Провадження № 33/780/678/16 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 147 29.11.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 06.09.2016 о 21 години 45 хвилин по автодорозі Київ-Одеса керував автомобілем марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу Драгер. Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити та поновити строк на апеляційне оскарження, так як він був пропущений з поважних причин.

В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що 06.09.2016 дійсно вживав алкогольні напої але автомобілем керував його товариш ОСОБА_3 Однак, перед тим як зупинили авто працівники поліції, його товаришу стало погано і він сів за кермо, щоб відвезти його до лікарні.

На думку ОСОБА_2 суд не врахував зазначених доводів, так як присутнім при розгляді справи не був з поважних причин- знаходився в зоні АТО.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №946135, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; результатами проведеного тесту за допомогою приладу «DRAGER ARBL» відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння; поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення жодних заперечень та пояснень надано не було, так як самим правопорушником так і його товаришем -ОСОБА_4, протокол був власноручно підписаний. Під час розгляду в суді першої інстанції правопорушник присутнім не був, так як перебував в зоні АТО, що підтверджується його заявою. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, посилання апелянта на вчинення ним правопорушення у стані крайньої необхідності не відповідають фактичним обставинам справи та не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду, тому не може бути підставою для закриття справи.

Суд звертає увагу, що при накладенні стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчинених правопорушень, дані про особу, ступінь та доведеність його вини та призначив покарання в межах санкції статті.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис М.Г. Авраменко