АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/325/16 Справа № 712/3889/16-п Головуючий по 1 інстанції Орленко В. В.
Категорія:ст.124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Євтушенко В. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Євтушенко В.Г., за участю ОСОБА_3, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та ОСОБА_4, як особи, яка подала апеляційну скаргу, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, апеляційну скаргу ОСОБА_4 (учасника ДТП) на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року, якою закрито справу щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором з юридичних та адміністративних питань ПАТ «НВП «СЕМЗ», жителя АДРЕСА_1

у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді місцевого суду від 15.04.2016 року: ОСОБА_3 30 березня 2016 року близко16 год. 40 хв. в м. Черкаси, по вул. Університетська, 26 керував автомобілем НОМЕР_1 (власник ОСОБА_3.) та рухався заднім ходом, не впевнившись в безпечності, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 (власник ОСОБА_5.), яким керував ОСОБА_4, що призвело до пошкодження згаданих транспортних засобів.

Далі, за змістом у постанові судді є посилання на пояснення ОСОБА_3, який не визнав своєї вини, про те, що за вказаних обставин він, намагаючись припаркуватися біля магазину "Делікат", розпочав рух автомобіля заднім ходом перпендикулярно смуги руху, а коли зупинився та хотів рухатися вперед відчув зіткнення транспортних засобів в момент, коли його автомобіль не рухався, обґрунтування правдивості таких пояснень з посиланням на дані схеми ДТП щодо розташування місця зіткнення - 21,2 м. до перехрестя та фотознімків, наданих в судовому засіданні ОСОБА_4, про характер і локалізацію пошкоджень транспортних засобів, зокрема посланням на вектор прикладення сили (напрямку удару) в задню праву частину автомобіля НІСАН, критичний аналіз і спростування пояснення водія ОСОБА_4 про те, що він зупинив керований ним автомобіль ЗАЗ до зіткнення автомобілів, які суддя оцінив такими, що спростовуються згаданими доказами і спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне, та знайшов, що в діях ОСОБА_3 відсутні порушення ПДР України, зазначені в протоколі, а тому вирішив закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду, як незаконну, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні вказаного правопорушення, застосувавши відповідне адміністративне стягнення, мотивуючи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що суд, приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_3 про двадцятиметрову відстань від автомобіля НІСАН до світлофора з посиланням на схему ДТП (а.с.3), в якій вказано відстань від заднього колеса автомобіля ЗАЗ (ОСОБА_4.) до перехрестя - 21,2 метра(а не від автомобіля Ніссан, водій якого (ОСОБА_3) два рази від'їжджав від місця зіткнення, чим порушив п. 2.10 ПДР України), а відстань від місця зіткнення до світлофора складає менше 7 метрів, що повністю спростовує пояснення ОСОБА_3 та підтверджує, що саме ОСОБА_3 почав рухатись заднім ходом перед перехрестям та скоїв ДТП.

В запереченні ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.04.2016 року - без змін, мотивуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, а висновки суду зроблені вірно і не можуть бути спростовані неправдивими свідченнями скаржника, які повністю спростовуються доказами, що є у справі. Крім того, звернув увагу, що ОСОБА_4 не є особою, яка згідно закону (ст. 294 КУпАП) має право оскаржувати в апеляційному порядку судове рішення у даній справі.

Заслухавши поясненна і доводи ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_3, який, не визнаючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, заперечив доводи апеляційної скарги і просить залишити постанову судді щодо нього без змін, вивчивши та дослідивши матеріали даної справи, а також матеріали справи щодо ОСОБА_4 по цьому ж фатку ДТП, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7, ст.245, 252, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суддя першої інстанції не дотримався, допустив неповноту і неправильність судового розгляду і вирішення справи по суті, виніс постанову, яка за своїм змістом є неумотивована належно, а викладені в ній висновки і формулювання мають істотні протиріччя, є невідповідними фактичним обставинам справи.

Так, в мотивувальній частині постанови суддя констатував встановленим, що ОСОБА_3 30 березня 2016 року близко16 год. 40 хв. в м. Черкаси, по вул. Університетська, 26 керував автомобілем НОМЕР_1 (власник ОСОБА_3.) та рухався заднім ходом, не впевнившись в безпечності, чим порушив вимоги п.п. 10.9 ПДР України, та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 (власник ОСОБА_5.), яким керував ОСОБА_4, що призвело до пошкодження згаданих транспортних засобів.

У той же час далі за змістом у постанові зазначається висновок, що в діях ОСОБА_3 відсутні порушення ПДР України, зазначені в протоколі, та постановлено рішення про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому у постанові не зазначається конкретно і належно обґрунтування висновків суду щодо правдивості пояснень ОСОБА_3, за якими саме критеріями і ознаками дані схеми ДТП та фото вказують на їх правдивість, з огляду на те, що обидва водії стверджують, що автомобіль кожного із них в момент зіткнення не рухався. Зокрема непереконливим є посилання суду на розташування місця зіткнення - 21,2 м. до перехрестя, а також про характер і локалізацію пошкоджень транспортних засобів з наданих ОСОБА_4 фотознімків, зокрема задньої правої частини автомобіля НІСАН.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи і пояснень обох водіїв, - дані схеми ДТП та фото, які є у справі, у тому числі і ті, на які є посилання у постанові судді, ніяким чином не підтверджують пояснення ОСОБА_3 і не спростовують пояснення ОСОБА_4 щодо механізму ДТП та її причини, якою, як це констатовано в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 є те, що водій автомобіля НІСАН рухався заднім ходом, не впевнившись в безпечності, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, що і було констатовано судом встановленим, як про це зазначено у формулюванні обвинувачення, та не було оскаржено самим ОСОБА_3

Як пояснив в судовому засіданні учасник ДТП ОСОБА_4 30.03.2016 року близько 16.40 год. в м.Черкаси по вул.Університетській він, керуючи автомобілем ЗАЗ, зупинився на червоне світло світлофора на перехресті вулиць Університетська - Шевченка за автомобілем НІСАН, водій якого - ОСОБА_3 попереду несподівано для нього розпочав рух заднім ходом та вчинив зіткнення автомобілів.

Сам ОСОБА_3, не заперечує той факт, що перед перехрестям, намагаючись припаркувати керований ним автомобіль НІСАН, здійснив рух заднім ходом автомобіля, але стверджує, що в момент зіткнення автомобілів саме його автомобіль не рухався, що за встановлених обставин ДТП не позбавляло його обов'язку недотримання вимог п. 10.9 ПДР України, яким передбачається, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, а для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно постанови судді Апеляційного суду Черкаської області від 30.09.2016 року констатовано, що в діях водія ОСОБА_4 по даному факту ДТП відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи клопотання ОСОБА_3 про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 189 КАСУ та закриття провадження, з посиланням на те, що а справа не стосується інтересів ОСОБА_4, який не є потерпілим, оскільки не є власником пошкодженого автомобіля ЗАЗ, не заслуговують на увагу з огляду на те, що ОСОБА_4 є учасником ДТП, водієм автомобіля ЗАЗ, яким він на час ДТП користувався, тобто являвся володільцем пошкодженого транспортного засобу, а тому він є зацікавленою особою щодо результатів розгляду даної справи, справу щодо нього апеляційним судом закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому у даній справі він може бути визнаний як потерпілий і тому має право оскаржувати постанову судді місцевого суду відповідно до ст. 294 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 289, 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, переглядаючи справу в межах апеляційної скарги, за наслідками розгляду такої скарги має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Згаданою нормою закону у справах про адміністративні правопорушення (а не адміністративної справи, як це передбачено КАСУ, на норми якого безпідставно посилається ОСОБА_3.) не передбачено залишення без руху апеляційної скарги, зокрема з підстав того, що справа не стосується інтересів особи, яка подала апеляційну скаргу.

Таким чином за даними апеляційного розгляду справи в межах апеляційної скарги ОСОБА_4 встановлено безумовні зазначені вище підстави для скасування постанови судді місцевого суду у справі стосовно ОСОБА_3 та - підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п. 7 ст. 247, ст. 38 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року про закриття справи у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Г. Євтушенко