Справа № 466/5711/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/783/650/16 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю особи, яка притягалася до адміністративної

відповідальності - гр. ОСОБА_1,

захисника - адвоката Осадця М.П.,

потерпілих - ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Демідонта Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Львова, українця, громадянина України,

не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у даній справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому в постанові зазначено, що ОСОБА_1 28 січня 2016 року о 23.00 год. у м. Львові по вул. Стрийській, 48, керуючи транспортним засобом марки «ISUZU», номерний знак НОМЕР_1, під час руху заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, внаслідок його дій створив аварійну ситуацію автомобілю марки «Хонда», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого ситуація призвела до зіткнення з автомобілем марки «Хонда», д.р.н. НОМЕР_2, та автомобілем марки «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, порушивши п. 1.5, 2.3б, 10.1, 10.9 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На дану постанову судді Вербицький О.О. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вказані в постанові твердження про визнання його винним є безпідставними та не підтверджуються доказами зібраними правоохоронними органами. Зазначає, що судом першої інстанції докази наявні в матеріалах справи досліджувались однобоко та не повно, що призвело до порушення норм матеріального права та вилилось у порушенні прав, яке виразилось у незаконному визнанні його винним. Вказує, що в момент скоєння даної ДТП він на автомашині марки «ISUZU», номерний знак НОМЕР_1, перебував зовсім в іншому місці поза межами м. Львова. На вул. Стрийській він не був та жодної аварійної ситуації, внаслідок якої сталася ДТП, не створював.

Просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року, мотивуючи тим, що що копію даної постанови він отримав лише 22 липня 2016 року.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і його представника - адвоката ОСОБА_5, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 396985 від 14 червня 2016 року, схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_3, гр. ОСОБА_7, водія ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_8, поясненнями свідка ОСОБА_9 від 11 квітня 2016 року, з яких вбачається що 28 січня 2016 року близько 23.10 год. дійсно відбулося вказане ДТП після створення аварійної ситуації водієм евакуатора ОСОБА_1, та який підтвердив дані пояснення в судовому засіданні апеляційного суду, а також іншими матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги покази ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, як такі, що спростовуються викладеними вище доказами вини ОСОБА_1 у скоєнні вказаного вище правопорушення, визнає такі його покази неправдивими, даними для того, щоб уникнути відповідальності за скоєне, та відхиляє їх.

І що ж стосується доводів апелянта про скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що у діях останнього наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при прийнятті рішення про закриття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, допустився помилки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дана дорожньо-транспортна пригода мала місце 29 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 38 КУпАП по справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Разом з тим, 29 січня 2016 року відомості про дану ДТП були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 286 КК України, та проводилося досудове розслідування по даному факту в межах кримінального провадження № 0000142.

А як вбачається з ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, що мало місце в даному конкретному випадку, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

І, оскільки постанова про закриття згаданого кримінального провадження була винесена слідчим 31 травня 2016 року, то 29 червня 2016 року при прийнятті рішення по даній справі про адміністративне правопорушення при визнанні ОСОБА_1 винним у скоєнні даного правопорушення слід було накласти на останнього адміністративне стягнення.

Однак, оскільки на час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 минули передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, і суд апеляційної інстанції не вправі погіршувати становище винної особи при відсутності апеляції з такою апеляційною вимогою, то апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді про закриття даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк