АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/3737/16-п Головуючий суддя І інстанції Калмикова Л. К.
Провадження № 33/790/853/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю захисника Прасолова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами захисника Прасолова І.В. та ОСОБА_2 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 1 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до цієї постанови

ОСОБА_2, 1969 року народження, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 3 доби.

Суддею встановлено, що 31.10.2016 року о 20.40 год. ОСОБА_2 у пішому порядку намагався незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку н.п. Токарівка (Україна) - н.п. Журавлівка (Російська Федерація) в районі інформаційного знаку № 1268.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Прасолов І.В. подали апеляційні скарги, в який просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, посилаючись на те, що постанова судді є незаконною та прийнятою на основі поверхнево оцінених доказів.

В матеріалах справи маються відомості про те, що ОСОБА_2 тримається під вартою у Харківському СІЗО № 27, тому вважаю за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Заслухавши пояснення захисника Прасолова І.В. на підтримку вимог апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП , що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В апеляційних скаргах лише вказано, що ОСОБА_2 не перетинав державний кордон України та не мав на це умислу, проте не наведено належних доказів на спростування висновків суду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 серії СхРУ №386261 від 31.10.2016 року (а.с.2), який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, схемою місця затримання, яку правопорушник ОСОБА_2 відмовився підписати (а.с.6), рапортом дільничного інспектора ПС впс «Дергачі» Мартового Р.М., який затримав ОСОБА_2 при спробі останнім перетнути державний кордон України (а.с. 4), поясненнями свідків в судовому засіданні суду першої інстанції. При складанні протоколу та відібранні пояснень від ОСОБА_2, останньому були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчать його особисті підписи.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2) складено уповноваженою державою особою і в порядку передбаченому чинним законодавством дії посадової особи що його складала не оскаржувалися .

В судовому засіданні апеляційної інстанції допитана в якості свідка мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка показало, що ОСОБА_2 31.10.2016 року з території Харківського СІЗО № 27 не виходив. Вона чекала його біля брами КПП Харківського СІЗО № 27 з сьомої години ранку до 17.00 год. однак ОСОБА_2 не вийшов.

Оскільки в підтвердження своїх пояснень ОСОБА_4 посилається лише на свої здогади щодо можливого на її думку викрадення сина то суд ставиться критично до цих пояснень та не бере їх до уваги і вважає це позицією захисту направленою на уникнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

Відеозаписів про які вказує ОСОБА_2 в своїй апеляції до апеляційного суду сторона захисту не надала, а чинний КУпАП не покладає на апеляційний суд обов'язку щодо збору доказів по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204 -1 КУпАП, розглядаються протягом доби, що суддею було виконано.

Також, справа відносно ОСОБА_2 розглянута, відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП - за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р. кожна особа, заарештована або затримана на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні злочину, має право постати перед суддею і бути вислуханою з питань, пов'язаних з її утриманням під вартою.

За таких обставин, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод людини 1950 р., оскільки розгляд питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_2 відбувся за його присутності та участі захисника .

Таким чином, судом першої інстанції виконано вимоги КУпАП та міжнародного права.

Вимога в апеляційній скарзі щодо розгляду данної апеляційної скарги за особистої участі ОСОБА_2, який утримується під вартою по кримінальному провадженню, не базується на вимогах КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах даної категорії врегульований саме КУпАП.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості доставити підозрюваного ОСОБА_2 по кримінальному провадженню при розгляді іншої справи у його відношенні відповідно до вимог КУпАП.

Таким чином прохання про розгляд апеляції за участю ОСОБА_2 не базується на вимогах КУпАП.

Вірність даної позиції апеляційного суду підтверджується і Рішенням ЄСПЛ « Справа Нечипорука і Йонкало проти України».

Посилання захисника на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії» заслуговує на увагу, натомість апеляційний суд вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту накладено на ОСОБА_2 не в максимальній межі, встановленій санкцією ч.1ст. 204 -1 КУпАП, що відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування за доводами апеляційних скарг ОСОБА_2 та адвоката Прасолова І.В. не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та його захисника Прасолова І.В. залишити без задоволення.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 1 листопада 2016 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко