№ провадження 33/781/189/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Майданніков О. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

за участю потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, особи, стосовно якої закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, фізична особа-підприємець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови районного суду до Ленінського районного суду м. Кіровограда з Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 464578 від 31.05.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП. Із змісту протоколу вбачається, що 31.05.2016 року о 8 год. 40 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем ВАЗ 210990 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Студентський бульвар в м. Кіровоград, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Велика Перспективна, не надав перевагу в русі автомобілю Мазда 2 державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрив на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, помилково прийшла до висновку про те, що ОСОБА_5 було допущено порушення Правил дорожнього руху України та саме що його дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи, при цьому суд не врахував, що в ДТП вбачається вина водія ОСОБА_5, так як саме він не виконав вимоги п.1.4, 1.5, 10.1, 1.10, 16.11 Правил дорожнього руху, а саме: знаходячись на другорядній дорозі на нерегульованому перехресті з головною дорогою перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі. Вказує, що як свідчить схема місця дорожньо-транспортної пригоди на розі вулиці Студентський бульвар та вулиці Велика Перспективна по якій рухався ОСОБА_5 був розміщений знак пріорітету 2.1 "Дати дорогу". Однак ОСОБА_5 проігнорував вимоги даного дорожнього знаку, що як наслідок призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що ОСОБА_5 сам підтвердив ту обставину, що, перетинаючи вулицю Велику Перспективну він не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, оскільки був не уважний, що як наслідок призвело до загрози безпеки дорожнього руху та дорожньо-транспортної пригоди. Однак при винесені оскаржуваної постанови судом було проігноровано вищевказані фактичні обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами та не надано їм відповідної правової оцінки.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3, а також особи, стосовно якої закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6, які просили постанову суду залишити без зміни, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, вважаю, апеляційний суд приходить до таких висновків.

За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення слід встановити наявність факту порушення правил дорожнього руху особою та наявність причинного зв'язку між таким порушенням і спричиненням наслідків у виді пошкодження майна (у даному випадку пошкодження транспортних засобів).

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Так, підставою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо водія ОСОБА_5, став висновок районного суду про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів порушення останнім вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що перебувало б у причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок районного суду є законним та обґрунтованим, в повному обсязі узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Під час розгляду справи як судом першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду ОСОБА_5 свою вину у дорожньо-транспортній пригоді не визнав, посилаючись на те, що він керував 31.05.2016 року автомобілем ВАЗ, рухаючись по вул. Студентській бульвар. Під'їжджаючи до перехрестя з вул. Велика Перспективна зі швидкістю 5-10 км/год., він переконався в тому, що перешкод зліва та справа для його руху немає, продовжив переїжджати перехрестя. Раптово побачив, що по вул. Велика Перспективна рухався автомобіль Мазда 2. Для уникнення зіткнення він зупинився, однак зіткнення уникнути не вдалося.

Потерпілий ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду пояснив, що 31.05.2016 року о 08:20 годин керував автомобілем Мазда, рухався по вул. Великій Перспективній, з прилеглої території в нього в'їхав ВАЗ 2109 з правого боку з вул. Студентський бульвар. В результаті ДТП на його автомобілі пошкоджено передні та задні двері з правого боку. Після цього ОСОБА_5 викликав поліцію. Він виїхав з вул. Студентський бульвар на головну дорогу і після цього в нього в'їхав ОСОБА_5 По головній дорозі проїхав приблизно до 20 метрів. Коли виїжджав на головну дорогу, побачив ВАЗ 2109 перед пішохідним переходом на вул. Студентський бульвар.

Водночас, на підставі постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 12.10.2016 року, була проведена судова авто-технічна експертиза обставин дорожньо-транспортної пригоди, згідно якої в згаданій вище дорожній обстановці, що передувала ДТП, дії водія автомобіля Мазда 2, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 спрямовані на забезпечення безпеки і можливості запобігання ДТП регламентувалися вимогами п.п.2.3(б) і (д), 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху.

Технічний зміст вимог пунктів 10.1 та 16.13 ПДР з урахуванням особливостей конфігурації перехрестя вул. Студентський бульвар з вул. В.Перспективна, визначає, що водій автомобіля Мазда 2 ОСОБА_3 перед поворотом вліво був зобов'язаний дати дорогу автомобілю ВАЗ 210990, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку і який, у розглянутій ситуації, користався переважним правом проїзду перехрестя по відношенню до автомобіля Мазда 2. За умови виконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 та п. 16.13 1ПДР, (при повороті вліво надавши дорогу зустрічному автомобілю ВАЗ 210990), він (водій ОСОБА_3) мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водію автомобіля ВАЗ 210990 і, тим самим, мав технічну можливість уникнути ДТП.

При цьому, слід зазначити, що в наданих на дослідження матеріалах ДТП відсутні дані про наявність будь-яких причин технічного характеру, які могли перешкоджати виконанню водієм а/м Мазда 2 зазначених вище вимог ПДР і які мають досліджуватись експертним шляхом.

Той факт, що водій автомобіля Мазда 2 ОСОБА_3 почав здійснювати маневр вліво на перехресті, не надавши переваги в русі зустрічному автомобілю ВАЗ 210990, однозначно свідчить про невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п. 10.1 та 16.13 ПДР.

При аналізі дій водія а/м ВАЗ 210990 ОСОБА_5 зазначено, що у фазі розвитку, що передувала ДТП, з експертної точки зору, не вбачається об'єктивних ознак відступу його дій від вимог Правил дорожнього руху, що регламентують проїзд даного перехрестя.

При цьому, дорожня обстановка для водія автомобіля ВАЗ 210990, з технічної точки зору, на фазі, що передувала ДТП носила порівняно благоприємний характер, припускала безпечний проїзд перехрестя. У той же час, при наявності автомобіля Мазда 2, водій якого усупереч вимогам Правил виїхав на перехрестя та почав здійснювати маневр вліво перетинаючи смугу руху автомобіля ВАЗ 210990, з експертної точки зору, дорожньо-транспортна ситуація для водія автомобіля ВАЗ 210990 була змінена в загрозливу зі зіткненням транспортних засобів на перехресних курсах.

Із аналізу наведених вище доказів в їх сукупності слідує, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що в ДТП винний саме ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та в повному обсязі спростовуються наведеними вище доказами, які не були спростовані апелянтом.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції виконано в повній мірі вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Порушень законодавства, під час розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без зміни.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1101 грн. віднести за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко