П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 Справа №607/12655/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора приватного підприємства «Матла»,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_1 будучи директором приватного підприємства «Матла», допустив порушення вимог трудового законодавства, зокрема перевіркою встановлено, що: на підприємстві розроблені Правила внутрішнього трудового розпорядку, однак працівники не ознайомлені із ними, чим порушено ст. 29 КЗпП України; із кожним черговим записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу, переведення і звільнення (вимога п. 2.3. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників»), працівники повинні ознайомлюються під розписку в особовій картці (типова відомча форма П-2, затверджена наказом Мінстату України та Міністерства оборони України від 25 грудня 2009 року № 495/656.), однак в підприємстві не ведуться особові картки форми П-2 на працівників, чим порушено п. 2.5. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників»; всупереч вимог підпункту «б», абзацу першого, пункту 7.1. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» на підприємстві не ведеться книга обліку руху трудових книжок працівників; не розроблено графіку відпусток на 2016 рік, чим порушено вимоги п. 4 ст. 79 КЗпП України; адміністрація підприємства письмово не повідомляє працівників про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну, чим порушено ч. 5 ст. 79 КЗпП України; на підприємстві не погоджено умови оплати праці працівниками, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 97 КЗпП України та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці»; не нараховувалися доплати за роботу в несприятливих умовах праці, зокрема ОСОБА_2 в розмірі 4% до тарифної ставки на посаді електрогазозварника, чим порушено вимоги Наказу №339 від 20 листопада 2012 року «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» та висновку щодо якості проведення атестації робочих місць за умовами праці Державної експертизи умов праці від 23 листопада 2012 року №01-02/548; при звільненні працівника ОСОБА_3 з посади штукатура виплата всіх сум, що належала йому від підприємства, не проведена у день звільнення 19 серпня 2016 року, а проведена 22 серпня 2016 року, чим порушено ч. 1 ст. 47 КЗпП, ч. 1 ст. 116 КЗпП, та не здійснено йому виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є порушенням ч. 1 ст. 117 КЗпП України; тривалість роботи працівників не скорочується на одну годину напередодні святкових днів, зокрема напередодні Дня Незалежності, 23 серпня 2016 року працівники ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відпрацювали повний восьмигодинний робочий день; заробітна плата працівникам за роботу в надурочний час не оплачується в подвійному розмірі годинної ставки, а саме в серпні 2016 року газоелектрозварник ОСОБА_5 відпрацював 176 годин із яких 1 годину відпрацював надурочно, проте заробітна плата за вказаний час даному працівнику не була нарахована в подвійному розмірі, що є порушенням ст. 106 КЗпП України.

До суду ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, однак подав заяву згідно з якою просив розглянути справу в його відсутності за наявними матеріалами справи.

За вказаних обставин відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у його відсутності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №19-01-036/204 від 27 жовтня 2016 року; актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 19-01-036/300 від 27 жовтня 2016 року; довідкою про підприємство та стан виплати заробітної плати у ПП «Матла» №76 від 27 жовтня 2016 року; довідкою про проведення розрахунку при звільненні працівників у ПП «Матла» за 2016 рік №74 від 25 жовтня 2016 року; довідкою про стан додержання графіку відпусток працівниками у ПП «Матла» за липень-серпень 2016 року №75 від 25 жовтня 2016 року; відомістю про нарахування заробітної плати за серпень 2016 року; наказом директора ПП «Матла» від 20 листопада 2012 року №339 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці»; висновком щодо якості проведення атестації робочих місць за умовами праці Державної експертизи умов праці щодо якості проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 23 листопада 2012 року №01-02/548; табелем обліку робочого часу по ПП «Матла» за серпень 2016 року; відомістю про нарахування заробітної плати за вересень 2016 року.

Таким чином установлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи. З цих підстав ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши адміністративне стягнення в межах її санкції.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги особу порушника, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 41, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя