Номер провадження: 33/785/973/16
Номер справи місцевого суду: 509/3036/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.10.2016 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нин України, що мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Світанку, 77,

був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та нього було накладено адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Згідно з постановлю суду, ОСОБА_2, 12.08.2016 року, приблизно о 09 години 09 хвилин, керуючи автомобілем марки «Nissan Pathinder», реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись в районі будинку №46 по вул. Пацара у с. Грибівка Овідіопольського району Одеської області, в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, якій, зупинився попереду, увімкнувши лівий показчик повороту та маючи намір здійснити поворот ліворуч, внаслідок чого автомобіль марки «Nissan Pathinder», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні ушкодження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що винуватцем даної ДТП є водій автомобілю «МАЗ» ОСОБА_3, якій мав намір здійснити поворот ліворуч, але проїхав потрібний йому поворот, та почав здавати назад, внаслідок чого вдарив його у передню частину автомобілю.

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що суд безпідставно не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які свідчили на його користь.

Враховуючи викладене, оскільки, на думку ОСОБА_2, матеріали справи не містять жодних доказів його вини у вчиненні правопорушення, ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити справу в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 ОСОБА_7, допитавши свідка ОСОБА_5, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду не підлягає скасуванню або зміненню з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктиному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд повно та обєктивно розглянув справу та прийняв по неї обґрунтоване рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у ДТП, яка розглядається, приймали участь два автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 та «Nissan Pathinder», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2

Також з матеріалів справи вбачається, що працівниками ППС, які прибули на місце пригоди, за наслідками вказаної ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_2, який був направлений на розгляд суду по суті (а.с.2).

З пояснень водія автомобілю «МАЗ» ОСОБА_3 про те, що він, наближаючись до повороту ліворуч увімкнув покажчик повороту ліворуч, а потім, впевнившись у тому, що це є той самий поворот, якій йому був потрібний, а також впевнившись у відсутності зустрічного транспорту, здійснив поворот ліворуч, після чого у дзеркало заднього виду побачив як йому щось кричать якійсь люди. Зупинившись, він побачив автомобіль «Nissan Pathinder» з пошкодженням передньої частини (а.с.4).

ОСОБА_8 у своїх поясненнях зазначив, що він рухався на своєму автомобілі «Nissan Pathinder» одразу ж за автомобілем «МАЗ», водій якого спочатку проїхав поворот ліворуч, а потім почав здавати назад, маючи намір повернути в цей поворот. Внаслідок того, що водій автомобіля «МАЗ» почав рух заднім ходом і сталося зіткнення з його автомобілем, якій знаходився приблизно у 5 метрах позаду (а.с.5).

З пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які надали їх у якості свідків, вбачається, що вони підтвердили пояснення ОСОБА_2 щодо обставин ДТП (а.с.6-7).

Між тим, зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення автомобілів сталося за декілька метрів не доїжджаючи до повороту у який мав намір поїхати водій автомобілю «МАЗ», повертаючи ліворуч, що підтверджує пояснення водія ОСОБА_3 та ставить під сумнів твердження ОСОБА_2 про те, що водій автомобілю «МАЗ» ОСОБА_3 проїхав поворот (а.с.3).

Вказана схема ДТП була підписана водієм ОСОБА_2 особисто, при цьому зі схеми ДТП вбачається, що при її складенні та підписанні, ні поняті, ні сам водій ОСОБА_2, ні свідок ОСОБА_9, якій також підписав схему ДТП, не надали ніяких зауважень щодо правильності її складання та обєктивності зафіксованої у неї інформації, погодившись зі складеною схемою ДТП.

Крім того, з схеми ДТП вбачається, що місто зіткнення транспортних засобів, яке на схемі зазначено номером 4, встановлено під автомашиною «Nissan Pathinder», якою керував водій ОСОБА_2, з чого можливо зробити висновок, що після зіткнення автомашина посунулась вперед, а не назад, що було б можливо, як би зіткнення сталося під час руху автомашини МАЗ під керуванням ОСОБА_3 заднім ходом.

Таким чином, вина ОСОБА_2 в порушенні вимог Правил дорожнього руху підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями водія ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 124 КУпАП.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП, та адміністративне стягнення ОСОБА_2 було призначене з урахуванням його особи, майнового стану, та інших обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують стягнення.

Щодо тверджень ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом необґрунтовано не були прийняті до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, яка є дочкою ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_9, який є його давнім знайомим та якій час від часу допомагає ОСОБА_2, працюючи у нього по будівництву як різноробочий, то вказані твердження є необґрунтованими, оскільки з постанови суду вбачається, що пояснення вказаних свідків були предметом аналізу суду та їм була надана відповідна оцінка.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.10.2016 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_10