АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/9149/16-п
Провадження № 33/791/404/16
Головуючий в І інстанції Полив'яний В.М.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

07 грудня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року, з участю її представника ОСОБА_2, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Луганськ, працюючого докером Морського торгівельного порту «Южне»,

провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Херсонською митницею відносно ОСОБА_3 було складено протокол про порушення ним митних правил, тобто про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України.

Згідно протоколу, ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що 10 серпня 2016 року, о 09 години 00 хвилин, заїхав у зону митного контролю КПВВ «ОСОБА_5» митного поста «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС на транспортному засобі марки RENAULT модель TRAFIC державний реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу - Україна, номер кузова НОМЕР_2.

Дії ОСОБА_3 митними органами кваліфіковано як порушення митних правил, які безпосередньо в протоколі зазначені наступним чином: «Громадянин України ОСОБА_3 вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 482 МК України, а саме, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів».

Вважаючи складений протокол достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, митні органи направили матеріали справи відносно нього до суду.

Розглянувши матеріали зазначеної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, у діях ОСОБА_3 та закрив провадження у цій підставі.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив що, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та ст.489 МК України, посадова особа, розглядаючи справу про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 57 ч.1 ст. 4 МК України: товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Пункт 58 вказаної статті Митного кодексу дає визначення транспортним засобам - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Однак, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України можливо лише з прямим умислом. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_3, з території Російської Федерації потрапив на територію тимчасово окупованої іншою державою-агресором частини України (АР Крим) через керченську переправу, де раніше перебував митний контроль держави Україна (Кримська митниця), яка розпорядженням Кабінету міністрів України № 535-р від 04 червня 2014 року була реорганізована, а забезпечення виконання митного законодавства покладено на Херсонську митницю Міністерства доходів і зборів, у зв'язку з чим на межі розмежування материкової частини України та її тимчасово окупованою територію були створені КПВВ «ОСОБА_4», «ОСОБА_5» і «ОСОБА_6».

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_3 та матеріалів справи, вказаний автомобіль знаходиться у його особистому користуванні і не використовувався для перевезення товарів або оплатного перевезення пасажирів. На вказаному автомобілі він виїхав за межі України, а згодом в'їхав через керченську переправу на територію АР Крим, звідки направився на КПВВ «ОСОБА_5», розташований на межі розмежування материкової частина України з тимчасово окупованою територією для проходження митного контролю, не будучи обізнаним про відповідальність за такі дії.

Враховуючи дані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не мав умислу на переміщення власного автомобіля через митний кордон України поза митним контролем, як його звинувачують, оскільки надав його для митного контролю відповідним митним органам, тобто в її діях відсутня також суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про закриття провадження відносно ОСОБА_3, Херсонська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.482 МК України, мотивуючи це тим, що дії ОСОБА_3 були спрямовані на переміщення автомобіля на територію України з ВЕЗ «Крим», куди вона потрапила через паромну переправу «Кавказ» - «Керч», в чому і міститься, склад правопорушення у діях ОСОБА_3.

Заслухавши доповідь судді, думки представника митниці ОСОБА_2, яка підтримала апеляцію та просила її задовольнити, ОСОБА_3, який просив залишити апеляцію без задоволення, а постанову - без змін, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, вважаю, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, що повно та всебічно довів у своїй постанові, належним чином, обґрунтувавши це зібраними у справі доказами з посиланням на відповідні вимоги закону.

Цілком погоджуючись з мотивацією рішення прийнятого судом першої інстанції, вважаю необхідним звернути увагу і на такі обставини, які також спростовують твердження апелянта про незаконність прийнятого рішення відносно ОСОБА_3.

Так, відповідно до ст.ст.486,489 МК України при розгляді справи про правопорушення митних правил підлягають з'ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення (тобто час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є обставини для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також необхідно з'ясовувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.527 МК України визначено, що однією з постанов, яку може бути винесено у справі про порушення митних правил, є постанова про закриття провадження у справі (зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Суд першої інстанції аналізуючи вимоги закону, зібрані матеріали справи, зокрема, протокол про порушення митних правил, який у сукупності з іншими доказами повинен був довести наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3, прийшов до висновку, що при складанні зазначеного протоколу митні органи припустились порушень, які унеможливлюють його використання у якості беззаперечного доказу вини ОСОБА_3, оскільки відповідно до виписаних у ст. ст. 488,490,494,495 МК України положень, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил і вимагає конкретного обвинувачення.

В межах зазначених у протоколі обставин інкримінованого особі порушення митних правил і повинен проводитися їх судовий розгляд.

Виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, а також роз'яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах контрабанду та порушення митних правил», суб'єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу.

При цьому, за змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно. Вина у формі прямого умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Поряд з цим, у вказаній вище постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №8, особи, що вчиняють контрабанду та порушують митні правила, посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, внаслідок чого завдають шкоду економіці держави, її культурній спадщині, здоров'ю населення та громадській безпеці, сприяють розширенню тіньового сектора економіки.

З огляду на викладене та враховуючи пояснення ОСОБА_3 надані ним при складанні протоколу про порушення митних правил вважаю, що матеріали справи не містять переконливих даних про те, що мав місце факт заподіяння інкримінованими ОСОБА_3 діями будь - якої шкоди.

Як зазначено у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 30.04.2015 року за №424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», на яке міститься посилання у протоколі відносно ОСОБА_3, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, прийнято рішення тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком. Зокрема, наказом Міністерства інфраструктури України від 16.06.2014 року №255 «Про закриття морських портів» (зареєстровано в Мінюсті України 24.06.2014 року за №690/25467) морський порт Керч закрито до відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупований території АР Крим.

Поряд з цим, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року за №535 «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства доходів і зборів» було прийнято рішення реорганізувати Кримську та Севастопольську митниці Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів із зобов'язанням Херсонської митниці забезпечити виконання функцій, що покладалися на зазначені митниці.

Виходячи з цього, є підстави вважати, що ОСОБА_3, пред'явивши транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення в'їзду на територію України з вільної економічної зони «Крим» у КПВВ «ОСОБА_5», тобто у межах дії Херсонської митниці, на яку покладено виконання функцій тимчасово закритих митниці, зокрема Керченської, діяв у відповідності з положеннями наведених нормативних актів.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.482 МК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що інкриміноване йому діяння не містить усіх ознак складу такого правопорушення.

В'їзд до ВЄЗ «Крим» через Керченську паромну переправу, що наводиться в апеляції, як доказ наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 1 ст. 482 МК України, кваліфікується за ст. 204-2 КУпАП і ніякого відношення до кваліфікації його дій за п.1 ст. 482 МК України не має з огляду на вищевикладене.

Керуючись ст. ст. 482, 486, 488, 489, 490, 494, 495 МК України, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської митниці ДФС на постанову Херсонського міського суду Херсонської області відносно ОСОБА_3 від 14 листопада 2016 року про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.482 МК України - залишити без задоволення, а зазначену постанову - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г. Волошко