Провадження № 33/779/260/2016
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, громадянина України, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення:

-за ст.124 КУпАП - 340 грн. штрафу,

-за ст.130 КУпАП -10 200 грн. штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст..36 КУпАП визначено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275,60 грн. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, та даних з протоколів про адміністративне правопорушення серії АП2№413423 та серії АП2№107236 від 10.10.2016 року, ОСОБА_2 10.10.2016 року близько 22 год. 45 хв. керував транспортним засобом АС-G 330 23 ПБ ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, і в порушення вимог п.2.3 «б», п. 13.1 ПДР України не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припарковані транспортні засоби «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_3 та Mersedes д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив правопорушення, за які передбачена відповідальність ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку судом всіх матеріалів справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема ст.7, 245, 279, 268 КУпАП.

ОСОБА_2 зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції було порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у відсутності двох свідків. Особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, які вказані в протоколі, на думку апелянта не можуть бути свідками, оскільки ОСОБА_3 є водієм пошкодженого транспортного засобу, а відтак є зацікавленою особою. Що стосується свідчень ОСОБА_5, то така тільки підтвердила факт зіткнення автомобілів, однак не була присутньою під час огляду на стан алкогольного сп'яніння. Неналежним та недопустимим доказом, апелянт вважає і пояснення громадянина ОСОБА_6, оскільки таке пояснення ним не підписано, а його особа не внесена в протокол про адміністративне правопорушення.

Також, працівниками поліції було відмовлено в задоволенні його вимоги надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що накладаючи адміністративне стягнення на нього за ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції не вказав, за якою саме частиною вказаної статті його притягнуто до адміністративної відповідальності, що на його думку є порушенням вимог ст. 283 КУпАП.

З цих підстав, оскаржувану постанову, апелянт просив скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено в Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зокрема пунктом 2.12 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Пунктами 4.2, 5.4 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", яку затверджено Наказом МВС України №77 від 26.02.2009 року, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст. 130 КУпАП наявність пояснень свідків є обов'язковою у кількості двох. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах, а перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується результатами тестування, що проводилось за допомогою приладу «DRAGER».

Крім того, з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння та протоколу вбачається, що ОСОБА_2 повністю погодився з результатами огляду, що підтверджується власноруч зробленим підписом апелянта.

Повністю свою вину у вчинених правопорушеннях ОСОБА_2 визнав і в суді першої інстанції.

Що стосується посилання апелянта не відсутність свідків при здійсненні його огляду на стан алкогольного сп'яніння, то такі не відповідають дійсності. Так, в протоколі про адмінправопорушення, і в акті огляду вказані свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Крім того, в засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 підтвердила той факт, що після пред'явлення їй результатів тесту за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», вона особисто підписувала протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, про те, що ОСОБА_3, як водій пошкодженого транспортного засобу, не може бути свідком, оскільки є зацікавленою особою, є надуманими, та такими, що не приймаються судом до уваги.

Що стосується доводів ОСОБА_2 на порушення судом першої інстанції вимог ч.2 ст. 283 КУпАП при винесенні постанови, зокрема не зазначення нормативного акта, за яким особу притягнуто до адміністративної відповідальності, то такі не відповідають дійсності. Оскільки зміст винесеної постанови, повністю відповідає встановленим законом вимогам, та містить вказівку на конкретну норму закону, за якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а також у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2016 року відносно нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк