ПОСТАНОВА

Справа № 137/2057/16-п

06.12.2016 3/137/532/16

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського ВП Калинівського ВПГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, працюючого на посаді в.о. голови Українського товариства мисливців та рибалок (УТМР) Літинського району Вінницької області, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 007474 від 18.10.2016 р. водій ОСОБА_1 18.10.2016 року о 19:40 год. по вул. Леніна, 53, в с. Городище Літинського району Вінницької області керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України. Тест на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення пояснивши, що у вказаний в протоколі час рухався у с. Городище в темну пору доби та був зупинений працівниками поліції коли побачив висунутий жезл із вікна службового автомобіля. Згодом працівники поліції його запросили присісти в службовий автомобіль для перевірки документів. Під час перевірки від одного з інспекторів йому було поставлено питання про вживанням ним алкоголю, на що ОСОБА_1 категорично заперечив. Проте інспектор дістав трубку на панелі приладів службового авто та запропонував продути, на що ОСОБА_1 погодився, так як квапився вирішити необхідні питання, щодо повторної таксації поголів'я мисливських тварин та можливого зриву сезону полювання в усьому Літинському районі Вінницької області. Після зазначених подій на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 сів за кермо власного автомобіля, продовжив рух. Зауважив, що працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_2, який у свою чергу повідомив, що є головним мисливствознавцем у Літинському районі Вінницької області, у судовому засіданні підтвердив ту обставину, що 18.10.2016 р. о 20:20 год. бачив за кермом ОСОБА_1 оскільки заздалегідь домовлявся з ним про зустріч з приводу таксації поголів'я мисливських тварин.

Зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що повертався з роботи власним автомобілем та рухався по вул. Леніна в с. Городище Літинського району Вінницької області та був зупинений працівниками поліції. На їх прохання присів у службовий автомобіль поліції з необхідністю розписки в протоколі у якості свідка. Заперечив ту обставину, що був присутній при продуванні ОСОБА_1 алкотестеру.

Зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення та допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, пояснила що 18.10.2016 р. у темну пор доби рухалась разом з чоловіком - ОСОБА_3, котрого було зупинено в с. Городище. Чоловік пройшов та присів орієнтовно на двадцять секунд до службового автомобіля ДАІ (зі слів свідка), згодом вийшов та повідомив, що їй також потрібно розписатись в протоклі. На що вона присіла до службового автомобіля поліції, надала документи що посвідчують її особу та розписалась в протоколі про адміністративне правопорушення. Запевнила що не була присутня при процедурі освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

Зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення інспектор роти ДПС у Вінницькій області ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с. 6). Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 130 КУпАП передбачає, що відповідальність за керування транспортними засобами несуть водії та інші особи, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння або відмовляються від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Так, відповідно до ч. 2 та ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спростували ту обставину, що були присутні при використанні спеціальних технічних засобів для огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а розписались в протоколі про адміністративне правопорушення на вимогу працівника поліції. Самого ОСОБА_1 вони бачили лише стоячим біля свого автомобіля на дорозі.

Одночасно, відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Всупереч наведеній нормі із показань самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 встановлено, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 продовжив рух за кермом власного автомобіля. Одночасно в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, котрі б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Оскільки під час розгляду справи було достовірно встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 було проведено інспектором роти ДПС із порушенням вимог п. 6 розділу ІІ Інструкції та ч. 2 ст. 266 КУпАП у відсутність свідків, результат такого огляду (Alcotest Drager 6810 тест № 1482 від 18.10.2016 р. (а.с.1)) вважається недійсним, а відтак вина ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп'яніння не доведена належними та допустимими доказами. Окрім того працівник ДПС проігнорував виклик суду, не з'явився до судового засідання та не довів протилежного, тому вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, предбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки ОСОБА_1 не призначено адміністративне стягнення, тому судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст. 40-1, ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, ст. 284 КУпАП, п. 6 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", № 1452/735 від 09.11.2015 р., беручи до уваги правові положення викладені у ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина",

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.