П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю представника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винний в тому, що 23 серпня 2016 року в 22 год. 00 хв., порушуючи п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Дніпровській набережній, буд. 26 в м. Києві з ознаками сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки не отримував судову повістку про виклик до суду, а про ухвалене судом рішення дізнався після того як працівник канцелярії районного суду по телефону повідомив про притягнення його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 зазначає, що лише 26 жовтня 2016 року він отримав копію постанови суду від 13 жовтня 2016 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

Крім того, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства.

Апелянт звертає увагу на те, що суд, приймаючи рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, посилався на протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає дійсності. Апелянт зазначає, що 23 серпня 2016 року близько 11 год. 00 хв. він за призначенням лікаря прийняв лікарський засіб «Барбовал», оскільки погано себе почував на роботі.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що лікар не попереджав його, що він не має права керувати транспортними засобами під час дії препарату. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до інструкції до препарату «Барбовал», зокрема щодо особливих застережень, зазначено про здатність препарату впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами, проте заборони щодо керування автомобілями інструкція не містить.

Апелянт також звертає увагу на те, що дія вищевказаного препарату триває 6 - 8 годин, а тому, на його думку, дія препарату скінчилася, коли він був зупинений працівниками поліції, оскільки пройшло більше 8 годин. Тим більше, ОСОБА_2 зазначає, що працівникам поліції він відразу повідомив, що приймав лікарський засіб вдень у зв'язку з погіршенням самопочуття.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не був присутнім при даному розгляді, не надав пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неприбуття свого не повідомив.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 не пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду, в той же час його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд зобов'язаний був повідомити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки вона відповідно до ст. 268 КУпАП має право брати участь у розгляді справи.

Відповідно до матеріалів справи, в ній відсутні дані належного повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалюючи рішення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без належного його повідомлення, суд порушив його право на участь в суді, що є підставою для скасування постанови суду.

Оскільки ОСОБА_2 не був присутнім при ухваленні судового рішення, десятиденний термін оскарження обчислюється з дня отримання ним постанови суду.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи, 26 жовтня 2016 року ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами провадження та отримав копію постанови суду, а з апеляційною скаргою звернувся 01 листопада 2016 року. Отже, ним не пропущений строк оскарження, а тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження немає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не знаходився в стані наркотичного сп'яніння, а прийняв лікарський препарат «Барбовал».

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 23 серпня 2016 року в 22 год. 00 хв., керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Дніпровській набережній, буд. 26 в м. Києві з ознаками сп'яніння (нестійка хода, порушення мови, координації рухів) (а.с. 1).

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються висновком Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідно до якого ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під дією лікарських засобів, які знижують увагу (барбітуратів) (а.с.2).

Підстав ставити під сумнів вказаний висновок немає, відтак, доводи апелянта про те, що з часу прийняття препарату до часу проведення огляду сплинув великий проміжок часу і лікарський препарат вже не діяв є непереконливими.

Суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів того, коли ОСОБА_2 вживав препарат «Барбовал» та що це він зробив за призначенням лікаря.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить письмові пояснення самого ОСОБА_2, відповідно до яких він не вживав наркотичні засоби, проте прийняв лікарський препарат.

Доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не знав побічні дії прийнятого ним лікарського препарату, є непереконливими.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами не тільки в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, але й також під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На підставі досліджених доказів, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 23 серпня 2016 року в 22 год. 00 хв., керував автомобілем «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Дніпровській набережній, буд. 26 в м. Києві під впливом лікарського препарату, що знижує увагу та швидкість реакції «барбітуратів», чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_2 на участь в судовому розгляді, постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаного винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на корсить держави судови збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун