"02" грудня 2016 р. Справа № 363/3722/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали які надійшли з Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2016 року о 20 годині 40 хвилин на в Київській області, Вишгородського району, с. Н. Дубечня, по просп. Миру водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю.

Допитаний у судовому засіданні поліцейській Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 пояснив суду, що 21.09.2016 року він разом з іншими інспекторами патрулювали в с. Н. Дубечня. Транспортний засіб DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 стояв біля магазину в с. Н. Дубечня, Вишгородського району, Київської області. Коли побачили вищевказаний автомобіль, який перепарковувався, він підійшов та попросив для перевірки документи на транспортний засіб. В зазначеному автомобілі було три особи, за кермом був ОСОБА_1 В автомобілі ці особи розпивали алкогольні напої. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в присутності двох свідків. ОСОБА_1 відмовився, після чого було визвано евакуатор для перевезення автомобіля на штраф площадку, у звязку з тим, що автомобіль ОСОБА_1 нікому було передати під розписку.

Крім того, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, що був складений у присутності двох свідків та правопорушника, поясненнями поліцейського ОСОБА_1

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1, які виразилися в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, правильно кваліфіковані за частиною 1 статтею 130 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева