Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Шимків С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною.

Вказує, що як на місці зупинки так і під час складання протоколу були відсутність будь-які свідки.

Вважає інформацію про свідків в протоколі недостовірною і такою, що ставить під сумнів законність цього протоколу.

Як зазначено в довідці виконавчого комітету Зеремлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області № 771 від 23.09.2016 року в реєстрі територіально громади с. Зеремля Баранівського району Житомирської області відсутні дані про осіб, які вказані в протоколі свідками. Зазначені особи в селі Зеремля не зареєстровані та не проживають.

Зазначена довідка підтверджує те, що інформація про свідків є недостовірною, а сам протокол сфальсифікований інспектором, який його склав.

Вважає, що дії інспектора поліції, спрямовані на проведення огляду на стан спяніння з порушенням встановленого законом порядку призвели до складання протоколу з порушенням вимог законодавства.

Просить суд скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши

_____________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/4164/16-п Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_2

Провадження № 33/787/269/2016 Суддя апеляційного суду Рівненської області Шимків С.С. пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, інспектора з ДНСН Рівненського РВП Рівненського ВПГУНПУ в Рівненській області ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, приходжу до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2016 року серії АП2 № 210926 вбачається, що 22 серпня 2016 року о 21 год. 30 хв. в с. Тайкури Рівненського району Рівненської області на автодорозі Рівне-Тайкури-Оженино водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п. 6-7 вказаної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до правил ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2016 року серії АП2 № 210926 свідками інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення зазначені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителі с. Зеремля, Баранівського району Житомирської області.

Згідно довідки № 771 від 23 вересня 2016 року, виданої виконкомом Зеремлянської сільської Ради Баранівського району Житомирської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в реєстрі територіальної громади с. Зеремля відсутні дані про їх реєстрацію. Вказані особи в даному населеному пункті не проживають (а.с. 9).

У судовому засіданні апеляційного суду працівник міліції, котрий складав протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ОСОБА_4 пояснив, що він не встановлював осіб, вказаних свідками в цьому протоколі, не перевіряв у них анкетні дані.

Письмові пояснення від них не були відібрані у зв"язку з відсутністю у нього чистих аркушів паперу.

Таким чином, суд позбавлений можливості викликати даних осіб у судове засідання для з"ясування всіх обставин справи.

Направлення в заклад охорони здоров"я на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до Додатку 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не виписувалося.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи з вищевикладеного, доводи, що наведені в апеляційній скарзі про необґрунтованість визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заслуговують на увагу.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, з'ясував обставини справи, не врахував наявні та досліджені в судовому засіданні докази, дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_8