Справа № 521/7416/16-п
Номер провадження 3/521/2455/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого Іщенко О.В.,

при секретарі Мілонас К. С.

захисника-адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3

представників ОСОБА_4 ОСОБА_1

ОСОБА_5

осіб які притягуються

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з управління поліції у місті ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого за адресою: місто Одеса, вулиця Умова, будинок № 104,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 12 березня 2016 року о 19 годині 00 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Малиновського від вулиці Космонавтів у місті Одесі, рухаючись зі швидкістю, яка перевищувала встановлену в межах міста (згідно висновку дослідження № 10307160) більше ніж 82 кілометри на годину, у звязку із чим, при виникненні небезпеки, прийнятими заходами гальмування, не встиг зупинити транспортний засіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, чим порушив вимоги пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

ОСОБА_4, 12 березня 2016 року о 19 годині 00 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вулиці Малиновського від вулиці Гайдара у місті Одесі на перехресті з вул. Луганською при виконанні розвороту не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_4, який рухався у зустрічному напрямку руху, внаслідок чого допустила з ним зіткнення, чим порушила вимоги пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

Постановою суду від 24 травня 2016 року вказані справи обєднанні в одне провадження та їм присвоєно єдиний реєстраційний номер.

Всебічно вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, а також проаналізувавши інші наявні докази, що мають значення для правильного вирішенні справи, суддя встановив, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_4, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

При розгляді справи в суді ОСОБА_2 будучи допитаний у судовому засіданні по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, винним себе у вчиненому правопорушенні не визнав, та пояснив, що він 12 березня 2015 року приблизно о 19 годині керуючи автомобілем НОМЕР_4 рухався у крайній лівій смузі руху зі сторони 1-ої станцію Люстдорфської дороги по вулиці Малиновського. Швидкість руху його автомобілю була не більше 60 кілометрів на годину. Наближаючись до перехрестя з вулицею Луганською він побачив автомобіль Дайхатсу з увімкненим сигналом повороту. За метрів пять-шість перед його автомобілем водій автомобілю Дайхатсу почав здійснювати поворот у смугу руху по котрій він рухався. З метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди він прийняв екстрене гальмування, однак йому не вдалось уникнути зіткнення.

ОСОБА_4 будучи допитана в суді по обставинам дорожньо-транспортної події, винною себе у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що дорожньо-транспортна пригода трапилась з провини водія автомобілю БМВ, оскільки останній перевищив встановлену в межах міста швидкість руху. З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 12 березня 2016 року у вечірній час вона керуючи автомобілем НОМЕР_5 рухалась по вулиці Малиновського у місті Одесі. Не доїжджаючи до перехрестя з вулицею Луганською, вона увімкнула лівий поворот, та зупинилась. Пропустивши транспортні засоби які рухались у зустрічному їй напрямку, та оцінивши місце знаходження автомобіля БМВ, який знаходився далеко від її автомобілю, вона почала здійснювати маневр розвороту, однак у звязку із тим, що автомобіль БМВ рухався з перевищенням швидкості руху, внаслідок чого відбулося зіткнення.

За клопотанням адвоката ОСОБА_3 у судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з пояснень яких вбачається, що вони під час дорожньо-транспортної події знаходились в салоні автомобіля БМВ. Свідки наголошували на тому, що швидкість автомобіля БМВ перед самим зіткненням була не більше 60 кілометрів на годину.

Так, свідок ОСОБА_7 який є рідним братом особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, пояснив суду, що він 12 березня 2016 року знаходився в салоні на пасажирському сидінні автомобіля БМВ позаду водія. Рухались вони по вулиці Малиновського зі швидкістю не більше 60 кілометрів на годину. Перед перехрестям з вулицею Луганською він побачив червоний автомобіль який раптово почав здійснювати поворот на смугу їх руху, ОСОБА_2 почав різко гальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалося.

На додаткові питання учасників, які беруть участь у розгляді справи, ОСОБА_7 повідомив суду, що він з певністю може стверджувати, що швидкість була не більше 60 кілометрів на годину, оскільки він особисто бачив вказану швидкість на спідометру автомобілю який знаходиться попереду водія.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 12 березня 2016 року у вечірню пору доби він їхав в автомобілі БМВ на задньому пасажирському сидінні, автомобілем керував його знайомий ОСОБА_7 А. В. На вулиці Малиновського перед пішохідним переходом водій трохи зменшив швидкість руху, та на спідометрі автомобілю він бачив швидкість 60 кілометрів на годину. Перед перехрестям з вулицею Луганською він побачив у зустрічному напрямку руху автомобіль красного кольору. За метрів 20 до автомобілю БМВ, автомобіль красного кольору почав здійснювати поворот на смугу по котрій вони рухались. Щоб уникнути зіткнення водій ОСОБА_7 почав екстрено гальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалося.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що 12 березня 2016 року він знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобілю БМВ, яким керував його знайомий ОСОБА_2, та чітко бачив що швидкість руху автомобілю була 58-60 кілометрів на годину.

Крім того під час розгляду справи за клопотанням представників ОСОБА_4 в суді були допитані інспектори поліції, які виїжджали на місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 та ОСОБА_11

ОСОБА_10, будучи допитаний у судовому засіданні пояснив суду, що 12 березня 2016 року приїхавши на місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю автомобілів БМВ та Дайхатсу, особисто він, заміри на дорозі ніякі не проводив, а тільки відібрав пояснення у осіб, щодо обставин пригоди.

ОСОБА_11 пояснив суду, що 12 березня 2016 року приїхавши на місце дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась на перехресті вулиці Малиновського та Луганської у місті ОСОБА_1, він побачив зіткнення двох автомобілів БМВ та Дайхатсу. Особисто він, протоколи про адміністративні правопорушення не складав. Приїхавши на місце пригоди він займався складанням схеми місця зіткнення. Склавши схему, він з її змістом ознайомив учасників дорожньо-транспортної пригоди, однак зауважень, та заперечень водіїв не надійшло.

Суддя критично відноситься до пояснень свідків які надані суду, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки ОСОБА_7 є рідним братом ОСОБА_2, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є товаришами ОСОБА_2 і в момент скоєння дорожньо-транспортної події знаходились в автомобілі БМВ, у звязку із чим вказані особи можуть бути заінтересовані в результатах розгляду зазначеної справи.

Також суддею приймається як доказ винуватості ОСОБА_2В та ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної події пояснення експерта ОСОБА_12, та висновок № 10307160 по автотехнічному дослідженню обставин зіткнення автомобілів Дайхатсу та БМВ, відповідно до якого, з технічної точки зору в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля BMW 728І при русі по проїзній частині вулиці М. Малиновского регламентувалися вимогами п.12.4 ПДР України, в рамках якого водієві слід було рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год (фактична швидкість руху перевищувала 82 км/год). При виявленні автомобіля Daihatsu Sirion, який розпочав виконання маневру розвороту з перетином смуги автомобіля BMW 728І, дії водія останнього регламентувалися вимогами п 12.3 ПДР України, згідно з якими водієві слід було застосувати заходи по зниженню швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу. Належним виконанням вимог п. 12.4 та п. 12.3 ПДР України водій автомобіля BMW 728І мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Daihatsu Sirion. З технічної точки зору в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Daihatsu Sirion перед початком руху для виконання розвороту регламентувалися вимогами п.10.1 ПДР України, згідно з якими вона повинна була переконатися в безпеці свого маневру, зокрема, виявивши автомобіль BMW 7281, який рухався у зустрічному напрямку і наближається до цього ж перехрестя, повинна була діяти з відповідно до вимог п.16.13 ПДР України. Факторів технічного характеру, які перешкоджали водієві автомобіля Daihatsu Sirion виконати належним чином вимоги п.10.1 та п.16.13 ПДР України з наданих на дослідження матеріалів не передбачається. При цьому в разі належного виконання водієм автомобіля BMW 7281 вимог ПДР зіткнення виключалося навіть при фактичних діях водія автомобіля Daihatsu Sirion. Дії водія автомобіля BMW 728і реєстраційний номер BE 5303 ЕМ пов'язані з неналежним виконанням вимог п.п. 12.3 та 12.4 ПДР України зокрема, з перевищено допустимої в населеному пункті швидкості руху, є технічною причиною наступу розглядаємої ДТП.

Суд не погоджується з твердженням ОСОБА_2 про те, що в схемі ДТП не вірно зазначений гальмовий шлях, оскільки схема підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, від яких ніяких зауважень та доповнень, щодо складеної 12 березня 2016 року схеми місця ДТП не надійшло. Крім того, слід зазначити, що під час надання 05 квітня 2016 року пояснень суду, ОСОБА_2 не звернув увагу суду, що інспектор поліції не вірно зазначив гальмовий шлях, який був відображений у схемі складеної 12 березня 2016 року.

Суддею приймається як належний доказ винуватості ОСОБА_4 відеозапис який міститься в матеріалах адміністративної справи, на якому зображено, як автомобіль Daihatsu Sirion перебуваючи на нерегульованому перехресті, почав здійснювати розворот з перетином смуги руху по котрій рухався автомобіль БМВ, що є порушенням пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій, в даному випадку ОСОБА_4 повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в даному випадку наближаючого автомобілю БМВ, та пункту 16.13 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Таким чином, дії водія Daihatsu Sirion є також причинно-наслідковою умовою настання дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене суддя вважає, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, та пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. А також порушення водієм ОСОБА_13 пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та пункту 16.13 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що уникнути зіткнення можливо було б тільки при належному виконані водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року .

Разом з цим, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити у звязку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.7 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено 12 березня 2016 року, та на момент розгляду справи сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що провадження по справі має бути закрите, у звязку з тим, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 247, 252, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України, закрити за закінченням на момент її розгляду строків накладання адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко