КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5614/16-п
Провадження № 3/552/1630/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2016 року суддя Київського районного суду м. Полтави Куліш Ю.В., при секретарі Жовтяк М.О., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у м. Полтаві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, громадянина України, ідентифікаційний номер не встановлено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 04.10.2016 року о 23 год. 50 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Полтаві по вул. Олеся Гончара 27а (територія 1 міської лікарні), в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановлено законом порядку працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», проба якого показала результат 1.70%.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», та вчинив адміністративні правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.10.2016 року о 00 год. 20 хв. працівники поліції витягли його з автомобіля, який стояв припаркований біля 1-ї міської лікарні, без порушень ПДР. На вимогу працівників поліції він надав їм свій паспорт та документи на транспортний засіб. Після чого він пройшов освідування на алкотестер «Драгер». Повністю заперечував факт керування автотранспортом, зазначив, що лише знаходився в автомобілі як пасажир.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В постанові Верховного Суду України від 21 січня 2016 року (справа №5-249кс15) зазначено, що всі докази, як правило, повинні подаватися під час публічного розгляду в присутності особи для забезпечення змагальності сторін.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05.10.2016 року він зустрівся з ОСОБА_2, під час розмови повідомив останньому, що його дівчина зламала руку, на що ОСОБА_2 запропонував відвезти їх лікарні. Потім коли його дівчина пішли до лікарні, він разом із ОСОБА_2 вжив спиртні напої. Після чого ОСОБА_2 зателефонував, до батька чи діда, щоб його автомобіль забрали. Також повідомив, що коли їхали до лікарні у водія він не помітив ніяких ознак спяніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вони зустрілися з водієм авто біля «Єко Маркету» на м-р Половках, потім він відвіз її до лікарні, та вона пішла по своїм справам, коли повернулася, то побачила поліцейську машину, та водія які спілкувалися. Коли ОСОБА_2 приїхав до них, то вони не чули він нього запаху алкогольного спяніння. Після чого вони з ОСОБА_3 на таксі поїхали з відти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, суду пояснив, що 05.10.2016 року, у його товариша народилась дитина, вони святкували на території міського пологового будинку, там він зустрів свого знайомого ОСОБА_2, яку він запропонував вжити алкогольні напої. Після спільного розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_2 пішов до свого автомобіля. Чи керував він транспортним засобів після вживання алкоголю йому не відомо, оскільки автомобіль не знаходився в його полі зору.

В судове засідання викликались для допиту свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, але вони не зявились до суду з невідомих суду причин. Дослідивши письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які зазначили, що 05.10.2016 року в м. Полтаві по вул. О.Гончара, 27А, були присутніми при освідуванні ОСОБА_2 на стан спяніння на алкотестер «Драгер», проба показала результат 1.70% проміле.

Аналізуючи їх показання надані працівникам поліції, свідки вказують на ОСОБА_2 як на особу у якої під час освідування встановлено 1.70 % проміле.

В ході судового розгляду справи було досліджено відео доказ з місця події, який долучений до протоколу працівниками поліції.

Із зображення в умовах темряви, яке транслюється при його перегляді, встановлено особу ОСОБА_2, та встановлено, що саме він керував транспортним засобом на момент його виявлення. Проаналізувавши відеозаписи як із відеореєстратора патрульного автомобіля працівників поліції так і з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається наступне.

Відеозаписому відеореєстратора патрульного автомобіля працівників поліції за часом з 23 год. 48 хв. до 23 год. 49 хв. було зафіксовано механічний рух автомобіля марки «Volkswagen Crafter» і патрульний автомобіль прослідував за ним. Після цього, автомобіль за часом 23 год. 49 хв. був зупинений працівниками поліції і одночасно до автомобіля марки «Volkswagen Crafter» підійшов поліцейський зі сторони водія. Подальша зйомка проводилась працівником поліції його нагрудною камерою, яка за часом 23год. 49 хв. фіксує рух поліцейського до автомобіля марки «Volkswagen Crafter», а саме до водія транспортного засобу. За часом 23 год. 50 хвилин водій заперечуючи факт керування транспортним засобом,одночасно вимагає від поліцейського пояснень за які порушення правил дорожнього руху його було зупинено. В подальшому нагрудна відеокамера фіксує за часом 23 год. 51 хвилина, як водій виходить з автомобіля з лівої його частини з місця водія та в подальшому надає паспорт і представляється ОСОБА_2. При цьому відеокамера не фіксує наявності інших людей на місці зупинки автотранспорту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за кермом перебував саме ОСОБА_2, оскільки з моменту початку руху автомобіля до його зупинки та виявлення працівником поліції водія за кермом проходить надто малий проміжок часу, лише 2 хвилини, і весь цей час автомобіль НОМЕР_1 перебував в полі зору відеокамер працівників поліції.

Показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються із матеріалами відеозапису, наданого працівниками поліції.

Не заслуговують на увагу і показання ОСОБА_8 в частині того, що він не керував автомобілем, оскільки він жодного разу не назвав особи яка керувала автомобілем ні працівникам поліції при здійсненні відеозапису, ні в своїх поясненнях, які приєднані до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За диспозицією ч. 1 ст.. 130 КУпАП відповідальність настає:

- за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП повністю доводиться дослідженими доказами.

Таким чином, відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст.. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Крім того, в силу п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 справляється судовий збір за ставкою - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 251, 33, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, обраховувати з дня здачі або вилучення водійських прав.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Строк пред'явлення до виконання постанови 3 місяці з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Куліш