Провадження № 33/779/267/2016
Категорія ст.41 ч.3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька м. Івано-Франківська, вул. Матейки, 12/4, підприємець, громадянин України, -

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч пятсот ) гривень. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 - 275 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_2 будучи фізичною особою-підприємцем вчинила фактичний допуск найманого працівника до роботи без належного оформлення трудового договору. Під час проведення рейду-обстеження 03.06.2016р. рейдовою міською групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення у ФОП ОСОБА_2, яка здійснює діяльність у магазині «Живе пиво LOVE BEER» по вул. П. Орлика, 10/приміщення 6-А, в м. Івано-Франківську, було встановлено, що на робочому місці знаходився ОСОБА_3, який стажувався 3 дні, трудовий договір не укладав. Перевіркою, проведеною 10.08.2016р. Управлінням Держпраці в Івано- Франківській області у ФОП ОСОБА_2, яка здійснює діяльність у магазині «Живе пиво LOVE BEER», встановлено, що роботу бармена на час перевірки виконував ОСОБА_4. В своєму письмовому поясненні він зазначив, що стажується безоплатно з 02.08.2016р. у приватного підприємця ОСОБА_2 Крім того, на момент перевірки роботу продавця квасу виконувала ОСОБА_5, яка надала письмове пояснення, що вийшла на роботу до ОСОБА_2 замість своєї подруги ОСОБА_6 на 1 день - 10.08.2016р. у звязку з її хворобою. ОСОБА_2 10.08.2016р. надала письмове пояснення про те, що станом на 10.08.2016р. на стажуванні в неї є три особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, та інша особа, прізвище якої вона не вказала. Також в поясненні апелянтка вказала про те, що стажування є безоплатним, триватиме з 02.08.2016р. по 16.08.2016р. з подальшим працевлаштуванням. З представлених під час проведення перевірки документів встановлено, що ОСОБА_2 трудові договори з працівниками ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 не укладала, накази про прийняття їх на роботу не видавала, повідомлення про прийняття працівників на роботу до органів Державної фіскальної служби не подавала.

Отже, в порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України ОСОБА_2 здійснила фактичний допуск чотирьох працівників (ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3С.) до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Під час перевірки представлено повідомлення в ДФС про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 15.08.2016р. Однак, наказ про прийняття його на роботу в Управління Держпраці в Івано-Франківській області не представлено.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 41 КУпАП.

На дану постанову суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її необґрунтованість, незаконність та те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказала, що в день проведення перевірки в кафе разом із ОСОБА_4 та нею перебувала ще ОСОБА_5, але вони не були допущені до роботи і будь якої роботи не виконували. Нею 02.08.2016 року було видано відповідний наказ про стажування ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з подальшим обовязковим працевлаштуванням, про що вони були ознайомлені. Двічі чи тричі на тиждень, з метою навчання, ОСОБА_2 проводила інструктаж щодо роботи із обладнанням та касовим апаратом. Нею була розроблена відповідна інструкція, з якою останні були ознайомлені. Крім того, ОСОБА_2 вказує, що в день проведення перевірки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в кафе не було.

Апелянт також зазначає, що вона суду першої інстанції надала підтвердження про працевлаштування зазначених осіб після проходження стажування. Також судом не враховано та критично не надано оцінку всіх доказів по справі: нею як керівником закладу не приймалось на стажування ОСОБА_5 і будь яких трудових відносин із нею не розпочиналось і в день перевірки вона бачила її вперше.

Просить постанову суду щодо неї скасувати та постановити нову про закриття провадження у справі у звязку із відсутністю складу правопорушення.

В засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги і просить її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не дотримався вказаних вимог закону.

Стаття 41 КУпАп передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Згідно частини 3 вказаної статті така відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Підставою для визнання особи винною у вчиненні правопорушення є наявність достатніх доказів, які би підтверджували обставини, що вказують на подію правопорушення.

Аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення свідчить про те, що таких доказів не наведено.

Так твердження про здійснення ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 трудових обовязків на час перевірки нічим не підтверджено, а навпаки спростовані їх особистими поясненнями та наданими наказами про проведеннями з ними виключно стажувальних заходів. Відсутні дані про фактичну роботу вказаних осіб і в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, стверджувати доведеним факт допуску осіб до роботи і фактично виконання ними роботи в якості найманих працівників немає підстав. Інші обставини, які зазначені в протоколі, а саме прийняття в подальшому на роботу, направлення трудового договору в орган соціальної служби, не має значення для встановлення обставин правопорушення, яке мало місце 10.08.2016 року і виходить за межі обвинувачення за ч.3 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова судді є незаконною і необґрунтованою та підлягає до скасування із закриттям провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2016 року відносно ОСОБА_2 скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк