Справа № 206/4959/16-п
Провадження № 3/206/1197/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2016року

Самарський районний суду м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2016 року о 01:53 год., в м. Дніпро по вул. Іларіонівській, 140, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник правопорушника ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував факт керування правопорушником транспортним засобом в стані наркотичного спяніння та пояснив, що ОСОБА_1 не може з'явитись в судове засідання, оскільки знаходиться за межами міста.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання був помічений автомобіль, водія якого при зміні руху не ввімкнув сигнал повороту. Даний автомобіль був зупинений та в ході бесіди з водієм цього автомобіля встановлено, що останній перебуває у стані наркотичного спяніння, який проявлявся у порушенні мови, рухів, зіниці очей не реагували на світло. Сам правопорушник згодо зізнався, що вживав наркотичні препарати. Після цього в присутності двох свідків правопорушнику було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння за допомогою приладу "Драгер", а після відмови пройти огляд у медичному закладі,на що останній відмовився.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання зі своїм напарником ОСОБА_3 був помічений автомобіль, водій якого порушив ПДР, а саме перед зміною руху не включив сигнал повороту. Внаслідок чого, цей автомобіль був зупинений. З автомобіля вийшов водій в ході розмови з яким було виявлено, що він знаходиться у стані наркотичного спяніння, що проявлялось у млявій мові, координації рухів. В подальшому водій сам зізнався, що вживав наркотичні препарати. Після цього в присутності двох свідків правопорушнику було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння за допомогою приладу "Драгер" і в медичному закладі, на що останній відмовився.

Вислухавши представника правопорушника, покази свідків, дослідивши у судовому засіданні письмові докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: рапортом співробітника поліції ОСОБА_3, в яких викладено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан наркотичного спяніння за допомогою приладу "Драгер" і в спеціалізованому медичному закладі. Дані обставини цілком узгоджуються з показами, які останній надав в судовому засіданні та з показами його напарника ОСОБА_4, який був присутній при всіх подіях викладених в протоколі та рапорті. Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, в яких зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані неадекватної поведінки, зіниці очей не реагували на промені світла. В їх присутності, останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, як за допомогою приладу "Драгер", так і в спеціалізованому медичному закладі.

В письмових поясненнях ОСОБА_1, які містяться в матеріалах справи не зазначено ніяких обставин, які б свідчили про відсутність провини, останнього у вчиненні адміністративного правопорушення. Навпаки він вказав, що відмовився від експертизи, оскільки втомився, змерз та погано себе почував.

Якихось доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду надано не було.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, відсутність обставин, що як помякшують, так і обтяжують його відповідальність.

Та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.130,283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275грн.60коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: