Справа № 527/2252/16-п
провадження № 3/527/834/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла 01 листопада 2016 року від сектору Глобинського відділу поліції головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія КО 754327, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, (інші відомості щодо особи відсутні),

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31 жовтня 2016 року о 13 год. 40 хв. в м. Глобине Полтавської області, по вулиці Центральній, повторно протягом року керував мопедом Viper, державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

ОСОБА_1 в адміністративному протоколі по суті порушення пояснив, що випив один літр пива після чого керував мопедом.

Права та обовязки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України ОСОБА_1 розяснені.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху затверджені Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, а саме: вимоги пункту 2.5, - Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин .

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ч.ч.2-3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме : повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив дії передбачені ч.2 ст. 130 КпАП України, як повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Вина ОСОБА_1 при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненими свідків та доданими матеріалами справи. .

Судом надавалась можливість правопорушнику реалізувати свої права і надати докази на підтвердження невинуватості. Однак, будь-яких доказів ОСОБА_1 суду не надано і обставин справи, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 166777 від 31.10.2016 року, не спростовано.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд визнає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України.

Обставин, що помякшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП, суд не вбачає .

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, повторність та вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дані обставини являються кваліфікуючими ознаками складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

При обранні виду стягнення за адміністративне правопорушення суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, матеріальний стан, ступінь його вини.

При вирішенні питання, який вид стягнення передбачений саме ч. 2 ст. 130 КУпАП слід застосувати до правопорушника суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1, посвідчення водія не отримував. Таким чином, в розумінні ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керує транспортним засобом.

При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. 33 КпАП України, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, враховуючи особу порушника, ступінь його вини, відсутність помякшуючих та обтяжуючих обставин, те що ОСОБА_1 не має права керування таким транспортним засобом, отже є «іншою особою» в розумінні санкції вимоги санкції ч.2 ст. 130 КпАП України, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу, передбаченого санкцією ст. 130 ч.2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, оскільки правопорушення відбулося у наслідок явної зневаги правопорушником до Правил дорожнього руху, вказане правопорушення є суспільно небезпечним і грубим, вчинене повторно, а застосування такої міри стягнення буде відповідати його меті, передбаченої ст. 23 КпАП України.

Підстав для призначення стягнення у вигляді вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 2 ст.130 КУпАП України, суд не вбачає, оскільки відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення даний транспортний засіб не перебуває у власності останнього.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» ст.ст. 40-1, 283 КпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ Про судовий збір з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись пунктами 2.5 Правил дорожнього руху, ст. 40-1, ч.2 ст. 130, ст.ст. 283, 284,285, 294, 299 ,300,308 КпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ Про судовий збір, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень. на рахунок:

Адміністративний штраф суду

Рахунок отримувача: 0001

Назва отримувача коштів: ГУДКСУ в

Полтавській області /21081300

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255

Банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області

Код банку отримувача (МФО): 831019,

без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконавчий документ підлягає пред'явленню до виконання протягом 3 місяців, починаючи з 28 листопада 2016 року.

Суддя Т. В. Левицька