Справа № 452/2016/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кунцік О.С.
Провадження № 33/783/674/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, прокурора Дейнеки О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого заступником голови Самбірської міської ради Львівської області з питань діяльності виконавчих органів ради, депутата Самбірської міської ради, проживаючого в АДРЕСА_1, на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 13 січня 2016 року під час проведення 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання Самбірської міської ради Львівської області в м. Самбір, будучи суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, та будучи заступником голови Самбірської міської ради Львівської області, всупереч вимогам ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, проголосував «за» прийняття відповідного рішення Самбірської міської ради №3 від 13.01.2016 «Про встановлення надбавок та преміювання», яким встановлено виплату заступнику голови Самбірської міської ради надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за вислугу років, преміювання щомісячно у розмірі 100%; щорічну матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати, преміювання з нагоди святкування Дня Незалежності України та Дня місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи депутатом, заступником голови Самбірської міської ради Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам вказаного Закону, порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді міськрайонного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, провадження по даній справі закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що до сесії міської ради він особисто повідомив міського голову ОСОБА_3 про те, що утримується від голосування, оскільки пропонується голосування за рішення, що стосується в тому числі його особисто.

Як вказує апелянт, він не голосував за дане рішення, що підтверджується відеозаписом сесії міської ради 13.01.2016 року, з якого видно, що при виділеному часі для голосування він своєї руки не піднімав.

На його переконання, лічильна комісія помилилася під час підрахунку голосів, невірно зарахувала його до числа депутатів, що голосували «за» при фактичному утриманні від голосування.

Як зазначає ОСОБА_2, прокуратурі Львівської області, в тому числі прокурору Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_4, було достовірно відомо з 15.02.2016 року, тобто з часу надання Самбірською міською радою прокуратурі Львівської області копії рішення № 3 від 13.01.2016 року «Про встановлення надбавок та преміювання», протоколу засідання ради та відеозапису, про факт і обставини прийняття даного рішення, а тому, на його думку, саме з цього часу прокурор мав достатні дані і строк для встановлення наявності чи відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, на його переконання, оскільки 15 травня 2016 року минув трьохмісячний термін притягнення до адміністративної відповідальності, тому на день розгляду справи судом першої інстанції закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

У судовому засіданні ОСОБА_2 уточнив свої апеляційні вимоги та просить у разі визнання його винним застосувати ст.22 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно, та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема частина 2 вказаної статті - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, зокрема до цього переліку віднесені Законом і депутати місцевих рад, а отже ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.п. 1,2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Зі змісту ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» вбачається, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

На переконання апеляційного суду, висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із дослідженими й перевіреними судом доказами в їх сукупності. Зокрема підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 05.08.2016 року (а.с.2-6), рішенням Самбірської міської ради №3 від 13.01.2016 року «Про встановлення надбавок та преміювання» (а.с.7), протоколом 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання №6 від 13.01.2016 року (а.с.8-14), рішенням Самбірської міської ради №3 від 15.12.2015 року «Про затвердження заступників Самбірського міського голови та керуючого справами виконавчого комітету Самбірської міської ради VІІ демократичного скликання» (а.с.15), розпорядженням міського голови №150-ос від 15.12.2015 «Про присвоєння рангу ОСОБА_2» (а.с.16), відеозаписом проведення 6 позачергової сесії 7 демократичного скликання №6 від 13.01.2016 року.

Також винуватість підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які є депутатами Самбірської міської ради і ствердили, що при прийнятті цього рішення голосували «утримався».

Поясненнями свідкам ОСОБА_7 - ОСОБА_8, який є депутатом Самбірської міської ради і на даній сесії був головою лічильної комісії, який зазначив, що при підрахунку голосів при голосуванні за питання встановлення надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за вислугу років, преміювання щомісячно у розмірі 100%; щорічну матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати, преміювання з нагоди святкування Дня Незалежності України та Дня місцевого самоврядування проголосували «утримались» шляхом підняття руки два депутати ОСОБА_5 і ОСОБА_6, проти не було, депутатів, які не брали участі у голосуванні також не було, 27 депутатів проголосували «за». Дані були внесені до протоколу сесії, зауважень щодо підрахунку голосів при голосуванні за дане питання не було.

Таким чином, у ОСОБА_2, який знав про зміст та результати голосування за рішення від 13 січня 2016 року № 3 «Про встановлення надбавок та преміювання» як суб'єкта, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» з моменту внесення даного питання на голосування, виник реальний конфлікт інтересів. Зокрема, існувала суперечність між його приватним інтересом - можливістю, за наявності відповідних умов, отримувати кошти із бюджету у формі премій та надбавок, як заступник міського голови, та його представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Однак, в порушення вимог ч.2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_2 прийняв участь у голосуванні в умовах реального конфлікту інтересів, публічно не оголосив про це під час засідання ради, на якому розглядалось відповідне питання, та не вжив заходів щодо урегулювання реального конфлікту інтересів, що стверджується відсутністю будь-яких відомостей про вживання таких заходів.

Ураховуючи наведене вище, покликання апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, спростовуються зазначеними доказами та не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про закінчення строку притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки пройшло більше як три місяці з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, то вони заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня йоговиявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, зі системного аналізу норм чинного КУпАП вбачається, що законодавець прив'язує строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, з моментом виявлення корупційного адміністративного правопорушення, при цьому час виявлення не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги доказів, про сам факт прийнятого рішення Самбірської міської ради №3 від 13.01.2016 «Про встановлення надбавок та преміювання» прокуратурі Львівської області як уповноваженому суб'єкту у сфері протидії корупції та наділеним правом на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних із корупцією, було відомо 11.02.2016 року, про що свідчить запит останньої на надання інформації за вих.№32-20вих16 від 11.02.2016 року, в тому числі копії рішення від 13.01.2016 року №3 (а.с.49).

На лист прокуратури Самбірською міською радою Львівської області 15 лютого 2016 року за № 2/31-9/167-216/2-26 (а.с.50) було надано відповідь з усіма доданими копіями рішень ради, в тому числі № 3 від 13.01.2016 року «Про встановлення надбавок та преміювання», з протоколами та аудіостенограмами, відеозаписами відповідних засідань.

З огляду на зазначене, з 15.02.2016 року, тобто з часу надання Самбірською міською радою відповідних копій рішень, протоколів й відеозаписів засідань ради прокуратурі Львівської області, остання володіла даними про факт і обставини прийняття даного рішення, достатніми для того, щоб встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, дату отримання органом прокуратури копій рішень Самбірської міської ради слід вважати моментом виявлення адміністративного корупційного правопорушення.

Оскільки чинним законодавством не передбачено вимог щодо строку, протягом якого після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб'єкт повинен скласти відповідний протокол, з урахуванням вимог ч.3 ст.38 КУпАП, такий, на переконання апеляційного суду, повинен бути складений невідкладно після встановлення достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Поряд з тим, як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, такий складений відносно ОСОБА_2 лише 05.08.2016 року, що, на думку апеляційного суду, є невиправданим зволіканням при складанні протоколу, яке призвело до спливу строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, на момент розгляду матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закінчився передбачений законом трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, а відтак суддя районного суду в порушення вимог ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП визнав винним та безпідставно наклав адміністративне стягнення на останнього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

З огляду на зазначене вище, апеляційний суд робить висновок про те, що оскаржувана постанова в повній мірі не відповідає вимогам чинного законодавства, відтак така підлягає до скасування, а провадження у справі - закриттю у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п.7 ст. 247, ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2016 року, якою ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу 3400 грн, - скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк