Справа №591/5533/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/788/197/16 Суддя-доповідач Яременко Г. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Яременко Г. М. , з участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 18.10.2016 року о 03 год. 40 хв. в м. Сумах по вул. Г. Кондратьєва,134 передав керування транспортним засобом DACIA LOGAN н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп'яніння згідно висновку лікаря № 3920 від 18.10.2016 року, чим порушив вимоги п.2.9г ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, а тому оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та винесеним з порушенням норм права, при цьому зауважує, що в його діях відсутня об'єктивна та суб'єктивна сторона вказаного правопорушення, до того ж він не мав умислу на його вчинення, разом з тим зауважує, що був переконаний у тому, що ОСОБА_4, якому останній передав керування транспортним засобом, перебував у тверезому стані та жодних сумнівів з приводу цього у нього не виникало, до того ж вказані обставини можуть підтвердити і свідки, проте суд першої інстанції клопотання ОСОБА_3 про допит вказаних осіб відхилив, чим порушив право останнього на захист.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №238269 від 18.10.2016 року (а.с.1), поясненнями самого ОСОБА_3 (а.с.2), зі змісту яких вбачається, що після спільного вживання з ОСОБА_4 спиртних напоїв, він передав керування свого автомобіля останньому, а також рапортом, складеним лейтенантом поліції Панченко (а.с.3), яка підтвердила наведені у протоколі обставини, висновком лікаря № 3920 від 18.10.2016 року про перебування водія ОСОБА_4 в стані алкогольного сп»ягніння, вказані докази узгоджуються між собою.

До того ж, Зарічним районним судом м. Суми 28 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_4 була винесена постанова, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, при цьому вину у скоєному останній визнав в повному обсязі.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 перебував в тверезому стані, то вони є необґрунтованими і спростовуються висновком лікаря № 3920 від 18.10.2016 року про перебування водія ОСОБА_4 в стані алкогольного сп»ягніння, на який послався і суд першої інстанції.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3 з приводу відсутності в його діях ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, з огляду на викладене, не заслуговують на увагу та є безпідставними.

Окрім того, дані, які б підтверджували, що ОСОБА_3 звертався до суду з клопотанням, як зазначено в апеляційній скарзі, відсутні, а тому доводи останнього з приводу цього, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. накладено на ОСОБА_3 у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення, а тому обраний вид стягнення буде доцільним для виправлення та перевиховання правопорушника з метою попередження вчинення ним правопорушень у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому скасуванню за поданою апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЯременко Г. М.

.