Справа №584/1151/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Дашутін І. В.
Номер провадження 33/788/204/16 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року, за якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 275 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 грн., за те, що він, 13 серпня 2016 року близько 13-50 год. по вул. Першотравнева в с. Миколаївка Сумського району Сумської області, керував мопедом Viper, б/н., з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності свідка, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді районного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- суд, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, у постанові не навів доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, та не зазначив мотиви відхилення інших доказів, на які він посилався та не врахував його доводи;

- вважає постанову судді необґрунтованою і формальною в частині накладення адміністративного стягнення, прийнятою з порушенням вимог ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин, оскільки в матеріалах справи, відсутні документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику, сімейний стан, а, відповідно, ці аспекти не досліджувалися;

- при винесенні постанови суд врахував покази свідка, який є працівником поліції та напарником особи яка склала протокол, при цьому, не допитав свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які в свою чергу були очевидцями подій, та могли підтвердити той факт, що він не керував мопедом в той день.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №185688 від 13 серпня 2016 року (а.с.2), з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував мопедом Viper, без номеру, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ухилився шляхом відмови, поясненнями свідка ОСОБА_8 (а.с.3), з яких вбачається, що в його присутності, ОСОБА_3, відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування мопедом Viper з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі та із застосуванням приладу «Драгер».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд у постанові не навів доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами даної адміністративної справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення, ОСОБА_3 власноручно зазначив про те, що «управляв мопедом Viper, вчора в обідній день випив бутилку пива, в наркодиспансер їхати відмовляюсь».

За таких обставин, саме з врахуванням пояснень ОСОБА_3, зазначених ним у протоколі, висновок суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є обгрунтованим.

Крім того, ОСОБА_3 не був позбавлений можливості довести те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, шляхом проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі чи шляхом згоди пройти такий огляд із застосуванням приладу «Драгер» і таким чином, за результатами вказаного огляду підтвердити ті обставини, про які він зазначав.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що при обранні виду адміністративного стягнення, судом було порушено вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки не досліджувалися обставини щодо його майнового та сімейного стану, не враховувалися дані про його особу, дані щодо його працевлаштування через те, що вказані дані відсутні в матеріалах адміністративної справи, а тому постанова в цій є необґрунтованою і формальною, то суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинення вказаного адміністративного правопорушення, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, суддя у постанові зазначив, що ОСОБА_3 не має водійського посвідчення, а тому йому необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що повністю узгоджується з санкцією вказаної статті.

Крім того, як зазначає в апеляційній скарзі сам ОСОБА_3, в матеріалах справи відсутні докази, які б суд міг врахувати при накладенні адміністративного стягнення, суду апеляційної інстанції апелянт також не надав вказаних доказів.

Проте, навіть при наявності таких документів, з врахуванням вищевказаного, зазначені обставини жодним чином не вплинули б на вид та розмір накладеного адміністративного стягнення, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд врахував пояснення свідка, який є працівником поліції та напарником особи яка склала протокол, при цьому, не допитав свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які в свою чергу були очевидцями подій, та могли підтвердити той факт, що він не керував мопедом в той день, то на думку суду, при наявності письмових пояснень у протоколі самого ОСОБА_3 про те, що він керував мопедом, а напередодні в обід випив пляшку пива, зазначені доводи жодним не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

При цьому, судом апеляційної інстанції не можуть бути прийняті як належний доказ показання допитаних свідків ОСОБА_9В та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3 не керував мопедом, оскільки з матеріалів про адміністративне правопорушення у тому числі і з письмових пояснень ОСОБА_3 не вбачається, що зазначені особи були свідками вказаних обставин. Крім того, судом апеляційної інстанції приймається до уваги, що свідок ОСОБА_9 перебуває у родинних відносинах з ОСОБА_3, а свідок ОСОБА_6 є його доброю знайомою.

Таким чином, судом першої інстанції було враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, а також те, що це правопорушення є умисним, так як ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи вищезазначене, є обґрунтовані підстави для висновку про те, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2016 року, за якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 грн. - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

.