справа № 492/1500/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2016 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

10 листопада 2016 року, о 21 год. 05 хв., ОСОБА_1, по автодорозі «с.Веселий Кут-с.Садове», керував мотоциклом марки «ММВЗ»,державний реєстраційний номер 6735ОДВ, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що керував мотоциклом в тверезому стані та в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 153084 від 10.11.2016р.; поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, які пояснили, що в їх присутності ОСОБА_1відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння та іншими матеріалами справи.

З вищевикладеного та досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, які відповідно передбачають, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин, на вимогу інспектора поліції відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, тим самим він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка відповідно передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та його вина у вчиненні зазначеного правопорушення повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1, що він керував транспортним засобом в тверезому стані, так як протокол про адміністративне правопорушення складено не за управління транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану спяніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, наявних в матеріалах адміністративної справи. Тобто, ОСОБА_1 вчинив дії, направлені на невиконання пропозиції проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що свідчить про наявність в його діях обєктивної та субєктивної, яка виражена в навмисній формі вини, сторін вчиненого ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, матеріалів адміністративної справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом. А невизнання провини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний ним засіб захисту з метою ухилення від адміністративного стягнення за вчинене правопорушення.

Таким чином, провина ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими судом.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1суд враховує обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

З урахуванням особи правопорушника, обставин адміністративної справи, усіх наведених вище фактів, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним накладення на ОСОБА_1адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у звязку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4