Справа № 392/1341/16-п
Провадження № 3/392/345/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

09 вересня 2016 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268442 в якому зазначено, що він 09 вересня 2016 близько 20:40 год. по а/д Смоліно Хмельове керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, хитка хода), від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці, за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичній установі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній відмовився ставити свій підпис у ньому та надавати пояснення, до протоколу додаються пояснення двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також матеріальний носій інформації CD-диск.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння на місці, за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичній установі, а також відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та отримання його копії, надання пояснень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінстративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнавав та пояснив, що не перебував у стані алкогольного спяніння 09 вересня 2016 року, хоча визнав, що того дня транспортний засіб під його керуванням був зупинений працівниками поліції, але йому невідомо чому відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268442 від 09 вересня 2016 року за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом з метою з»ясування всіх обставин справи 2 (двічі) викликалися в судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення були присутні при його складанні. Однак після застосування судом всіх заходів для виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду - останні жодного разу так і не з»явились в судові засідання.

З оглянутого в судовому засідання наданого до протоколу про адміністративне правопорушення CD-диску не вбачається, що працівниками поліції або одним із них було запропоновано ОСОБА_1 пройти обстеження, у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичній установі, а водій ОСОБА_1 відмовився від такого обстеження.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.4 Розділу 5 Наказу МВС України від 26.02.2009 року № 77 «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» водії та інші особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.п. 2, 6, 7 Розділу І Наказу МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/73 5 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В п. 6 Розділу ІІ Наказу МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зазначено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні положення про порядок проведення огляду водіїв на визначення стану алкогольного сп»яніння, а також порядок дій працівників поліції у випадку відмови водія на місці пройти огляд на визначення стану алкогольного сп»яніння передбачений і п.п. 3, 4, 6, 7 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотично чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду».

Судом встановлено, що в порушення вимог чинного законодавства співробітниками поліції не було вжито всіх дієвих, передбачених законодавством України, заходів для проведення огляду на виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, у відповідності до вимог діючого законодавства України та не вжито заходів щодо тимчасового затримання транспортного засобу згідно ст. 265-2 КУпАП і згідно поясненнь порушника йому взагалі не пропонувалося пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою алкотестеру та/або в медичній установі.

Встановити присутність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268442 та обставин, що мали місце 09 вересня 2016 близько 20:40 години на а/д Смоліне-Хмельове із участю водія -транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 суду не вдалося, у зв»язку із тим, що їх не можливо було викликати до суду, незважаючи на те, що судом вживалися для цього всі можливі заходи згідно положень КУпАП.

Інші докази які б підтвержували керування ОСОБА_1 09 вересня 2016 близько 20-40 години по а/д Смоліне-Хмельове транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, хитка хода) та відмови останнього від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці, за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичній в присутності двох свідків в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, за змістом зазначених положень, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, що повинно буди здійснено та встановлено у передбаченому на те законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Тому, відсутність доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан алкогольного спяніння не дає достатніх підстав для висновку про його винність і наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 2 ст. 62 Конституції України встановлює, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. «1» ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-285, 289-290 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.М. Кратко