Справа № 362/4242/16-п Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 33/780/689/16 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 192 08.12.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 8 » грудня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Ященко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., мешканку АДРЕСА_1, працюючу головним бухгалтером ТОВ «Київ-Профіль», -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №8801421 від 15.08.2016р., при перевірці дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Київ-Профіль», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, 92-а, було встановлено порушення щодо ведення податкового обліку, а саме знижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість, в порушення п.п. «а» п.198.1, абз.1 п.п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, згідно Акту від 15.08.2016р. №99/10-36-14-01-13/32659407, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій ставилося питання про її скасування, звільнення від адміністративної відповідальності та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, обґрунтоване тим, що вона не була присутня при судовому розгляді, а копію постанови отримала лише 27.10.2016р., в зв'язку з чим вважає строк на оскарження пропущеним з поважних причин.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказала на незаконність постанови судді та її необґрунтованість, винесену з порушенням норм процесуального та матеріального права, вважає, що судом І інстанції не було встановлено всі обставини справи, зазначає, що не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зазначає що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст. 256 КУпАП, а тому вважає постанову судді неправомірною, зазначає що податкові повідомлення-рішення оскаржено у встановленому порядку.

В судове засіданні під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 не з»явилася, в заяві просила розглянути справу у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги про необхідність поновлення строку на оскарження постанови апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо він неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адмінправопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу.

З постанови судді вбачається, що участі в судовому засіданні ОСОБА_1 не брала, даних про те, що вона належним чином повідомлена про розгляд справи 29.09.2016р.матеріали справи не містять; копію постанови отримала 27.10.2016р. За таких обставин строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Згідно вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом по справі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адмінправопорушення повинен містити в собі дані про час, місце вчинення правопорушення та його суть.

Об»єктивна сторона адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП полягає у відсутності податкового обліку, порушенні посадовими особами підприємств встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання якої передбачено законами України.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 у ньому не викладена об»єктивна сторона вказаного правопорушення, а лише перераховані положення Податкового кодексу, які нібито порушила ОСОБА_1 без зазначення сутності цих порушень.

За таких обставин зазначений протокол щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не може вважатися доказом по справі, який засвідчує факт адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, суддею першої інстанції не були в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи, подія правопорушення, викладена у постанові у вчиненні якої ОСОБА_1 визнано винною, сформульована виходячи не з висновків судді за результатами розгляду справи, а виходячи з обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв'язку з чим постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, встановлених пунктом 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України зупиняє виконання платником податку грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні на строк від дня подачі такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом визначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується вважається неузгодженою.

Відповідно до п.56.22 ст.56 Податкового кодексу України якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

В порушення вказаних вимог Закону, визнавши ОСОБА_1 винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інстанції не врахував обставин, що впливають на правильність прийняття рішення, а саме на те, що податкові повідомлення-рішення ДПІ від 19.08.2016р. № та № були оскаржені у встановленому порядку.

Окрім цього, згідно постанови Київського окружного адміністративного суду від 17.10.2016р. №810/2741/16 за результатами розгляду позовної заяви ТОВ»Київ-Профіль» визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 19.08.2016р. № та №.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, у зв»язку з чим постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям постанови апеляційного суду, якою провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя _____________