Справа № 369/3302/16-п Головуючий у І інстанції Бурбела Ю. С.
Провадження № 33/780/698/16 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 138 25.11.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, подану ним апеляційну скаргу на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, прийняту відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 24 березня 2016 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1, в м. Житомир, по вул. Щорса, 63, під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в лівій смузі в попутному напрямку, чим порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило механічні пошкодження зазначених транспортних засобів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що судом першої інстанції оскаржуване рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не в повному обсязі з'ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам та документам, формально підійшов до дослідження обставин справи, без повного з'ясування суті правопорушення. Зокрема, судом не надана оцінка діям іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_2 який, як стверджує апелянт, порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечного інтервалу між його автомобілем та смугою зустрічного руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням апелянта. Крім того, як зазначає ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, схема дорожньо-транспортної пригоди, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичній обстановці безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди та не несе в собі будь-якої інформації щодо механізму події, що мала місце 24 березня 2016 року о 14 годині 30 хвилин на вул. Щорса в м. Житомир.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, заслухавши його пояснення та пояснення захисника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суддя повно, всебічно та об'єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд обґрунтовано послався у своїй постанові на протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 933101 від 24 березня 2016 року, схему дорожньо-транспортної пригоди, та на письмові пояснення безпосередніх учасників ДТП.

Так, у своїх письмових поясненнях, наданих безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 вказував про те, що здійснюючи розворот на своєму автомобілі по вул. Щорса в м. Житомир, він не помітив автомобіль Ford, що рухався в попутному напрямку, і здійснив з ним зіткнення. Зазначені пояснення повністю узгоджуються з поясненнями іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2, а також з обставинами дорожньо-транспортної пригоди, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 933101 від 24 березня 2016 року. Крім того, досліджені в ході апеляційного розгляду фототаблиці з місця ДТП, долучені до матеріалів справи за клопотанням захисника ОСОБА_1, дають підстави зробити висновок про те, що саме транспортний засіб під керуванням апелянта здійснив зіткнення з автомобілем «Ford» при виконанні маневру розвороту. Про це свідчать пошкодження передньої частини автомобіля «Chevrolet» та механічні пошкодження в районі правих дверей автомобіля «Ford», які повністю спростовують версію апелянта про те, що саме транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 Таким чином, недотримання ОСОБА_1 вимог пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме те, що він перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при виконанні розвороту не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 24 березня 2016 року по вул.Щорса в м.Житомир.

Посилання апелянта на недотримання іншим учасником ДТП - водієм автомобіля «Ford» ОСОБА_2 п.13.1 Правил дорожнього руху України не підтверджується матеріалам справи і є явно надуманими. Наданий ОСОБА_1 на підтвердження своєї невинуватості, висновок експертного дослідження № 2016-0428 не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, так як експерт про відповідальність за ст.384 КК України не попереджався, а крім того зазначений висновок взагалі не містить відомостей щодо недотримання учасниками дорожньо-транспортної пригоди вимог Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення, при цьому заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, а тому посилання апелянта на недостатнє з'ясування судом всіх обставин є неспроможними.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та необхідності закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.1 ст.38 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, прийнята відносно ОСОБА_1, є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко