Справа № 163/1904/16-п Провадження №33/773/397/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст. 471, 472 МК України Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_4,

адвоката - Мисковця О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2016 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає АДРЕСА_1, не працює, РНОКПП НОМЕР_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, а провадження за ст. 472 МК України щодо нього закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Цією ж постановою провадження у справі щодо ОСОБА_4 за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 774,40 грн. витрат за зберігання товарів та 275,60 грн. судового збору.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил №1395/20500/2016 від 24.06.2016 року товар постановлено повернути ОСОБА_4 після відповідного його митного оформлення.

ОСОБА_4 притягнутий до відповідальності за те, що він 24.06.2016 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме: «замки дверні сувальдні», в кількості 93 штуки, загальною вагою 294 кг та вартістю 76459 гривні 50 копійок, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

У поданому на апеляційну скаргу запереченні ОСОБА_4 вважає постанову Любомльського районного суду Волинської області законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заступник начальника Волинської митниці ДФС у поданій апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_4 своїми діями обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор» і такими діями заявив, що переміщує товари, які не підлягають обов'язковому декларуванню. Вважає, що вина ОСОБА_4 за ст. 471, 472 МК України стверджується матеріалами справи. Просить постанову суду скасувати на прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 471, 472 МК України.

У поданому на апеляційну скаргу запереченні ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції розглянув справу повно, всебічно та об'єктивно, зібраним доказам дав належну правовому оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, який доповів замість постанови суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, представника митниці Пікалюка М.С., який подану апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_4 та його захисника Мисковця О.Ю., які апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП та 489 МК України орган (посадова особа) при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи щодо ОСОБА_4 вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Так, заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зокрема: протокол про порушення митних правил (а.с.1-4), акт уточнення до протоколу (а.с.22), контрольний талон на перетин кордону по «зеленому коридору» (а.с.5), висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС за №196 від 8.07.2016 року (а.с.25-26), фіскальні чеки (а.с.9) місцевий суд зробив правильні висновки про наявність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та відсутність складу правопорушення за ст. 472 МК України.

Правильність притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст. 471 МК Україні в апеляційній скарзі не оспорюється, а оспорюється лише факт закриття провадження щодо нього за ст. 472 МК України на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Саме в цій частині і проводиться апеляційний розгляд провадження.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується як умисною так і необережною формою вини.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про порушення митних правил (а.с.1-4) вбачається, що під час митного контролю було встановлено, що ОСОБА_4 переміщує товар «замки сувальдні» в кількості 120 штук, вагою 344 кг., при цьому встановлено, що пасажири, які їхали разом з ним відношення до товару не мають.

Разом з тим такі відомості не узгоджуються з поясненнями пасажирів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді першої інстанції (а.с.52), які ствердили, що того дня водієм ОСОБА_4 було обрано спрощену форму перетину кордону, проте після огляду вантажу митниками та переведення автомобіля на «червоний коридор» ними усіма були заповнені митні декларації, які в процесі митного контролю були знищені.

Захисник ОСОБА_4 Мисковець О.Ю. в суді першої інстанції (а.с.51) також пояснив, що ОСОБА_4 перевозив товар відкрито, у багажному відділенні, без будь-яких ознак приховування. Перед початком митного контролю повідомив про його наявність пред'явивши відповідні фіскальні чеки. В подальшому він та пасажири, що їхали разом з ним з метою письмового декларування товару заповнили декларації в які внесли точні та достовірні відомості про переміщуваний товар.

Враховуючи обставини справи, пояснення учасників провадження і те, що ОСОБА_4 перед початком митного контролю повідомив працівників митниці про наявність товару на який пред'явив відповідні фіскальні чеки від 01.06.2016 року в яких зазначена вага і вартість товару (замків сувальдних) що стверджується протоколом про порушення митних правил, то вважаю, що такими діями він однозначно вчинив усне декларування.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

ОСОБА_4 в усному порядку повідомляв працівників митниці про наявність товару в багажному відділенні транспортного засобу, що свідчить про його усне декларування.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України є правильними.

В апеляційній скарзі інших додаткових доказів, які би підтверджували винуватість ОСОБА_4 за ст. 472 МК України не наведено. Не надано таких доказів і представником митного органу при перегляді справи апеляційним судом. Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції і прийняття нової постанови, з обставин, наведених у апеляції, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.Н. Оксентюк