Справа № 344/9952/16-п
Провадження № 3/344/3218/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі головуючого судді Зеленко О.В., з участю: секретаря Караїм Ю.В., прокурорів Буджака І.Я., Рудого О.Б., Ільчишина Б.М., захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне корупційне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3/32, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого директором Комунального підприємства «Івано-Франківськміськсвітло», депутата Івано-Франківської міської ради з грудня 2015, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Із протоколу №15 від 08.08.2016 про вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 172-7 КУпАП, за наступних обставин.

ОСОБА_2, з урахуванням його посадових повноважень, працюючи на посаді інженера відділу експлуатації відповідального за електрогосподарство КП «ЄРЦ» (від 25.12.2015 КП «МІУК»), є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Згідно наказу №95 к-1-00000056 від 26.05.2016, виданого комунальним підприємством Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», 31.05.2016 інженера відділу експлуатації ОСОБА_2 звільнено за угодою сторін та припинено трудовий договір (контракт). Згідно реєстраційної картки на проведення держаної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи від 25.09.2014 року, ОСОБА_2 є засновником ТзОВ «Станіслав-ІВ», основним видом діяльності якого є електромонтажні роботи

Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Статуту ТзОВ «Станіслав-ІВ», учасниками Товариства є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Згідно Розділу V. «Відомості про вклади у банках, цінні папери та інші активи» декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік розмір внесків ОСОБА_2 до статутного капіталу ТзОВ «Станіслав ІВ» складає 3000 грн.

За таких обставин ОСОБА_2, у відповідності до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, як посадова особа юридичної особи публічного права, яка не зазначена у пункті 1 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, з 10.04.2015 до 16.03.2016 між комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр» (з 25.12.2015 КП «МІУК») в особі т.в.о. директора ОСОБА_4, а в подальшому директора ОСОБА_5 та ТзОВ «Станіслав-ІВ», співзасновником та учасником якого є інженер КП «ЄРЦ» ОСОБА_2, в особі директора ОСОБА_3, укладено 23 договори на виконання ремонтно-будівельних електромонтажних робіт на загальну суму 396059,90 грн.

Інженер відділу експлуатації КП ОСОБА_2, будучи відповідальною особою за електрогосподарство та електробезпеку і наділений контрольними повноваженнями у цій сфері, являючись одночасно учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», підписував дефектні акти та акти приймання-передачі виконаних зазначеним ТзОВ робіт.

Зокрема, 30.06.2015 комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» в особі директора з однієї сторони та ТзОВ «Станіслав-ІВ» в особі директора ОСОБА_3, уклали договір №01-04/15 на виконання ремонтно-будівельних (електромонтажних) робіт з поточного ремонту на суму 63823 грн. та договір № 01-04/16 на виконання ремонтно-будівельних електромонтажних) робіт з поточного ремонту, на суму 68430 грн.

Крім того, за вказаний період ТзОВ «Станіслав-ІВ» виконувало електромонтажні роботи на замовлення КП «ЄРЦ» (з 25.12.2016 КП «МІУК») згідно копії договорів № 04-04/144 від 16.03.2016, № 04-04/24 від 14.01.2016, №04-04/23 від 14.01.2016, №04-04/1127 від 16.12.2015, №04-04/1125 від 16.12.2015, №04-04/1124 від 15.12.2015, №04-04/1036 від 02.12.2015, №04-04/1020 від 27.11.2015, №04-04/969 від 13.11.2015, № 04-04/968 від 13.11.2015, №04-04/850 від 26.10.2015, №04-04/865 від 28.10.2015, від 07.09.2015, від 28. 08.2015, 01-04/25 від 19.08.2015, № 04-04/415 від 04.06.2015, № 04-04/407 від 02.06.2015, №04-04/300 від 08.05.2015, №04-04/288 від 28.04.2015, № 04-04/215 від 10.04.2015.

В організації укладання та виконання даних договорів, згідно посадової інструкції, безпосередню участь приймав інженер відділу експлуатації, відповідальний за електрогосподарство КП «ЄРЦ» (від 25.12.2015 КП «МІУК») ОСОБА_2, про що свідчать його підписи від КП «ЄРЦ» в актах приймання-передачі виконаних робіт, дефектних актах, протоколах зборів співвласників будинків, де проводились будівельні роботи, зведених кошторисних розрахунках, розрахунках договірної ціни на виконання робіт, локальних Кошторисах та актах приймання виконаних будівельних робіт.

Отже, ОСОБА_2, що є співзасновником та учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», діяв в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що могло впливати на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. При цьому останній всупереч ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» не повідомив та не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Розяснивши ОСОБА_2 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, пояснення свідків, думку прокурора, дослідивши та оцінивши надані письмові докази, зясувавши всі фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

У судовому засіданні 17.08.2016 ОСОБА_2 вину у вчиненні корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, не визнав, просив відкласти судове засідання для виклику свідків. 30.08.2016, 07.09.2016, 30.09.2016, 11.10.2016, 27.10.2016, 07.11.2016 ОСОБА_2 не зявився, подавав суду клопотання про відкладення розгляду справи. 30.11.2016 в судовому засіданні пояснив, що ТзОВ «Станіслав-ІФ» створено ОСОБА_3 для виконання різного роду монтажних робіт, а він є одним із співзасновників даного товариства. Договорів між підприємством та товариством не підписував. Акти підписував, але не вбачає в цьому конфлікту інтересів. Всі виконання робіт є безоплатними. Вказав, що не є директором ТзОВ «Станіслав-ІФ», благодійно здійснював діяльність, до статутного капіталу благодійно вносив кошти. Жодного конфлікту інтересів між ним як інженером відділу експлуатації КП «ЄРЦ» та ТзОВ «Станіслав-ІФ», яке було виконавцем окремих будівельних робіт з поточних ремонтів, не виникало, а тому не повідомляв керівництво ні про те, що є співзасновником ТзОВ «Станіслав-ІФ», ні про конфлікт інтересів. Вказав, що перебуваючи на посаді інженера відділу експлуатації КП «ЄРЦ», не уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки не був керівником підприємства чи будь-якого відділу підприємства, не мав організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків. Зазначив, що до його обов язків входило знати де, ким і коли здійснюються ремонти, як поточні так і капітальні. Кожного тижня доповідав на нарадах головному інженеру КП «ЄРЦ» ОСОБА_5 про проведення таких ремонтів, а останній у свою чергу вимагав від нього інформації про ремонти, а також інколи перевіряв чи останньому відомо інформацію про те, де саме і на якому етапі здійснюються ремонтні роботи, а тому від нього вимагав ознайомлюватись із кошторисною документацією. Крім того, до його обовязків організація укладення договорів, саме укладання договорів, приймання виконаних робіт та їх підписання не входило, а порядок прийняття робіт був передбачений наказом на підприємстві. Жодним чином не впливав на порядок укладення договорів, виконання та прийняття виконаних робіт. Просив закрити провадження у справі у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що по-перше, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті. На даний час відсутній нормативно-правовий акт, який регулював би правовідносини та чітко визначав поняття осіб, які для цілей ЗУ «Про запобігання корупції» прирівнювались до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. ОСОБА_2 не є керівником чи заступником підприємства, начальником відділу чи структурного підрозділу, а також останній не наділений організаційно-розпорядчими та/або адміністративно-господарськими обовязками. По-друге, в протоколі відсутній доказ того, в чому саме полягає конфлікт інтересів ОСОБА_2, тобто чому саме суперечить його приватний інтерес, будь - якому із пунктів його посадової інструкції. Вказав, що конфлікт інтересів має місце лише тоді, коли суперечність фактично могла вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній реальний конфлікт інтересів, відповідно і обовязку щодо повідомлення особою про конфлікт інтересів не виникає. По-третє, за фактом щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, 31.05.2016 було внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. На даний час досудове розслідування триває, рішення про закриття кримінального провадження не приймалось. Просив закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією у діях ОСОБА_2

Прокурор у судовому засіданні підтвердив, що дійсно триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, про яке вказано захисником, однак жодній особі, у тому числі ОСОБА_2, у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено. Захисник ОСОБА_1Д та ОСОБА_2 підтвердили, що повідомлення про підозру ОСОБА_2 не вручалося.

Також прокурор підтримав викладені в протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення обставини та просив правопорушника визнати винним за вчинення корупційного правопорушення, а провадження в справі закрити в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що у 2015 році працював на посаді заступника директора КП «ЄРЦ (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія»), а в той час ОСОБА_2 був його підлеглим, працював на посаді інженера. Вказав, що інженер ОСОБА_2 не міг укладати договори, оскільки це не належить до його посадових обовязків. Наявність підпису інженера ніяким чином не впливала на прийняття даних робіт. Підписи ОСОБА_2 ставив для того, що останній ознайомлений, які роботи виконувались в житловому фонді. Дефектні акти ОСОБА_2 також підписував виключно для ознайомлення. Дефектні акти складались для того, щоб споживачі не мали претензій, що вони не беруть участі у прийманні робіт. Директор доручав ОСОБА_7 підписувати дефектні акти та договори. Підписувати договори та дефектні акти в посадові обовязки ОСОБА_7 не входило. З ТзОВ «Станіслав-ІВ» мали договори на технічне обслуговування внутрішньо-будинкових електричних мереж. Під час укладення договорів та підписання актів ОСОБА_2І не повідомляв ні що є одним із засновників ТзОВ «Станіслав-ІВ», ні що має конфлікт інтересів.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що у 2015 році працював головним інженером КП «ЄРЦ (КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія»). Інженер ОСОБА_8 відповідав за зовнішні стосунки підприємства в сфері електроенергетики. ТзОВ «Станіслав-ІВ» проводило роботи з обслуговування електричних мереж. Обовязки ОСОБА_2 були дотичними тим роботам, які виконувало ТзОВ «Станіслав-ІВ». На час укладення договорів не знав, що ОСОБА_2 є одним із засновників ТзОВ «Станіслав-ІВ», а дізнався в мережі Інтернет. Якщо б знали на той момент, що останній є засновником ТзОВ «Станіслав-ІВ», то зібрали б нараду та прийняли відповідне рішення. Підпис ОСОБА_2 свідчив про те, що останній ознайомлений з роботою. ОСОБА_2 не міг впливати на укладення договорів.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що у 2015 моніторили діяльність КП «ЄРЦ», в результаті моніторингу побачили, що серед фірм підрядників КП «ЄРЦ» було ТзОВ «Станіслав-ІВ», засновником якого є ОСОБА_2 Зайшовши на сайт, побачили, що останній є працівником КП «ЄРЦ». В результаті цього переглянули роботи, які виконувало ТзОВ «Станіслав-ІВ» і побачили, що серед документів, а саме кошторисів, дефектних актів, актів приймання-передачі виконаних робіт ОСОБА_2, будучи засновником ТзОВ «Станіслав-ІВ», водночас підписував вказані документи як інженер КП «ЄРЦ». Особливу увагу звернули на акти приймання-передачі виконаних робіт та дефектні акти. Побачивши цю інформацію, важко було зрозуміти чи був обєктивний ОСОБА_2, а тому по даних фактах звернулись в СБУ .

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно примітки 1, 2 до вказаної статті, субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Згідно підпункту а) п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно копії рішення Івано-Франківської міської ради пятого демократичного скликання від 10.05.2007 «Про створення комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр», створено комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр», та затверджено статут підприємства (том 2, а.с. 118).

Згідно копії наказу №85к від 09.12.2011, виданого директором КП «Єдиний розрахунковий центр» ОСОБА_10, ОСОБА_2 прийнято на посаду інженера у відділ експлуатації з 12.12.2011 року з окладом згідно штатного розкладу, з випробувальним терміном три місяці (том 2, а.с. 11).

Відповідно до копії рішення Івано-Франківської міської ради сьомого демократичного скликання № 66-2 від 25.12.2015 «Про внесення змін до статуту комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр», перейменовано комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» на комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», затверджено статут підприємства (том 2, а.с.156).

Згідно підпункту 2.2. п.2 посадової інструкції інженера відділу експлуатації - відповідального за електрогосподарство, затвердженої директором КП «ЄРЦ» В. ОСОБА_10 12.12.2011, інженер відділу експлуатації - відповідальний за електрогосподарство та електробезпеку зобов'язаний за погодженням з начальником відділу експлуатації організовує технічно правильну експлуатацію і своєчасний ремонт енергетичного та природоохоронного устаткування і енергосистем, безперервне забезпечення виробництва електроенергією, контроль за раціональними витратами енергетичних ресурсів на підприємстві, послідовне додержання режиму енергозбереження та економії.

Підпунктом 2.3 п. 2 посадової інструкції передбачено, інженер відділу експлуатації, а саме ОСОБА_2, за дорученням начальника відділу експлуатації керує плануванням роботи по розробці графіків ремонту енергетичного устаткування і енергомереж, планів виробництва та споживання підприємством електроенергії, технологічного палива, пари, газу, води, стиснутого повітря, норм витрат і режимів споживання усіх видів енергії.

Відповідно до підпунктів 2.7, 2.8 п. 2 вищевказаної інструкції інженер відділу експлуатації готує висновки на розроблені проекти, бере участь у випробуваннях та прийманні енергоустановок і мереж у житлових будинках. Бере участь у роботі комісії з приймання в експлуатацію заново збудованих обєктів та змонтованого устаткування в існуючих житлових будинках.

Підпунктами 2.9, 2.10 даної інструкції передбачено, шо ОСОБА_2 здійснює контроль за додержанням правил з охорони праці, інструкцій з експлуатації енергоустановок і використання енергоустановок та мереж. Організовує укладання договорів щодо забезпечення підприємства та житлового фонду, що заходиться в управлінні, електроенергією, а згідно підпункту 3.2 п. 3 інструкції, інженер відділу експлуатації має право за окремим дорученням начальника відділу експлуатації перевіряти діяльність структурних підрозділів підприємства, та підрозділів підрядних організацій, які здійснюють енергетичне обслуговування підприємства.

Із змісту вказаної інструкції вбачається, що 12.12.2011 року ОСОБА_2 ознайомлено з інструкцією (том 2, а.с. 17).

Отже, у відповідності до положень посадової інструкції ОСОБА_2, останній наділений організаційно-розпорядчими функціями, відповідальний за електрогосподарство та електробезпеку. Інженер ОСОБА_2 за погодженням з начальником відділу експлуатації організовував технічно правильну експлуатацію і своєчасний ремонт енергетичного та природоохоронного устаткування і енергосистем, безперервне забезпечення виробництва електроенергією, контроль за раціональними витратами енергетичних ресурсів на підприємстві, послідовне додержання режиму енергозбереження та економії. За дорученням начальника відділу експлуатації керував плануванням роботи по розробці графіків ремонту енергетичного устаткування і енергомереж, планів виробництва та споживання підприємством електроенергії, технологічного палива, пари, газу, води, стиснутого повітря, норм витрат і режимів споживання усіх видів енергії. Готував висновки на розроблені проекти, брав участь у випробуваннях та прийманні енергоустановок і мереж у житлових будинках. Брав участь у роботі комісії з приймання в експлуатацію заново збудованих обєктів та змонтованого устаткування в існуючих житлових будинках. Здійснював контроль за додержанням правил з охорони праці, інструкцій з експлуатації енергоустановок і використання енергоустановок та мереж. Також ОСОБА_2 організовував укладання договорів щодо забезпечення підприємства та житлового фонду, що заходиться в управлінні, електроенергією.

Таким чином, ОСОБА_2, працюючи на посаді інженера відділу експлуатації відповідального за електрогосподарство КП «ЄРЦ» (від 25.12.2015 КП «МІУК») відповідно до посадових повноважень є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Згідно реєстраційної картки на проведення держаної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи від 25.09.2014 року, ОСОБА_2 є засновником ТзОВ «Саніслав-ІВ», основним видом діяльності якого є електромонтажні роботи (том 2 а.с. 62-66). Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Статуту ТзОВ «Станіслав-ІВ», учасниками Товариства є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (том 2 а.с. 69).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 одночасно був і посадовою особою КП, відповідальною за електрогосподарство та електробезпеку, та учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», створеного після його працевлаштування в КП, а саме у вересні 2014 року. Метою діяльності ТзОВ «Станіслав-ІВ», як вбачається зі статуту, є отримання прибутку, предметом діяльності є проведення електромонтажних та інших робіт.

За таких обставин, беручи до уваги функціональні обовязки та повноваження інженера відділу експлуатації КП ОСОБА_2, в тому числі щодо здійснення контролю, та те, що він є учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», яке на підставі відповідних договорів з КП проводило підрядні роботи, ОСОБА_2 був зобовязаний згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» повідомити про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів. Таке ж визначення поняття «реальний конфлікт інтересів» міститься у п.2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закон України «Про запобігання корупції», приватний інтерес означає будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Той факт, що визначенням поняття «приватний інтерес» в Законі розпочато зі слів «будь-який» і містить невичерпний перелік та не містить конкретних ознак, означає, що це поняття надзвичайно широке та може грунтуватися як на корисливому, та і на будь-якому іншому мотиві.

У даному випадку приватний інтерес особи обумовлений тим, що посадова особа КП ОСОБА_2 одночасно є учасником ТзОВ «Станіслав-ІВ», метою діяльності якого є отримання прибутку. З іншого боку, ОСОБА_2 як інженер відділу експлуатації КП, відповідальний за електрогосподарство та електробезпеку, наділений відповідними повноваженнями, в тому числі і контрольними, та підписував дефектні акти та акти приймання-передачі виконаних зазначеним ТзОВ робіт, повязаних із електромонтажною діяльністю. Тому ОСОБА_2 був зобовязаний вчинити дії, передбачені ст. 28 Закону, у тому числі повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Посилання ОСОБА_2 на наказ директора КП №22 від 02.03.2015 як на документ, яким інші, а не він, особи підприємства уповноважені на здійснення наглядових повноважень під час проведення поточних та капітальних ремонтів, на підписання актів приймання виконаних будівельних робіт тощо, не позбавляє обовязку ОСОБА_2 вчинити дії, передбачені ст.28 Закону. Адже, саме Інженер відділу експлуатації КП ОСОБА_2 був відповідальною особою за електрогосподарство та електробезпеку і саме в цій сфері ТзОВ проводило роботи, він згідно посадової інструкції був наділений контрольними повноваженнями, він підписував дефектні акти та акти приймання-передачі виконаних зазначеним ТзОВ робіт.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «а» п. 2 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги щодо повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу №15 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08.08.2016 року, копіями матеріалів особової справи ОСОБА_2, копіями матеріалів реєстраційної справи, копіями договорів №04-04/144 від 16.03.2016, № 04-04/24 від 14.01.2016, №04-04/23 від 14.01.2016, №04-04/1127 від 16.12.2015, №04-04/1125 від 16.12.2015, №04-04/1124 від 15.12.2015, №04-04/1036 від 02.12.2015, №04-04/1020 від 27.11.2015, №04-04/969 від 13.11.2015, № 04-04/968 від 13.11.2015, №04-04/850 від 26.10.2015, №04-04/865 від 28.10.2015, від 07.09.2015, від 28. 08.2015, 01-04/25 від 19.08.2015, № 04-04/415 від 04.06.2015, № 04-04/407 від 02.06.2015, № 04-04/300 від 08.05.2015, № 04-04/288 від 28.04.2015, № 04-04/215 від 10.04.2015, № 01-04/15, № 01-04/16, іншими матеріалами справи.

Таким чином, дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Однак, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вказане правопорушення виявлено 08.08.2016 року, відповідно до протоколу №15 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08.08.2016 року.

Таким чином, враховуючи, що на момент розгляду справи в суді закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по даній справі підлягає до закриття.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись ст.ст. 38, 172-7, 221, п. 7 ст. 247, 268, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6/32, працюючого директором Комунального підприємства «Івано-Франківськміськсвітло», визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст.172-7 КУпАП закрити в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Зеленко