Провадження № 33/772/285/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката Дідиченка О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно матеріалів справи, 11.07.2016 року о 00.30 год.в м. Вінниці на перехресті вул. Островського-Д.Нечая водій ОСОБА_2 в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «SKODA FABIA», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016 року та просить справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що працівники поліцї його не зупиняли, а він знаходився біля автомобіля та ремонтував колесо.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу та пояснив, що дійсно він 11.07.2016 року о 00.30 год. в м. Вінниці на перехресті вул. Островського-Д. Нечая ремонтував колесо у свого автомобіля. До нього підійшли працівники поліції та запропонували поїхати до медичної установи для проходження огляду на стан сп'яніння, на що він відповів відмовою. Пояснив, що перебував у тверезому стані, більш того, не вживає алкогольні напої взагалі, оскільки проходить лікування, що підтверджується випискою з медичної карти хворого. Можливо і рухався, на думку оточуючих, незрозуміло, але це було пов"язано з тим , що він пробив колесо.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 10.07.2016 року її бувший чоловік ОСОБА_2 був у неї, вони вирішували питання пов'язані з розірванням шлюбу. Чоловік поїхав від неї збуджений. Спиртного він не вживає взагалі ,оскільки декілька років назад йому зробили складну операцію.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що коли його зупинили працівники поліції, то попросили бути свідком фіксування відмови ОСОБА_2 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, йому не повідомили за якою саме статтею складено протокол, не вказали щодо ознак сп'яніння ОСОБА_2 Тобто свідком самої відмови від проходження огляду на стан сп'яніння він не був.

Заслухавши пояснення скаржника, який свою підтримав апеляційну скаргу; адвоката Дідиченка О.О., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просив її задовольнити; свідків, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, надавши їм юридично-правову оцінку, суд , вважає що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність,а також з'ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно пояснення ОСОБА_2 щодо перебування його у тверезому стані на час зупинки його працівниками ДАІ та складання протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується наступним.

Свідок ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначив, що був свідком того, як ОСОБА_2, керуючи своїм автомобілем багато разів порушував ПДР, а саме здійснював обгін у заборонених місцях, пересікав суцільну лінію дорожньої розмітки, виляв автомобілем. На перехресті вул. Островського-Нечая він зупинився, оскільки спустило колесо.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що коли його зупинили працівники поліції і попросили бути свідком фіксування відмови ОСОБА_2 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, йому не повідомили, за якою саме статтею складено протокол, не вказали щодо ознак сп'яніння ОСОБА_2 Тобто свідком самої відмови від проходження огляду на стан сп'яніння він не був.

Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення ,у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Проте, в порушення зазначеної норми , протокол був складений без присутності двох свідків та без переліку ознак сп'яніння ОСОБА_2

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративногоправопорушення.

В зв'язку з зазначеним, постанова судді підлягає скасуванню, провадження в справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 283, 293, 294 КУ п АП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09 2016 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: