Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1589/2016
Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Пархоменка О.І. та представника іншого учасника ДТП ОСОБА_4 - адвоката Лукашенка С.П., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 26 липня 2016 року о 19 год. 00 хв. на проспекті Леся Курбаса, 19 А в м. Києві, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, а не КІ, як помилково зазначено в постанові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр-ки ОСОБА_4, який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 26 липня 2016 року о 19 год. 00 год. на проспекті Леся Курбаса, 19 А в м. Києві, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю та автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, вживав алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «г» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві для доопрацювання.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді від 19.10.2016 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення серія АП1 № 143350 від 26 липня 2016 року за ч. 4 ст. 130 КУпАП та серія АП2 № 330374 від 26 липня 2016 року за ст. 124 КУпАП, складені щодо нього не відповідають вимогам чинного законодавства, а викладені в них обставини не відповідають обставинам справи.

Також скаржник звертає увагу на ту обставину, що в поясненнях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_2 не зазначається за якою частиною ст. 130 цього Кодексу був складений протокол, хоча зазначена стаття має 5 самостійних частин складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, суд не прислухався до його, ОСОБА_2, пояснень про те, що в момент вчинення ДТП він знаходився в салоні автомобіля з вимкненим двигуном, який був припаркований, чим відступив від вимог, передбачених ст. ст. 245, 278 КУпАП.

З наведеного, як зазначається в апеляційній скарзі, є очевидним, що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, а також порушив вимоги п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 за № 14, в якому звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті...

Заслухавши пояснення скаржника та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги; пояснення представника іншого учасника ДТП, який заперечував проти задоволення скарги та просив суд залишити рішення судді щодо ОСОБА_2 без змін; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в тому числі протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця ДТП, акт огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження № 198 від 23.09.2016 року, а також пояснення в судовому засіданні обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_2, як у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і у вживанні водієм транспортного засобу алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, тобто у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя у своїй постанові не тільки надав відповідну правову оцінку доказам, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а й зазначив про те, чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші, зокрема пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Більш того, визнаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та заперечуючи свою вину та обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду його скарги, не надав суду будь-яких фактичних даних, які б дозволили спростувати здобуті по справі докази, на основі яких були встановлені наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що протоколи про адміністративні правопорушення, які були складені щодо нього не відповідають вимогам законодавства, а викладені в них обставини не відповідають дійсним обставинам справи слід визнати безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема ст. 256 КУпАП, а також суперечать фактичним обставинам, які були встановлені під час складання відповідних протоколів та під час розгляду справи про адміністративні правопорушення в суді першої інстанції, у тому числі як щодо обставин кожного із вчинених адміністративних правопорушень, так і щодо наявності відповідних свідків.

Що ж стосується невідповідності часу складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 130 КУпАП (19 год. 18 хв.) з часом отримання результатів його огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який було зафіксовано на приладі «Drager» (19 год. 39 хв.), то вона дійсно має місце, проте не може свідчити про те, що вказаний протокол не відповідає вимогам законодавства, а викладені в ньому обставини, які до речі сам ОСОБА_2 не заперечує, не відповідають дійсним обставинам справи.

Таким чином, твердження ОСОБА_2 у скарзі про те, що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, не може бути визнане обґрунтованим і служити підставою для скасування оскаржуваної ним постанови, з поверненням матеріалів справи про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції у м. Києві для доопрацювання, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено, а в апеляційній скарзі не наведено підстав для прийняття такого рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки наведені в ній доводи не дозволяють зробити висновок про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою.

У зв'язку з цим, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Кириленко Т.В.