Справа № 308/4337/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Вербицький В. В., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Домніцького В. В. від 17 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село Великі Лази Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень, стягнуто 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року встановлено, що 15.04.2016 року близько 07 години 40 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Ференцик ізкштеук», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Чоп по вул. Головна проїхав через залізничний переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимог п. п. «в» п. 20.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову міськрайонного суду та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що постанова міськрайонного суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом були неправильно встановлені обставини справи внаслідок неналежного дослідження та оцінки доказів, а також грубого порушення норм процесуального права. При складенні протоколу, розгляді справи в суді першої інстанції були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, вимоги ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 280, 284 КУпАП. Право користуватися правовою допомогою йому роз'яснено не було, внаслідок чого він не розумів, що відбувається. Адміністративне правопорушення не вчиняв, зазначення в постанові міськрайонного суду про те, що він визнає свою вину, дійсності не відповідає. Вину в суді не визнавав. Встановлення його вини на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення та його письмових поясненнях вважає абсурдом, оскільки ними вина не підтверджується. В письмових пояснення він вказав, що проїхав на відкритий шлагбаум, звуковий сигнал був відсутній, тобто він не порушував вимог п. п. «в» п. 20.5 ПДР України та норми КУпАП. Притягаючи до адміністративної відповідальності, суд в обставинах справи взагалі не розібрався, неправильно вказав в постанові місяць його народження, назву автомобіля на якому він їхав, а також місце події. Вважає, що твердження в постанові про те, що суддя призначаючи покарання враховував вимоги ст. 33 КУпАП також дійсності не відповідає, оскільки він нічого не з'ясовував. ОСОБА_2 вказує, що працює, одружений, заробітна плата його є незначною, 900-1000 гривень, за кермом працює багато років, обставини, які обтяжують відповідальність відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови міськрайонного суду та зазначає, що незважаючи на його присутність при розгляді справи 17.06.2016 року, він не зрозумів, що суддею було винесено постанову, оскільки просив відкласти судове засідання; пояснював, що жодного правопорушення не вчиняв, бажає користуватися правовою допомогою. Однак суддею було проігноровано його клопотання, його права йому роз'яснено не було. Отримати постанову та ознайомитись із справою після 17.06.2016 року він не мав можливості. Постанова була відсутня як в Єдиному державному реєстрі судових рішень, так і за повідомленням працівників апарату суду в автоматизованій системі документообігу суду, а справа знаходилась в кабінеті судді, який перебував у відпустці. Тільки 22.09.2016 року оскаржувана ним постанова була виготовлена та направлена йому, а тому вважає, що десятиденний строк оскарження ним пропущено не було. Однак, якщо апеляційним судом буде встановлено інше, просить поновити строк оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення строку суддя апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2014 року про визнання винним та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 123 КУпАП міськрайонним судом була направлена ОСОБА_2 за адресою місця проживання тільки 22.09.2016 року (а. с. 7).

З метою повного і об'єктивного встановлення наявності або відсутності підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги та правильного його вирішення суддею апеляційного суду було витребувано інформацію від Ужгородського міськрайонного суду про дату передачі справи до канцелярії після винесення постанови 17.06.2016 року.

Головою Ужгородського міськрайонного суду Данко В. Й. надано відповідь, згідно якої справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 №308/4337/16-п, після винесення постанови від 17.06.2016 року, була передана до канцелярії суду 20.09.2016 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вважаю, що строк її оскарження пропущено з поважних причин, оскільки матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_2 про неможливість отримання в суді першої інстанції копії постанови, яка йому не була оголошена, а тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Свідок ОСОБА_4, який викликався в судове засідання апеляційного суду 20.10.2016 року та 24.11.2016 року, на апеляційний розгляд не з'явився, судові повістки надіслані за його адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових пояснення, повернулись за неврученням із довідками відділу поштового зв'язку, в яких зазначено «не за запитом», «за зазначеною адресою не проживає», що позбавило апеляційний суд можливості опитати даного свідка з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду постанови міськрайонного суду від 17 червня 2016 року була заслухана захисник ОСОБА_1, яка підтримала клопотання про поновлення строку подачі апеляційної скарги, доводи та вимоги апеляційної скарги і пояснила, що суддя не розглядав справу, лише запитав ОСОБА_2 чи визнає він вину. ОСОБА_2 вину не визнав, а тому викладене в постанові судді твердження про визнання вини не відповідає дійсності. Так само не відповідають дійсності обставини вчинення адміністративного правопорушення, за яких суддя визнав ОСОБА_2 винним. В поясненнях викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 винним себе не визнавав.

Заслухавши пояснення захисника, перевіривши справу про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду встановив наступні факти та на їх підставі дійшов таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі ППВСУ) звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Суддею міськрайонного суду при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення цих вимог закону не виконано, роз'яснення ППВСУ до уваги не прийняті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в справі про адміністративне правопорушення не встановлено правильно обставини справи внаслідок неналежного дослідження доказів підтверджуються матеріалами справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №459002, складеного 15.04.2016 року о 7 годині 45 хвилин інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ДПП рядовим поліції Мальована А. А. вказано, що 15.04.2016 року близько 07 години 40 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав залізничний переїзд в м. Ужгород, вул. Гагаріна, 2 на заборонений сигнал світлофора, а саме «червоний».

Суддя міськрайонного суду визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП встановив, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Ференцик ізкштеук», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Чоп по вул. Головна проїхав через залізничний переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора.

Вищенаведене вказує на те, що суддею міськрайонного суду не встановлено правильно транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 та місце події, а також свідчить про те, що ці обставини не були предметом належної судової перевірки.

Суддею міськрайонного суду у вступній частині постанови вказано місяць народження ОСОБА_2: «129», що є опискою, але такою, що, за наявності наведених вище обставин, вказує на спрощений підхід судді до судового розгляду цієї справи і підтверджує доводи апеляційної скарги.

Встановлені під час апеляційного перегляду неповнота провадження у справі та необ'єктивність її розгляду, невідповідність викладених у постанові судді висновків фактичним обставинам справи, є підставами для скасування постанови судді міськрайонного суду.

Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На час апеляційного перегляду закінчився встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення стягнення за адміністративне порушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суддею міськрайонного суду не встановлено правильно обставини вчинення адміністративного правопорушення та на підставі належних та допустимих доказів вину ОСОБА_2 у його вчиненні.

Процесуальні можливості провадження в справі обмежені строком накладення адміністративного стягнення.

Наявними у справі доказами доводи ОСОБА_2 про його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення не спростовуються, а тому є обґрунтовані підстави для висновку про те, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП - не доведена.

Оскільки постанова судді міськрайонного суду підлягає безумовному скасуванню, а вина ОСОБА_2 протягом встановленого законом часу не доведена із накладенням на нього стягнення, провадження в справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 поновити строк подачі апеляційної скарги на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 123 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень, стягнуто 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору, скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Вербицький В. В.