені до спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції і до 14.08.2016 р (тобто до початку діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції) мали право складати адміністративні протоколи. Таким чином, днем виявлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного корупційного правопорушення є - 29.03.2016 року, коли були отримані достатні дані з цього приводу, а не 17 серпня 2016 року, як вказує прокурор.

Той факт, що після отримання такої інформації відносно ОСОБА_3 уповноваженій особі знадобилося більше чотирьох місяців для вирішення питання про складання відносно останнього протоколів про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, не спростовує правильність висновку районного суду. Крім того, ні в апеляційній скарзі ні в ході апеляційного розгляду в суді прокурором не було спростовано та не було надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів.

Що стосується рішення суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, то воно також є правильним та відповідає вимогам закону.

Так, відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів відповідно до ст. 172-7 КУпАП слід розуміти - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

В суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не було здобуто беззаперечних доказів того, що ОСОБА_3 вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто що він особисто голосував за рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», рішення стосувалось не лише його, а й інших громадян, зміст протоколу сесії від 24.12.2015 року не містить кількості голосів відданих за це питання, та суперечить показам свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які наголошували на тому, що міський голова не голосував за даний проект, що спростовує твердження прокурора.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про наявність в діях ОСОБА_3 конфлікту інтересів, що утворює склад адміністративного правопорушення, безпідставні.

З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що прокурор в своїй апеляційній скарзі жодних висновків суду першої інстанції належним чином не спростував, ніяких доказів на неправильність чи помилковість таких тверджень суду не надав таму підстав для задоволення апеляційної скарги прокурори та скасування постанови суду першої інстанції не вбачаю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 172-7, 247, 251, 252, 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2016 відносно ОСОБА_3, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП було закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП,

та за ч.2 ст.172-7 КУпАП було закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, залишити без зміни,

а апеляційну скаргу начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Сумської області Байдака А.Ю. - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.