Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вєтнаму, громадянина Вєтнаму, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 м. Києва від 29 липня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за його участю 17 липня 2016 року близько 23 години на перехресті вул. Радунська - вул. Лаврухіна в м. Києві, вживав алкоголь, чим порушив вимоги п.2.10 "є" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 ставить під сумнів законність складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснень, посилаючись на те, що ОСОБА_2 вільно українською мовою не володіє. При цьому вказує, що його підзахисний на час ДТП у стані алкогольного сп'яніння не перебував, залишив місце пригоди, оскільки там перебували агресивно налаштовані особи, і той злякався за своє життя та здоров'я. Однак суддя місцевого суду ці обставини не з'ясував, не врахував, що огляд проведено о 12 годині 18.07.2016 року за місцем проживання його підзахисного, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, і в постанові зазначив, що на момент огляду 17.07.2016 року о 23 годині на перехресті вул. Радунської - вул. Лаврухіна в м. Києві водій перебував у стані алкогольного сп'яніння, що не відповідає дійсності.

Так, до проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу "Drдger" пройшло близько 13 годин, ОСОБА_2 учасником дорожнього руху вже не був і __________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1357/2016 Постанова винесена суддею Малинниковим О.Ф.

Категорія: ч.4 ст.130 КУпАП

вживав алкогольні напої за місцем проживання. Однак суд не встановив час, місце і обставини, за яких це відбувалося, і чи дійсно його підзахисний керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Тому, як це випливає ці змісту апеляційних вимог, просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови по справі, пропуск якого захисник мотивує тим, ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи і про прийняте рішення, направлене поштою, дізнався 02.09.2016 року.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку оскарження постанови та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційну скаргу захисник подав 09.09.2016 року, тобто з пропуском встановленого ст.294 КУпАП строку. Справу розглянуто без участі правопорушника, копія постанови направлена йому з супровідним листом від 15.08.2016 року, і відомостей про дату отримання ним копії судового рішення справа на містить, а тому не довіряти твердженням про ознайомлення з текстом постанови 02.09.2016 року немає підстав. За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Разом з тим, вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і дав належну оцінку доказам. Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в:

- протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженої особою, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, про що зазначено раніше;

- акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотеста "Drдger" із зафіксованими результатами на паперовому носії, згідно з якими за наслідками огляду порушника станом на 11 годину 47 хвилин 18.07.2016 року на вул. Зоологічній, 6, тобто за місцем його проживання, рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 0,28 ‰;

- акті огляду автомобіля НОМЕР_1, у відповідності з яким автомобіль має численні пошкодження, що характерні для тих, які отримані внаслідок ДТП;

- письмових поясненнях ОСОБА_2, який зазначив, що після скоєння ДТП на перехресті вул. Радунська - вул. Лаврухіна зник з місця пригоди, після чого вживав алкоголь;

- рапорті інспектора УПП м. Києва, який зазначив, що після виявлення пошкодженого автомобіля та встановлення його причетності до ДТП, шляхом перегляду камери відеоспостереження та опитування ймовірних свідків було встановлено місце проживання водія, у якого під час розмови виявили ознаки стану алкогольного сп'яніння та провели огляд.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджується між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в присутності яких ОСОБА_2 нібито відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я та із застосуванням приладу "Drдger", то суд не повинен був мотивувати ними свої висновки, оскільки такі пояснення спростовуються раніше наведеними доказами, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення та актом огляду, які ці свідки підписали.

Однак ця помилка не вплинула на правильність прийнятого рішення по суті.

Стосовно посилань захисника на порушення працівниками поліції при складанні протоколу та відібранні пояснень права користуватися послугами перекладача, оскільки ОСОБА_2 не володіє українською мовою, і невідомо, які пояснення підписав, слід зауважити, що дані у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, повністю узгоджуються з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі.

Зокрема, в апеляційній скарзі захисник сам зазначає про те, що сталася ДТП за участю керованого ОСОБА_2 автомобіля, після чого останній залишив місце пригоди, прибув до свого місця проживання і вживав алкоголь.

Отже, вказані обставини свідчать, що порушник в достатній мірі розумів зміст складених щодо нього процесуальних документів.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно визнав, що на момент огляду 17 липня 2016 року о 23 години на перехресті вул. Радунська - вул. Лаврухіна в м. Києві ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, не відповідають дійсності, оскільки дані про дату, час і місце огляду в постанові не зазначені, взагалі, і вказані обставини стосуються дорожньо-транспортної пригоди. Не встановлено судом і того, що на момент ДТП ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за інші дії.

Що ж стосується тверджень захисту про те, що ОСОБА_2 не був оглянутий працівниками поліції одразу після ДТП, і що огляд водія проводився після сплину 13 годин, то це об'єктивно пояснюється діями порушника, який залишив місце пригоди і навіть за наявності там агресивно налаштованих громадян не був позбавлений можливості і зобов'язаний був згідно з п.2.10 "д", "є" ПДР принаймні повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції та до проведення медичного огляду не вживати алкоголю. Конкретний же час, місце та обставини вживання алкоголю за таких обставин для прийняття рішення про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення значення не мають.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, доведена повністю, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 200 /однієї тисячі двохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн