Номер провадження 3/201/2966/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з державної служби України з питань праці головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що працює головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз СВІС ГМБХ», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного посадовою особою державної служби України з питань праці головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 15 листопада 2016 № 317/4.1-8, при перевірці ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна ОСОБА_2, б. 53, встановлено, що головний бухгалтер ОСОБА_1 в період з 03 жовтня 2016 року по 11 листопада 2016 року за місцем здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз СВІС ГМБХ», яке знаходиться за адресою: 49027, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна ОСОБА_2, б. 53, встановлено актом перевірки 536/4.1-8 в період з 01 листопада 2016 року по 15 листопада 2016 року в порушення вимог посадової інструкції головного бухгалтера не забезпечив дотримання вимог законодавства України з питань праці, а саме: вимогами ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 47 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Наказом від 03 жовтня 2016 року № 166-к працівницю ОСОБА_3 звільнено за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП. Наказом від 20 жовтня 2016 року № 175-к працівницю ОСОБА_4 звільнено за власним бажанням сторін за ст. 38 КЗпП. Наказом від 13 жовтня 2016 року № 172-к працівника ОСОБА_5 звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП. На момент перевірки документи, які підтверджують кінцевий розрахунок з вищевказаними працівниками відсутні, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 116, ч. 1, ст. 117, ч. 1 ст. 47 КЗпП України, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про дату та місце розгляду адміністративної справи повідомлялася, від неї не надходило заяв про відкладення розгляду справи, при таких обставинах, суд вважає за можливе у відповідності із ст. 268 КУпАП розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всю необхідну інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Статтею 41 КУпАП України передбачено, що порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - субєктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу посадовою особою не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, а також відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого компетентним органом адміністративного правопорушення, а тому у суду не має можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Також відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 КупАП даних, які б підтверджували повноваження посадової особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в матеріалах справи немає.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.П. Ходаківський