Справа № 642/7000/16-п
Провадження № 3/642/2099/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2016 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Харкові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, який мешкає за адресою: Х/обл., АДРЕСА_1,

- за ч.2 ст.130 КУпАП України, суд -

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 близько о 23 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Дмитрівська в районі будинку №13, повторно протягом року, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Результат продуття, зі згоди ОСОБА_1 в алкотестер 6820 «Драгер» в присутності свідків, становить 0,32% алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину не визнав, у звязку з тим, що не згоден з результатами отриманими після продуття в «Драгер», бо алкоголю не вживав.

Відповідно до п.2.9а Правил Дорожнього Руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 2.7. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 130 ч.2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №098872 від 24.10.2016 року, результати проведення тесту «Драгер», актом огляду на стан спяніння, письмовими поясненнями свідків та інш.

Відміток про незгоду із результатом алкотестером, відмову поліцейського відвезти його до закладу охорони здоровя для огляду в протоколі не міститься та не вбачається з пояснень свідків, що міститься в матеріалах.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих та помякшуючих вину обставин, суд вважає необхідним призначити адміністративне стягнення, у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд стягує 275,60 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 130 ч.2, 252, 283-285, 289, 291, 294, 303 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України та накласти штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (Отримувач коштів: ГУДКСУ в Харківській області, Код отримувача: 21081300, код за , Банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області, код МФО: 851011, Р/р: 0001, призначення платежу: штраф за постановою Ленінського районного суду м.Харкова, )

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. (Одержувач: УДКСУ у Холодногірському районі м.Харкова Харківської обл.; ; Банк одержувача: ГУДКСУ в Харківській області; МФО: 851011; Рахунок: 0006; Код платежу за бюджетною класифікацією: 22030001)

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 діб з моменту її винесення.

Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП термін пред`явлення постанови до виконання протягом 3-х місяців.

Дата набрання законної сили постанови: "___" _________ 201__ року.

Дата видачі постанови: "___" _________ 201__ року.

Суддя: Гримайло А.М.