Провадження № 3/344/5309/16
ПОСТАНОВА

15 листопада 2016 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Попович В.С., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, 04 серпня 1988 р. н., за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначаючись у питанні прийняття даного протоколу № 158 про адмінправопорушення до розгляду по суті, виходжу з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адмінправопорушення, крім іншого, повинно бути зазначено конкретне місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Однак, не зрозуміло хто ж здійснював (повинен був здійснювати) розрахунки із споживачами через реєстратор розрахункових операцій, чи була визначена відповідальна особа у зазначеному закладі.

Ст. 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Що зобов'язує працівників інспекції належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Всупереч вказаним вимогам у матеріалах справи відсутні пояснення як споживачів так і реалізатора (приватного підприємця чи особи відповідальної за видачу чека), відомості про порядок та засоби з реалізації товарів у торговій точці під час відсутності підприємця.

Стаття 155-1 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Обов'язковою умовою притягнення особи до відповідальності за цією статтею є доведення факту порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КпАП України, як випливає з її змісту, поширюється як на посадових осіб, так і на осіб, які здійснюють розрахункові операції. Проте зі змісту протоколу не зрозуміло в якості кого саме притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1: посадової особи чи особи, яка здійснює розрахункові операції. При цьому жодних відомостей про останнього в матеріалах не міститься, а тому слід визначитись з цим, а визначившись, вказати їх функціональні обовязки, компетенцію щодо організації здійснення розрахункових операцій, а копії таких документів долучити до матеріалів справи, тощо.

Зясування та відображення цих обставин у протоколі має істотне значення для правильного вирішення справи.

Не суддя, а посадова особа, що складає протокол, має визначитись у вказаних питаннях, зібрати належні докази та поставити у вину особі вчинення конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки адміністративного правопорушення, що має бути належно відображено у протоколі.

Верховний Суд України у своїй Постанові № 13 від 25 травня 1998 року, з наступними змінами, Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією, пункт 2, та в інших своїх позиціях, роз'яснив, що у випадку складання протоколів по справах про адмінправопорушення без додержання вимог ст. 256 КУпАП, чи інших вимог закону, суддя зобов'язаний своєю постановою повернути такий протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

На підставі викладеного, ст. ст. 254-257 КУпАП, вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП повернути Державній податковій інспекції в м. Івано-Франківську для належного оформлення та виконання вимог чинного законодавства України.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.С. Попович