АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3325/16-п Номер провадження 33/786/472/16Головуючий у 1-й інстанції Каліновська Е. І. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, працюючий керівником ТОВ „Пожежне спостерігання", проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови, ОСОБА_2 визнаний винуватим в наступному. 05.05.2016 року працівником Кременчуцького ОДПІ при перевірці ТОВ „Тотожне спостерігання" було встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: порушено термін подання податкової декларації з рентної плати за користування радіочастотних ресурсів України за січень 2016 року при граничному терміні подання 22.02.2016 року фактично подано 18.03.2016 року, чим порушено п.п. 49.18.1, 49.18 ст.49 та п.257.1 ст.357 ПКУ від 02.12.2010 року зі змінами та доповненнями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що під час розгляду справи присутній не був, а копію постанови суду отримав 02.11.2016 року, а тому не мав змоги, в передбачені законом строки, оскаржити вказану постанову.

Окрім того, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки судом неповно встановлено дійсні обставини справи та безпідставно зазначено про наявність порушень за відсутності самої податкової декларації з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за січень 2016 року.

Вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, зокрема, за відсутності ОСОБА_2, а наявні в протоколі його підписи, не відповідають дійсності та поставлені невідомими йому особами.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явився та про причину своєї неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримав 02.11.2016 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.05.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.163-1 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Пункт 254.1 ст.254 ПКУ вказує, що платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування.

Відповідно до п.п. 49.18.1 п.49.18 ст.49 ПКУ податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п.257.1 ст.257 ПКУ базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Підпунктом 258.1.1 п.258.1 ст.258 ПКУ встановлено, що на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Тобто, відповідно до вказаних норм, законодавцем чітко визначено граничні строки подання особами Декларацій за звітний (податковий) період „місяць" для податкових зобов'язань з рентної плати, які у відповідності до календарного 2016 року, відповідають: за січень 2016 року - 22 лютого 2016 року, лютий 2016 року - 21 березня 2016 року, березень 2016 року - 20 квітня 2016 року.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійсно порушив термін подання декларації з рентної плати за користування радіочастотними ресурсами України за січень 2016 року, що підтверджується матеріалами справи.

Актом про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з рентної плати, за користування радіочастотним ресурсом України від 07.04.2016 року встановлено, що ОСОБА_2, як керівник ТОВ „Пожежне спостерігання", звернувся до органів ДФС лише 18.03.2016 року, хоча що граничним строком подачі податкової декларації за січень 2016 року було 22.02.2016 року, що свідчить про несвоєчасність її подання.

Водночас, під час проведення вказаної перевірки, старшим державним інспектором відділу адміністрування екологічного податку, рентної плати та місцевих податків управління податків і зборів з юридичних осіб Бондаренком О.М., було використано податкову декларацію з рентної плати за користування радіочастотними ресурсами України за січень 2016 року № від 18.03.2016 року, що ставить під сумнів доводи апелянта в частині неврахування даної декларації, як доказу його винуватості, у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта щодо відсутності в його діях події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є безпідставними, оскільки вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення, мало місце, що чітко визначено протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, сумнівними також є твердження ОСОБА_2 щодо невідповідності та підроблення невідомими особами його підписів, поставлених ним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 23 травня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 23 травня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай