Справа № 345/2068/16-п
Провадження № 33/779/209/2016
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк Ю.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його ж апеляційною скаргою, на постанову Калуського міськрайонного суду від 09 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Перекоси, Калуського району, Івано-Франківської області, непрацюючий, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять ) грн. 60 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 22.05.2016 року о 23.00 год. керував транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_1 в селищі Войнилів, Калуського району Івано-Франківської області, в стані алкогольного сп'яніння. Визначення стану сп'яніння проводилося з допомогою алкотеста «Драгер»..

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) ОСОБА_2 покликається на незаконність постанови щодо нього, оскільки суддя неповно дослідив докази, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову скасувати, закривши провадження за відсутності події адміністративного правопорушення.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно 22.05.2016 року, він знаходився в селищі Войнилів в кафе, де там із його знайомим вживав алкогольні напої. Його автомобіль був припаркований біля приміщення кафе, однак він ним не керував. В той день. Його транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_3, який алкогольних напоїв не вживає.

Того ж вечора о 22.00 год. невідомі особи влаштували бійку біля вказаного кафе. Через ці події він вийшов на вулицю, і знаходився біля свого автомобіля. Приблизно о 23.00 год. до них прибув наряд поліції, і почали затримувати всіх осіб, які знаходилися біля кафе, і його в тому числі. Потім поліцейський його запитав, чи вживав алкогольні напої і чи керував транспортним засобом, на що він відповів, що випив 100 грам коньяку, однак транспортним засобом не керував. Незважаючи на це, працівник поліції не повірив йому, і запропонував пройти огляд на стан сп'яніння, за допомогою алкотестера «Драгер», на що він погодився. І зразу після цього поліцейський склав на нього протокол про адміністративне правопорушення, начебто він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. В даному проколі він написав, що випив 100 грам коньяку і після того підписав його. Також зазначив, що оскільки він перебував в стані алкогольного сп'яніння, не розумів про що цей протокол складається.

В судові засідання суду першої інстанції не з'являвся, повістки про виклик до суду він не одержував, оскільки проживає за іншою адресою, ніж та, яка вказана в протоколі. Повістки, які були надіслані на адресу вказану в протоколі отримувала його мати, про що розписувалась у повідомленні про вручення поштового відправлення, але його про це не повідомляла.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи вважаю, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження та частково задовольнити його апеляційні вимоги.

Стосовно покликань ОСОБА_2, на те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з відтиску штампу вхідної кореспонденції Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу 07 жовтня 2016 року. Тобто, з часу винесення постанови і до подання ним апеляційної скарги минуло більше 10 днів.

Однак, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції при винесенні постанови суду від 09 серпня 2016 року. Разом з тим, як правильно він зазначив у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, що він постанову суду одержав тільки 04 жовтня 2016 року, що підтверджується його власноручним підписом. Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.

Стосовно апеляційних вимог ОСОБА_5 скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами ч.2 ст.279 КУпАП передбачено, що під час судового розгляду суд, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону суддя не дотримався.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, у графі «розгляд адміністративної справи» відсутня дата призначення судового розгляду (а.с.2).

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 надсилалася повістка про виклик до суду за адресою, яка була вказана в протоколі, а саме с. Перекоси, Калуський район, Івано-Франківська область, але фактично він проживає за адресою АДРЕСА_1, про що свідчить подана ним до АС довідка з місця проживання. Вказана повістка не була вручена апелянту оскільки, як він зазначив під час апеляційного розгляду, повістку отримала його мати, про що розписалась у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення і йому про це не повідомила.

Таким чином, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 об'єктивно не міг з'явитися в засідання суду, так як не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Однак, суддя не з'ясував дійсної причини невручення ОСОБА_2 повістки, не встановив адресу його проживання та місцеперебування. Такий висновок судді про те, що ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про час, дату і місце розгляду його справи в суді, є помилковим. Розглянувши справу без участі ОСОБА_2, суддя порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 22 травня 2016 року серії АП2 № 168478 з якого вбачається, що він 22 травня 2016 року близько 23.00 год. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та результатом алкотестера «Драгер», згідно якого, він дійсно знаходився в стані алкогольного сп'яніння (а.с.1).

З цього ж протоколу про адміністративне правопорушення, а саме з пояснень вбачається, що ОСОБА_2 підтвердив, що випив 100 грам коньяку та у медичний заклад їхати відмовився (а.с.2).

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 22 травня 2016 року він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 вчинив адмінправопорушення 22 травня 2016 року. Однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на водія ОСОБА_2 адміністративного стягнення, які встановлені ст.38 КУпАП, сплили.

З урахуванням встановленого, провадження в цій справі слід закрити з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього ж Кодексу.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Калуського міськрайонного суду від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2 та постановити нову, якою його визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 провадженням закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк