АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/790/16 Головуючий у І-й інстанції - Щербина О.О.
Справа № 185/8515/16 п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2, 29.09.2016 року о 10.30 год. по вул. Дніпровській в м. Павлограді, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043» д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, ухилився пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити справу у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді першої інстанції є незаконною, так як судом при розгляді справи зовсім не зясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що він не знаходився в статні алкогольного спяніння, оскільки продувши драгер, висновок якого показав 0.19 проміле. Працівник патрульної поліції при складанні протоколу вів себе зухвало. Та став вмовляти, щоб в протоколі ОСОБА_2 написав, що випив пива, так як це потрібно для звіту. Не погоджуючись з показником алкотестеру, ОСОБА_2 звернувся до наркодиспансеру, де зазначено, що ознак алкогольного спяніння не виявлено.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не зясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан спяніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 29.09.2016 року о 10.30 год. по вул. Дніпровській в м. Павлограді, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043» д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини), на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, ухилився пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п.7. ч. 2 інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких, у присутності зазначених осіб ОСОБА_2 продув алкотестер драгер, висновок якого показав 019 % проміле, та відмови від проходження медичного огляду та рапорт працівника патрульної поліції, згідно якого водій ОСОБА_2 продув пристрій алкотестер «Драгер» 0,19% проміле та від проходження для визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

З наявних в матеріалах справи показах свідків, не вбачається наявність ознак спяніння у ОСОБА_2, оскільки результат алкотестеру «Драгер» показало 0.19 % проміле, що є дозволеною нормою.

Відповідно до положень ч.3 ст. 266 КУпАП, проведення огляду у закладах охорони здоровя може мати місце тільки у разі, якщо водій не згоден з результатами проведеними з використанням спеціальних технічних засобів, що у даному випадку не встановлено.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч.1 ч. 5 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан спяніння було проведено з істотними порушення, що є підставою для визнання встановленого факту відмови недійсним.

Судом першої інстанції при винесенні рішення не взяті вказані обставини до уваги, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, не враховано, що при ухиленні водія від огляду, відповідні ознаки спяніння не підтвердженні і не зафіксовані окрім протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обовязок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції України вимог коментованої норми закону при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення в вину останнього ставиться відмова у проходженні медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Як пояснив ОСОБА_2, після складання відносно нього протоколу він без будь-яких застережень з боку поліцейських продовжив рух за кермом автомобіля.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до впевненого висновку про недоведеність матеріалами справи обєктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : ОСОБА_1