ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5264/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2016 року приблизно о 00 год. 05 хв. по пр. Бажана на заїзді на Південий міст в м. Києві, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, була зупинена працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова. Огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Drager», який показав результат - 0,37 %о, що свідчить про те, що ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою причетність до скоєння вказаного адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що 24.09.2016 року приблизно о 00 год. 05 хв. вона була зупинена працівниками поліції у зв'язку із порушеннями ПДР, які з її згоди застосували до неї пристрій «Drager» для виявлення ознак алкогольного сп'яніння, який показав результат 0,37 %о. Зазначений результат ОСОБА_2 пояснювала тим, що днем раніше вона отруїлась, у зв'язку з чим 24.09.2016 р. вона приймала лікарські препарати «Атоксил» та «Настойку пустирника», в складі яких міститься спирт в незначній кількості, що зумовило відображення приладом «Drager» наявності перевищення норм алкоголю в крові. Не погоджуючись із результатом, зафіксованим приладом «Drager», вона звернулась до працівників поліції із вимогою щодо її доставлення до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння, проте їй в цьому було відмовлено, у зв'язку з чим вона особисто звернулась до медичного закладу Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», лікарем якої було складено висновок про те, що ОСОБА_2 не перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Допитана в якості свідка згідно з вимогами ст. 272 КУпАП інспектор поліції ОСОБА_3 суду пояснила, що 24.09.2016 року приблизно о 00 год. 05 хв. екіпажем, в складі якого вона патрулювала, було зупинено ОСОБА_2 за порушення ПДР. Під час зупинки у неї були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на визначення наявності алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Drager», на що вона погодилась, та в присутності двох свідків до неї був застосований прилад «Drager», який після проведення дослідження показав результат 0,37 %о. Після цього, вона склала протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2, з яким остання ознайомилась, підписала та отримала копію протоколу. Вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення, та після телефонної розмови ОСОБА_2 з кимось, остання стала вимагати доставлення її до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння, але ця подія мала місце вже після складення протоколу та оформлення всіх матеріалів.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення АП2 №325975 від 24.09.2016 року /а.с.1/, довідку, роздруковану приладом Drager з результатом тесту на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп'яніння з результатом у 0,37 %о /а.с.2/, рапорт інспектора поліції /а.с.3/, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 /а.с.10/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі- Інструкція) - установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Суд не може взяти до уваги посилання ОСОБА_2 на вживання у зазначений в протоколі день лікарських засобів, які мають в своєму складі спирт, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні не надано підтверджень про необхідність призначення вказаних лікарських засобів до вживання та про відсутність заборони до вживання зазначених лікарських засобів особам, які керують транспортними засобами, з огляду на те, що санкція ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності, передбачає також заборону керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, суд не може взяти до уваги в якості доказу не перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», лікарем якої було складено висновок про те, що ОСОБА_2 не перебувала в стані алкогольного сп'яніння, з наступних підстав.

Відповідно до ч.9 глави 2 Інструкції - з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч.2 глави 3 Інструкції - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, вищевказана медична довідка, надана ОСОБА_2 є неналежним доказом у справі, оскільки всупереч вимог Інструкції, вона складена о 02 год. 15 хв., тобто після спливу двох годин з моменту виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Рівним чином, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_2 на порушення працівниками поліції вимог Інструкції щодо відмови в її доставленні до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки вони спростовуються показами інспектора поліції ОСОБА_3, яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 звернулась до працівників поліції з вимогою про доставлення її до медичного закладу лише після оформлення всіх матеріалів про адміністративне правопорушення, що також вбачається з рапорту, складеного інспектором поліції на місці події /а.с. 5/. Також суд бере до уваги, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 зі скаргами на дії інспекторів поліції у встановленому законом порядку не зверталась.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв