Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/243/16 Головуючий у суді І інстанції: Лукянова О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2 постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2016 року , якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Жовтневе, Софіївського району Дніпропетровської області, ідентифікацій код 0, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який одружений проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 10200 гривень, з з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 11.10.2016 року о 17 годині 50 хвилин по вул. Кропивницького в м. Кропивницький керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO 2,5 TDGL» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведений зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу DRAGER ALCOTEST 6820 ARHJ-0311 в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову районного суду в частині накладення стягнення, а саме призначити йому покарання у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він випив з ранку за упокій співробітника, думав, що до вечора все пройде. Потім у нього розболілось серце і він випив валідолу і він змушений був їхати сам додому.

Просить не позбавляти йогоправа керування транспортними засобами, оскільки у нього є матір, якій 90 років та проживає за 200 км. та потребує постійного стороннього догляду. До неї приходить соціальний працівник, однак вся робота за доглядом домоволодіння фактично покладена на нього. А тому керування транспортом йому потрібно заради догляду за своєю матір'ю. Матір знає його, як порядну та відповідальну людину, а позбавлення права керування автомобілем позбав його можливості виконувати свої синівські обов'язки перед матір'ю похилого віку .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Оскільки скаржник визнає свою вину повністю та не оспорює фактичних обставин справи, встановлених суддею районного суду, то апеляційний суд не входить в дослідження фактичних обставин справи та вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, винність ОСОБА_2 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 464121 від 11.10.2016, яким підтверджується, що саме 11.10.2016 року о 17 год. 50 хв. в місті Кропивницький по вул. Кропивницького мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких останні, кожен окремо, підтвердили, що вони були присутніми при визначенні за допомогою приладу «DRAGER» стану алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_2 11.10.2016 (а.с. 6, 7);

- роздрукованим чеком DRAGER ALCOTEST 6820 ARHJ-0311, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_2 складає 1,61 ‰ (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом тесту DRAGER ALCOTEST 6820 ARHJ-0311, який підтверджує тестування ОСОБА_2, проведеного о 17 год. 58 хв. 11.10.2016 з результатом - 1,61 ‰ (а.с. 2);

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та наданими останнім безпосередньо в судовому засіданні, в яких останній визнав вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі (а.с. 1).

При накладенні адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції обґрунтовано врахував обставини, передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП, внаслідок чого наклав стягнення, яке відповідає характеру правопорушення та характеризуючим даним про особу правопорушника.

Вагомих підстав для зміни адміністративного стягнення в апеляційній скарзі не наведено. Аргументи скарги про те, що автомобіль використовується для догляду за матірю похилого віку і позбавлення права керування транспортним засобом ставить його в скрутне становище та позбавте матір засобів до існування, не можуть слугувати підставами для зміни постанови судді суду першої інстанції, враховуючи при цьому насамперед те, що дане правопорушення могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що доказів, на підтвердження вказаних аргументів апеляційної скарги, суду апеляційної інстанції не надано.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції від 27.07.2016 року) передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Підстав для застосування ст. 22 КУпАП не вбачається.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2016 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук