АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2016 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Довге Поле Ужгородського району, вул..Центральна, 52, громадянин України,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600(шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 28.09.2016 року о 18.50 год. по вул..Гагаріна в м.Ужгород, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo» д.н. КЕ-452 СР та відмовився від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03.11.2016 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки висновки суду про винуватість, на його думку, зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що інформація про вчинення ним правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки співробітниками поліції його затримано не під час керування автомобілем. Крім того, на думку апелянта, дії працівників поліції суперечили вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп»яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від серії АП1 №459675 від 28.09.2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 28.09.2016 року о 18.50 год. по вул..Гагаріна, 67 в м.Ужгород, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo» д.н. КЕ-452 СР з ознаками алкогольного сп»яніння : запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного сп»яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини знайшли підтвердження і в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп»яніння. Вказані пояснення свідків не протирічать змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 року, який свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписаний.

Таким чином, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року щодо не забезпечення працівниками поліції його огляду на стан сп»янінні в закладі охорони здоров»я, є не обгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, як на місці зупинки так і у закладі охорони здоров»я.

Також із протоколу про адміністративне правопорушення від серії АП1 №459675 від 28.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 щодо проведення огляду на стан сп»яніння у медичному закладі не заявляв, а також відмовився від підпису у протоколі.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що співробітниками поліції його затримано не під час керування автомобілем, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 стверджував іншу причину невизнання інкримінованого йому правопорушення, зокрема те, що алкогольні напої не вживав.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст..33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .

Як видно, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для зясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення районним судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез»ясуванні районним судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул