ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

30 листопада 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Герченової А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АП2 № 036446 від 07.09.2016, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Зокрема, у протоколі вказано, що 7 вересня 2016 р. о 03:10 год. в м. Запоріжжі по вул. Тбіліська, 11, водій керував автомобілем «ОСОБА_2 А6», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні інкримінованого діяння не визнав, від надання пояснень відмовився на підставі статті 63 Конституції України.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 суду пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння, а також не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля та рухався у місті з ознаками алкогольного спяніння. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За частиною 2 статті 130 КУпАП настає адміністративна відповідальність у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

При цьому, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, учасником дорожнього руху відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

У даному випадку протокол та інші матеріали справи, які надійшли до суду, не містять доказів про те, що ОСОБА_1 є таким учасником дорожнього руху як водій.

Так, допитаний судом в якості свідка інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя ДПП ст. сержант поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що громадянин ОСОБА_1 їхав на автомобілі «ОСОБА_2 А6» по бульвару Шевченка у місті Запоріжжя та був зупинений ним біля готелю «Шератон» з ознаками алкогольного спяніння. Йому було запропоновано пройти «Драгер», на що він відмовився. В якості свідків відмови були запрошені охоронці готелю, та ним був складений протокол про адміністративне правопорушення, відібрані пояснення свідків шляхом заповнення бланків пояснень, наданих в УПП в м. Запоріжжя. Їх особи були встановлені на підставі пропусків до готелю. Оскільки не було тверезого водія, автомобіль був евакуйований. Зазначив, що у автомобілі поліції відсутній відеореєстратор, у звязку із чим доказів того, що саме ОСОБА_4 знаходився за кермом автомобіля, немає.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не прибули, викликалися у встановленому законом порядку рекомендованими листами із повідомленнями. Проте, конверт із судовою повісткою на адресу свідка ОСОБА_5 повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», а конверт із судовою повісткою на адресу свідка ОСОБА_6 повернувся з відміткою пошти «неповна адреса». Інспектор поліції ОСОБА_2 вказав, що ним не перевірялись адреси свідків, він їх зазначив у протоколі з їх слів.

Крім того, слід зазначити, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за фактом парковки автомобіля «ОСОБА_2 А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, місці виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху України, що не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Крім того, наявність в матеріалах справи письмових пояснень свідків про те, що автомобіль стояв припаркований, викликає обґрунтований сумнів у тому, що ОСОБА_1 керував цим автомобілем (тобто, рухався у ньому).

Поряд із цим, в матеріалах справи також наявні письмові пояснення цих самих свідків шляхом заповнення інспектором поліції ОСОБА_2 спеціального бланку УПП в м. Запоріжжя, форма якого не передбачена жодними нормативними документами. Як пояснив суду інспектор поліції ОСОБА_2 вказані бланки пояснень були надані йому в УПП в м. Запоріжжя для заповнення при відібранні пояснень свідків, Інструкціями чи іншими документами ці бланки не затверджені.

Проте, вивчивши зміст цих письмових пояснень свідків, суд встановив, що вони містять взаємовиключні твердження, а саме, в поясненнях обох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викладено, що 7 вересня 2016 р. о 03:10 год. громадянин, прізвище, імя та по батькові якого не зазначено, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, характерний запах з ротової порожнини) пройшов огляд на стан спяніння, який проводився поліцейським з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotester», показники якого становлять більше 0,2 проміллє алкоголю в крові. Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків. Також пояснення обох свідків містять запис: «Від проходження огляду на стан спяніння на місці та в медичному закладі відмовився».

Оцінюючи надані письмові пояснення як докази у справі, суд не може визнати їх належними та допустимими доказами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки у них, по-перше, не зазначено особи, відносно якої ці пояснення надані (не вказано прізвища, імені та по батькові), та, по-друге, зазначено взаємовиключні твердження, а саме, що ця особа пройшла тест на алкоголь та, одночасно, відмовилась від його проходження.

Також, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, що є додатком 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за 1413/27858. Вказаний акт не містить дати та часу його складання та прізвище, імя та по батькові особи, яка проходить огляд. В цей же час, вказаний акт містить відмітку «відмовився від проходження» без зазначення того, хто саме відмовився та від чого. Слід також зазначити, що складання акту відповідно вимог п. 10 вказаної Інструкції, здійснюється за результатами огляду на стан спяніння. Виходячи із того, що в протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду, тому взагалі є незрозумілим, доказом яких саме обставин є цей акт (відмови від проходження огляду чи факту огляду).

Крім того, в матеріалах справи наявний оригінал направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції МОЗУКУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», виписане 7 вересня 2016 р. на імя ОСОБА_1 В цей же час, вказане направлення відповідно до приписів пунктів 8, 12 вищезазначеної Інструкції має видаватися особі, яка направляється на огляд до медичного закладу, а не долучається до матеріалів справи.

Долучений до матеріалів справи акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не містить фактичних даних, на підставі яких можливо було б встановити наявність події та складу правопорушення.

Оцінюючи як докази у справі додані до протоколу два диски на магнітних носіях, суд зазначає, що вони запаковані у конверт з написом «Б1Р2 2 диска ОСОБА_2 доработка ст. 130», конверт не опечатаний та не містить дати. При відтворенні відеозаписів на вказаних дисках встановлено, що на них не зафіксовано факту, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «ОСОБА_2 А6», державний номер НОМЕР_1. Більшу частину відеозапису складає фіксація заповнення поліцейським протоколу та інших матеріалів.

Твердження поліцейського ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 визнавав свою вину, що зафіксовано на вказаних дисках, не може бути покладено в основу висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення, оскільки в даному випадку залишається не доведеним належними та допустимими доказами саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме у звязку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння. Проте, не може бути притягнута до адміністративної відповідальності особа, яка відмовилась від проходження огляду на стан спяніння, якщо вона не керувала транспортним засобом, а докази протилежного суду не надані.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова