Справа № 308/9378/16-п
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29.11.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Машкаринця М.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду адміністративну справу за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 6 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, зі сплатою судового збору в розмірі 275, 60 грн.

Постанова умотивована тим, що 5 вересня 2016 року о 01-ій годині 30-ій хвилині на вул..Шумна в м.Ужгороді ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування вказаного судового рішення та закриття провадження в адміністративній справі, посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга умотивована тим, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, оскільки алкоголь вживав в мінімальному об'ємі 4 вересня 2016 року, дія, яка працівником правоохоронного органу, судом першої інстанції кваліфікована як правопорушення, вчинена ним в стані крайньої необхідності.

Заслухавши доводи ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП убачається, що адміністративний закон передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'1яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан алкогольного сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення за № 459195, серії АП1 видно, що 5 вересня 2016 року о 01-ій годині 30-ій хвилині на вул..Шумна в м.Ужгороді ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху України».

Згідно висновку лікара Закарпатського оласноо наркологічного диспансера, ОСОБА_1 направлено поліцейським на огляд о 01-ій годині 55-ій хвилині 5 вересня 2016 року. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно повідомлення головного лікаря Закарпатського обласного наркологічного диспансера, при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом використовувався технічний засіб «ALCOTEST 6510», з номером НОМЕР_2, показники якого після проведення тесту о 02-ій годині 15-ій хвилині становили 1,38 проміле, о 02-ій годині 35-ій хвилині - 1,37 проміле.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком судді суду першої інстанції про правильність кваліфікації протиправних дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння спростовуються наведеними доказами, яким суд дав оцінку відповідно до вимог ст.252 КУпАП.

Його посилання на те, що вчинив дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, перевозячи при цьому пасажирів, наражав останніх на небезпеку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суддею суду першої інстанції допущено порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки адміністративна справа розглянута суддею всебічно, повно та об'єктивно.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суддею, при накладенні на нього адміністративного стягнення, не враховано вимог ст.33 КУпАП, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки саме з урахуванням особи ОСОБА_1, наявності на утриманні перестарілої матері, судом накладено на останнього адміністративне стягнення у виді мінімального строку позбавлення права на керування транспортними засобами.

Підстав для зміни чи скасування судового рішення апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: