Справа № 163/2581/16-п
Провадження №3/163/1737/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1954/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472, ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АС №702108, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 11.11.2000 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 14.09.2016 року приблизно о 02 год. 50 хв., слідуючи з ОСОБА_5 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «БМВ 525», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відсіку автомобіля, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої неоподатковуваної норми (2 корпуси металеві до тракторів «25.55.201», загальною вагою 51 кг, вартістю 10500,00 грн.), інший товар, а саме: стартер з втягуючим реле для двигунів внутрішнього згорання з маркуванням виробника «JOBS JUBANA НОМЕР_2», вагою 6 кг, вартістю 1773,00 грн.; стартер з втягуючим реле для двигунів внутрішнього згорання з маркуванням виробника «JOBS JUBANA НОМЕР_3» вагою 6 кг, вартістю 1773,00 грн.; мембранно-поршневі насоси з маркуванням виробника «TOLVERI PU-3/140» в кількості 2 штуки, загальною вагою 32 кг., вартістю 9180,00 грн., який перевищив встановлені неоподатковувані норми, передбачені ст.374 МК України, по його вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_4, при тих же обставинах, у той же час та місці, намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, 50 комплектів поршневих кілець марки «MAR-MOT» для двигунів внутрішнього згорання, загальною вагою 10 кг., вартістю 35972,00 грн., які були приховані в багажному відділенні автомобіля марки «БМВ 525», р.н.з. ВО2380АА, в ніші для запасного колеса, тобто в спосіб, що утруднює виявлення, та були виявлені під час здійснення повного митного огляду транспортного засобу за допомогою технічного засобу митного контролю (галогенового ліхтаря), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Крім цього, згідно протоколу про порушення митних правил №1954/20500/2016 від 14.09.2016 року, ОСОБА_4 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, у той же час та місці, не задекларував за встановленою формою переміщуваний ним товар: два стартери з втягуючим реле для двигунів внутрішнього згорання з маркуванням виробника: «JOBS JUBANA НОМЕР_2», вагою 6 кг, вартістю 1773,00 грн., та «JOBS JUBANA НОМЕР_3» вагою 6 кг, вартістю 1773,00 грн.; два мембранно-поршневі насоси з маркуванням виробника «TOLVERI PU-3/140» загальною вагою 32 кг., вартістю 9180,00 грн., який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій.

Такі дії ОСОБА_4 органом доходів і зборів кваліфіковано за ознаками ст. 472 МК України.

ОСОБА_4 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому, згідно протоколу про ПМП, правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування та приховування товару від митного контролю, тобто правопорушень, передбачених ст.472, ч.1 ст.483 МК України. Пояснив, що через митний кордон України переміщував: два стартери, які возив в ОСОБА_5, щоб обміняти, так як вони мали дефекти, однак не встиг цього зробити та переміщував їх назад в Україну; поршневі кільця, які придбав у звязку з їх низькою ціною, так як фірма-продавець їх незаконно виробляє; корпуса до тракторів, які придбав на цій же фірмі, та насоси, місце придбання яких не памятає. При купівлі поршневих кілець та насосів чеків про їх придбання йому не видавали. З ОСОБА_5 в Україну слідував з одним пасажиром, який, на його пропозицію, без будь-якої винагороди погодився «взяти на себе» придбаний ним товар по нормі, тому, з огляду на ціну товару, за якою він його купував, для проходження митного контролю прослідував смугою руху «зелений коридор», оскільки вважав, що переміщує товар з розрахунку на двох осіб по нормі. При цьому, товар у будь-який спосіб не приховував, а поршневі кільця помістив в ніші для запасного колеса для того, щоб вони не розсипались по багажному відділенні. Саме ж запасне колесо він, перебуваючи в ОСОБА_5, перед м.Люблін, встановив на автомобіль, оскільки попередньо наявне на автомобілі колесо пошкодив (пробив). Під час проходження митного контролю, митники пасажира залякали, тому останній відмовився від товару, тобто від «норми», яку він обіцяв «взяти» на себе. Сам же він відразу в усній формі повідомив інспектору митниці про товар, який переміщується в автомобілі, та показав його місцезнаходження, зокрема, відкрив багажне відділення, а також підняв коврик, яким була накрита ніша для запасного колеса. Побачивши місцезнаходження даного товару, інспектор митниці скерував автомобіль для проведення поглибленого огляду, однак за результатами його проведення іншого товару в автомобілі виявлено не було. Товар, що переміщувався в межах неоподатковуваних норм йому повернутий. Крім цього вказав, що не погоджується з визначеною органом доходів і зборів вартістю вилученого товару, оскільки вона визначалась на підставі витягів з мережі Інтернет з 10% знижкою, тому просив суд прийняти до уваги видані йому продавцем товару платіжні документи на аналогічний товар, та товар йому повернути для вивезення в ОСОБА_5, який в подальшому він буде ввозити в Україну частинами - в межах дозволених норм.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкцій ст. 472, ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Незважаючи на викладені ОСОБА_4 заперечення та невизнання вини, суд дійшов висновку про наявність в діях останнього наступних порушень митних правил.

Контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» та іншими матеріалами справи стверджено, що автомобіль марки «БМВ», р.н.з. ВО2380АА, через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС слідував спрощеною смугою митного контролю, по так званому «зеленому коридору». У зазначеному транспортному засобі слідувало дві особи: ОСОБА_6 - в якості водія, ОСОБА_7 в якості пасажира (а.с.1-4, 9).

Під час проведення повного митного огляду автомобіля марки «БМВ», р.н.з. ВО2380АА, в його салоні було встановлено наявність такого товару, як: два корпуси металеві до тракторів «25.55.201» загальною вагою 51 кг; стартер торгової марки «Jobs НОМЕР_2» вагою 6 кг; стартер торгової марки «Jobs НОМЕР_3» вагою 6 кг та два насоси для оприскувача торгової марки «Tolveri PU-3/140» загальною вагою 32 кг., а в ніші для запасного колеса виявлено прихований від митного контролю товар, а саме, поршневі кільця торгової марки «Mar-Mot ISO 9001:2008» в кількості 50 комплектів, загальною вагою 10 кг. Увесь товар належав водію ОСОБА_4

Такі результати повного митного огляду автомобіля, який проводився за участі ОСОБА_4, зафіксовані, у відповідності до вимог ст.338 МК України, в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/400445 від 14.09.2016 року, з яким ОСОБА_4 ознайомився, не маючи будь-яких зауважень та заперечень, а також у фото-таблицях до протоколу про порушення митних правил №1954/20500/2016 від 14.09.2016 року (а.с.5-6).

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що зазначений в акті огляду товар в повному обсязі належить йому.

У письмових поясненнях від 14.09.2016 року, пасажир, який слідував разом з ОСОБА_4, ОСОБА_7 вказав на свою непричетність до переміщуваного в автомобілі товару та приналежність його водію, тобто ОСОБА_4 (а.с.9).

Отже, з наведених доказів встановлено, що ОСОБА_4 переміщував через митний кордон України товар загальною вагою 105 кг.

При визначені вартості переміщуваного ОСОБА_4 товару, суд приймає до уваги висновок №139 від 11.10.2016 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС та службову записку головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_8 від 14.09.2016 року, згідно яких, загальна вартість товару, що переміщувався ОСОБА_4, становить 59198,00 грн. (10500,00 грн. + 48698,00 грн.) або 1991,77 євро, виходячи з офіційного курсу валют НБУ станом на 14.09.2016 року 100 євро = 2972,1305 грн. (а.с.11, 18-20).

Щодо наданих ОСОБА_4 в судовому засіданні рахунку-фактури ПДВ №44/2016 від 12.09.2016 року (на дві помпи «Толвер/140) та пропозиції №104/В/2016 від 19.10.2016 року (на 50 комплектів поршневих кілець), то зазначені документи, в силу положень ст.368 МК України, не можуть слугувати доказом фактурної вартості переміщуваного товару, оскільки до митного контролю вони не предявлялись та їх походження є невідомим, так як ОСОБА_4 особисто в судовому засіданні вказав, що місце придбання насосів він не памятає, а під час купівлі поршневих кілець будь-яких платіжних документів йому не видавали, оскільки їх виробництво продавцем є незаконним. Поміж цього, такий документ, як пропозиція №104/В/2016, датований 19.10.2016 року, тобто виданий пізніше, більше, ніж через місяць слідування ОСОБА_4 через митний кордон України, згідно протоколу про ПМП, що мало місце 14.09.2016 року.

Відтак, загальна вартість переміщуваного ОСОБА_4 товару становить 59198,00 грн., що еквівалентне 1991,77 євро.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Товар в межах вищенаведених неоподатковуваних норм, а саме, два корпуси металеві до тракторів «25.55.201» загальною вагою 51 кг, вартістю 10500,00 грн., органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_4, що доводиться, як особистими поясненнями останнього в суді, так і письмовими доказами: протоколом про ПМП, актом огляду та службовою запискою інспектора митниці.

Частина іншого товару, що переміщував ОСОБА_4 через митний кордон України, який склав понад неоподатковувану норму, знаходилась в салоні автомобіля (два стартери та два насоси) та її вартість і вага становить 12726 грн. та 44 кг, відповідно, а інша частина - у багажному відсіку, в ніші для запасного колеса (50 комплектів поршневих кілець), вага якого становить 10 кг., а вартість - 35972,00 грн.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_4 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який перевищив неоподатковувані норми, передбачені ч.1 ст.374 МК України, по вазі та вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Як стверджено службовою запискою головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_8 від 14.09.2016 року, товар, що знаходився в ніші для запасного колеса, був виявлений за допомогою технічних засобів митного контролю, а саме, галогенового ліхтаря (а.с.11).

При цьому, пояснення ОСОБА_4 про те, що він в усному порядку заявив зазначений товар до митного контролю, є лише його особистими доводами, які будь-якими іншими доказами свого підтвердження не знайшли, та водночас спростовуються дослідженим судом актом митного огляду, з яким останній фактично погодився, тому обрану ОСОБА_4 на стадії судового розгляду справи таку невизнавальну позицію суд розцінює не інакше, як обраний спосіб самозахисту, спрямований на уникнення відповідальності, яка йому загрожує.

Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 03.06.2005 року № 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" розяснив, що використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування предметів у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

В розрізі наведених розяснень та встановлених фактичних обставин, розміщення ОСОБА_4 50 комплектів поршневих кілець у ніші для запасного колеса, незаявлення їх до митного контролю та їх виявлення за допомогою засобу митного контролю у правовому розумінні є не інакше, як приховування даного товару у спосіб, що утруднює виявлення.

Відповідальність за ч.1 ст.483 МК України настає, зокрема, за переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, …

Таким чином, дослідженими доказами в повному обсязі доведено, що ОСОБА_4 своїми умисними діями намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару - 50 комплектів поршневих кілець у спосіб, що утруднює їх виявлення, що за своїми ознаками охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Крім цього, дії ОСОБА_4 кваліфіковано ще й за ст.472 МК України в частині товару, що переміщувався в салоні автомобіля без ознак приховування та підлягав обовязковому письмовому декларуванню, загальною вагою 44 кг та вартістю 12726 грн. (два стартери та два насоси).

Така кваліфікація дій ОСОБА_4 належного підтвердження в судовому засіданні не знайшла.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак, як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_4, він не відповідає диспозиції вищевказаної норми, оскільки у ньому не сформульовано звинувачення за ст.472 МК України, відповідно й не розкрито об'єктивної сторони даного правопорушення.

Посадовою особою митниці використано формальний підхід та зроблені формальні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_4 такого правопорушення, які не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. При цьому, такі висновки органу доходів і зборів викладені лише у протоколі про порушення митних правил, з якого неможливо зрозуміти у чому полягало вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, якими його діями воно вчинено і чим це підтверджується.

В судовому засіданні представник органу доходів і зборів також не навів і переконливих доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, не заявляв.

Крім цього, з аналізу статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України слідує, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_4 через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав та митна декларація за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №431, для письмового декларування товару йому не надавалась.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявність у діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню, належними та допустимими доказами органом доходів і зборів не доведена, ґрунтується виключно на припущеннях, що в силу ст.62 Конституції України є неприпустимим та є підставою для закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу даного правопорушення.

При визначенні виду та міри стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_4 за ст.471 та ч.1 ст.483 МК України, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу винного, який є пенсіонером за вислугою років, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, та приходить до висновку, що на підставі частини 2 статті 36 КУпАП на останнього слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - за ч.1 ст. 483 МК України, яка не містить альтернативи, у виді штрафу в розмірі 100% вартості прихованого товару з його конфіскацією.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що товар, який виступав безпосереднім предметом зазначеного правопорушення (два стартери та два насоси) не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, зазначений товар підлягає поверненню ОСОБА_4 після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до вимог ст.520 МК України та Наказу Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року з правопорушника підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару, який підлягає конфіскації, протягом 62 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2712,7994 грн.), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 520, 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472, ч.1 ст.483 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.471, ч.1 ст.483 МК України, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення в межах ч.1 ст.483 МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 35972 (тридцять пять тисяч девятсот сімдесят дві) гривні з конфіскацією в дохід держави товару 50 комплектів поршневих кілець марки «MAR-MOT» для двигунів внутрішнього згорання, вартістю 35972,00 грн., вилученого згідно протоколу та опису затриманих предметів №1954/20500/2016 від 14.09.2016 року.

Штраф в розмірі 35972 (тридцять пять тисяч девятсот сімдесят дві) гривні підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Волинської митниці ДФС 67 (шістдесят сім) гривень 28 копійок витрат по справі за зберігання товару на розрахунковий рахунок №9069 в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1954/20500/2016 від 14.09.2016 року, товар: два стартери з втягуючим реле для двигунів внутрішнього згорання з маркуванням виробника «JOBS JUBANA НОМЕР_2» та «JOBS JUBANA НОМЕР_3», вагою по 6 кг кожен; два мембранно-поршневих насоси з маркуванням виробника «TOLVERI PU-3/140» загальною вагою 32 кг, - повернути ОСОБА_4 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_9