Номер провадження: 33/785/970/16
Номер справи місцевого суду: 495/8092/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фаріна В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Фаріна В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, голова Адамівської сільської ради, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

встановив:

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2, будучи головою Адамівської сільської ради вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення вимог ч.3 cm. 24 КЗпП України, Постанови № 413 Кабінету Міністрів України від 17.06.2015р., повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відсутнє.

Факт недотримання вищезазначеної правової норми, встановлено відносно ОСОБА_3 (прийнято на роботу 01.04.2016р. - розпорядження від 01.04.2016р. № 06/2016) та ОСОБА_4 (прийнято на роботу 01.04.2016р. - розпорядження від 01.04.2016р. № 05/2016) - повідомлення відсутнє.

Постановою судді Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 41 ч.3 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн на користь держави із стягненням судового збору у розмірі 275,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що постанова суду є необґрунтованою в частині накладення стягнення, оскільки суд першої інстанції при накладенні стягнення вийшов за межи санкції ч.3 ст.41 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу у розмірі від 500 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та призначив більш суворіше стягнення.

Просить змінити постанову суду в частині накладення стягнення та застосувати до нього більш мяке стягнення в межах санкції ч.3 ст.41 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700, 00 грн.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми.

Санкція ч.3 ст.41 КУпАП передбачає накладення штрафу від 500 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведене свідчить, що стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності з вимогами ст..33, 34 КУпАП.

Вважаю, що за таких обставин, підстав для зміни постанови судді в частині накладення стягнення, немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року про визнання ОСОБА_2 винним за ст. 41 ч.3 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн на користь держави із стягненням судового збору у розмірі 275,60 грн. без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5