АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; на підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись зауваженням, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він дійсно здійснював виїзд з другорядної дороги на головну та бачив автомобіль Мерседес під керуванням водія ОСОБА_2, що наближався по головній дорозі. Однак, вважав, що встигне закінчити маневр, оскільки автомобіль Мерседес був на значній відстані.

З позиції апелянта, зіткнення сталося саме з вини водія автомобіля Мерседес, який рухався з перевищенням дозволеної швидкості та не застосував екстрене гальмування для уникнення зіткнення з автомобілем під його керуванням.

Також судом не були допитані свідки ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які могли б пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначає, що схема ДТП складена невірно, а інспекторами патрульної поліції не проведено огляд водіїв на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_3, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 03 вересня 2016 року об 11.30 в місті Києві на перехресті вулиць Газопровідна та Синьоозерна, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1, та рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, що привело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З урахуванням того, що правопорушенням завдано незначних матеріальних збитків, суд звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 16.11 ПДР.

Як пояснив ОСОБА_1, виїжджаючи на головну дорогу з другорядної, він бачив, що на відставні приблизно 120 метрів у його напрямку рухаються автомобілі, проте розраховував, що встигне закінчити маневр, не створюючи перешкод для їх руху. Вважає, що автомобіль «Мерседес-Бенц» під керуванням ОСОБА_2 рухався із значним перевищенням дозволеної швидкості, не встиг загальмувати та здійснив зіткнення з його автомобілем.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що знаходилась в якості пасажира в автомобілі, яким керував її чоловік ОСОБА_1 У момент виїзду з другорядної дороги бачила, як по головній дорозі рухалися автомобілі на великій відстані. Автомобіль «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3, рухався швидше за інші автомобілі та не встиг загальмувати, щоб уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ.

Однак, такі показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та свідка не спростовують висновку суду про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 16.11 ПДР.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як вказує сам ОСОБА_1, у момент здійснення маневру він бачив, що в його напрямку рухалися автомобілі по головній дорозі, однак розраховував, що встигне закінчити маневр, оскільки вони знаходились на значній відставні. Посилання апелянта на перевищення водієм автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_2 допустимої швидкості є лише припущенням, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів цього, а також про те, що працівниками поліції складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення швидкісного режиму.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що схема ДТП складена працівниками поліції з порушеннями, оскільки вона підписана всіма учасника ДТП, в тому числі самим ОСОБА_1 без застережень.

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, як і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого правопорушення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції залишає оскаржувану постанову суду без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись зауваженням, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз