Справа № 750/6636/16-п Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/260/2016
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працюючого директором «МонтажЕнергобуд»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 26 червня 2016 року о 04 год. 55 хв. ОСОБА_1 у м. Чернігові, по вул. Шевченка, 103, керував автомобілем «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2016 року. Вказує на той факт, що про дату слухання справи він не був повідомлений, а про винесення судом оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 17 жовтня 2016 року - після отримання копії зазначеної постанови за його клопотанням.

Вважає, що судом першої інстанції хоча фактично і встановлено, що він порушив Правила дорожнього руху, проте даний висновок зроблено неправильно та невмотивовано, що не відповідає фактичним обставинам справи і свідчить про неправильне застосування норми матеріального права. Крім того, вважає, що стягнення йому було призначено без врахування положень, викладених в ст. 33 КУпАП, оскільки його робота напряму залежить від можливості управління транспортними засобами, позбавлення права на яке поставить його родину у скрутне становище, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу і спочатку просив її задовольнити, а потім змінив свої вимоги через свого захисника і просив врахувати дані про особу порушника і змінити стягнення з позбавлення права на штраф, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в зміненій апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що змінені апеляційні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Зважаючи на те, що про постанову суду від 15 серпня 2016 року ОСОБА_1 стало відомо 17 жовтня 2016 року в зв'язку зі зверненням до районного суду з клопотанням про видачу копії, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки причина його пропуску є поважною.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій; поясненнями свідків, як були залучені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння був затриманий працівниками поліції та його показами. (а.с. 4-5).

Крім того, відповідно до рапорту працівника поліції Чернявської А.О. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, та залишено його на паркувальному майданчику (а.с. 6).

Відповідно до показань, наданих Чернявською А.О. в суді апеляційної інстанції вони чергували біля клубу 777 міста Чернігова. Вони побачили автомобіль, який почав рух, але побачивши їх водій зупинився закрив машину і намагався піти, але вони його зупинили. Водієм виявився ОСОБА_1, оскільки останній відмовлявся пройти обслідування на предмет вживання алкоголю, вони склали відповідний протокол.

Дії ОСОБА_1 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд не врахував особу порушника, який працює, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав провину та розкаявся у вчиненому правопорушенні, має на утриманні дитину та сплачує аліменти.

Твердження апелянта про те, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його заробітку, що унеможливить виплату аліментів дитині, та може погіршити її матеріальне становище, є доцільним, оскільки саме автомобіль, що використовується ним під час виконання своєї роботи, забезпечує йому стабільний дохід.

За таких обставин, при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, що в свою чергу тягне за собою зміну постанови місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у мінімальній межі санкції, яка передбачена частиною статті за дане правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в частині накладеного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Чернігова щодо нього залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак