справа № 415/5085/16-п
провадження № 3/415/1134/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.16 місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Горбатенко О.В., при секретарі Литвиненко Л.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 мна, 13,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 144772 від 16 вересня 2016 року, вбачається, що 16 вересня 2016 року о 10 годині 33 хвилини в місті Лисичанськ по вул. Машиностроітелів, водій ОСОБА_1, керуючи власним автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1, при зустрічному розїзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак 34498ЕН, який рухався на зустріч, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Під час розгляду матеріалів справи, судом встановлено, що дії ОСОБА_1, кваліфіковані за ознаками ст.124 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 16 вересня 2016 року, о 10 годині 30 хвилин, він рухався на своєму автомобілі TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Машиностроітелів на підйом. Водій який їхав з верху по дорозі на автомобілі ВАЗ 2106, почав обгін автомобілів та виїхав на зустрічну смугу, по якій їхав він. І при розїзді їх автомобілі зіштовхнулися дзеркалами, у звязку з чим було пошкоджено ліве дзеркало заднього виду на його автомобілі. Після зіткнення він зупинив автомобіль, а водій автомобіля ВАЗ 2106 не зупинився. Водій таксі, який рухався позаду автомобіля ВАЗ 2106, надав йому відео з регістратора, на якому зафіксовано момент ДТП. Коли він наздогнав автомобіль ВАЗ 2106, то водій спочатку погодився купити в автомагазині нове дзеркало, проте дізнавшись про вартість дзеркала відмовився платити суму шкоди. У звязку з чим він визвав поліцію і було складено протоколи про адміністративне правопорушення. З протоколом він не згодний, вважає що його вини у скоєнні ДТП немає. Вважає винним водія ВАЗ 2106, оскільки він здійснюючи обгін автомобілів виїхав на зустрічну смугу дороги, у звязку з чим сталося ДТП. Вважає, що на той момент, він рухався на підйом, тому перевага у русі була у нього.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду.

Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, зазначені у розділі VIІІ вищевказаної Інструкції.

Відповідно до п.1 Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Пункт 5.4 Інструкції наголошує, що при складанні схеми місця ДТП рекомендується деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди.

Так, поліцейськими не було встановлено швидкість руху, з якою рухались учасники дорожньо-транспортної пригоди, кількість смуг даної дороги та якими дорожніми знаками це визначається, по якій смузі рухались учасники ДТП, яким чином вони змінювали напрямок руху.

Отже матеріали справи свідчать, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції фактично не був встановлений механізм зіткнення транспортних засобів, наявність порушень вимог Правил дорожнього руху, причинний звязок цих дій з наслідками, які настали.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні ОСОБА_1 в своїх поясненнях категорично заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, які були б причиною ДТП, а доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 в цій частині суду надано не було.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об'єктивних даних про те, що дії ОСОБА_1 носили протиправний характер.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме вимог п. 13.3 ПДР України, згідно яких: під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, що потягло за собою пошкодження транспортних засобів, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як працівниками поліції не представлені належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винність останнього у його вчиненні.

Так в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що також підтверджується письмовимим поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 /а.с.17/, який пояснив, що вину у вчиненні ДТП він визнає, дійсно обганяв маршрутний автобус, який рухався перед ним, та одночасно назустріч їхав водій автомобіля ОСОБА_3, з яким у них трапилось зіткнення, в результаті якого було пошкоджено дзеркала лівого задньго виду, що також пітдвердилось в судовому засіданні переглядом відео, наданого ОСОБА_1, з відеорегістратора.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247 ч. 1, 251, 252, 284, 285, 288, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя О.В.Горбатенко