Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/3942/16-п Суддя в 1 інстанції Ісаков Д.О.
№ провадження 33/778/336/16 Суддя в 2 інстанції Нікітюк В.Д.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Нікітюк В.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області за участю ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець м. Запоріжжя, вул. Ярославська, 40, громадянин України, не працюючий, визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 340 гривень, з стягненням судового збору.

Як встановлено судом, 20 червня 2016 року, о 15-50 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ-TF698K, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Санаторній, яка є другорядною дорогою, та при виїзді з неї, не надав перевагу у русі автомобілю ЗАЗ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі вул. Ленська в м. Запоріжжі, внаслідок чого відбулося зіткнення, в ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 просить поновити зазначений строк, оскільки його не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, копію постанови отримав 11 жовтня 2016 року.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки при розгляді справи судом він не був присутнім, даних про направлення відповідно до ст. 285 КУпАП копії постанови на його адресу, матеріали справи не містять.

За змістом апеляційної скарги просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в події і складу правопорушення. При цьому вважає винуватою у скоєнні ДТП водія Ланос, яка перевищила дозволену швидкість, про що свідчить 22,6-метровий гальмівний шлях.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, потерпілу і її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та надали письмові пояснення по справі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягало у недотриманні вимог п. 16.11 ПДР України, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 366222 від 20.06.2016 року (а.с. 1), згідно якого поліцейський ОСОБА_4 зробив висновок про те, що водій ЗАЗ TF698K ОСОБА_1 при виїзді з другорядної дороги по вул. Санаторна не надав переваги у русі автомобілю ЗАЗ Lanos;

-рапортом до нього (а.с. 5);

- схемою місця ДТП (а.с. 3);

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 4).

Як зазначено вище, відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що термін «дати дорогу» це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

З послідовних пояснень водія ЗАЗ Ланос ОСОБА_2 вбачається, що автомобіль ЗАЗ TF698K під керуванням ОСОБА_1 виїхав з другорядної дороги, опинившись, такими чином, перед її автомобілем. Вона застосувала екстрене гальмування. Оскільки відстань між її автомобілем і автомобілем ЗАЗ TF698K була недостатньою, уникнути зіткнення транспортних засобів не вдалося.

Схема місця ДТП містить сліди гальмування, що підтверджує пояснення потерпілої про екстрене гальмування.

Із зазначеного випливає, що водій ЗАЗ TF698K ОСОБА_1, виїжджаючи з другорядної дороги, не дав дорогу автомобілю ЗАЗ Ланос, який рухався по головній, що примусило водія ОСОБА_2 змінити швидкість застосувати екстрене гальмування.

Доводи апеляційної скарги про перевищення швидкості автомобілем НОМЕР_3, свого підтвердження в ході апеляційного перегляду не знайшли, клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи для встановлення швидкості транспортних засобів, учасниками судового провадження не заявлялися.

Отже суд всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі докази по справі, обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Підстав для скасування постанови суду за доводами апеляційної скарги не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1С залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2016 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_5