АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., при секретарі судових засідань Головець М.А., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, непрацюючого.

Даною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 05.10.2016 року о 01:00 годині в м. Ужгороді по вул.. Канальна, 29 керував автомобілем марки "Skoda Superb", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується оглядом на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів, за що передбачене відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КпАП України у виді штрафу в розмірі 10200 грн. ( десяти тисяч двохсот гривень) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 ( один) рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 275,60 грн. ( двісті сімдесяти п'яти гривень 60 копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постанови Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року щодо нього та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В ході апеляційного розгляду просив викликати в якості свідків інспекторів Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції. Вказує на те, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року визначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Зазначає, що наказом МВС від 01.03.2010 року №33 затверджено перелік технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху і приладу "Drager Alcotest 6820" в ньому не має, а тому він не міг використовуватись працівниками поліції під час проведення огляду. Звертає увагу суду на суперечності в часі вчинення правопорушення, часі проведення огляду на стан сп'яніння та часі запрошення свідків, оскільки огляд на стан сп'яніння був проведений 05.10.2016 року о 01:15 годині, а свідки запрошені о 01:20 годині, що свідчить про неналежне оформлення матеріалів справи, які визнані належними доказами. Зазначає, що співробітниками поліції не було надано апелянту жодних роз'яснень щодо можливості проходження огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я. ОСОБА_2 вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на нього судом не було враховано, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює на АЗС (СТО), яка знаходиться за межами міста, позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості працювати та суттєво погіршить матеріальне становище.

Суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта, прийшов до висновку, що апеляція ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч. 2 ст. 266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Вказані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі про що свідчить акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до даного акту огляд громадянина ОСОБА_2 проведено з використанням приладу "Drager Alcotest 6820", яким виявлено позитивну пробу - 1,43 % проміле, свідками проведеного огляду стали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а. с. 1).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КпАП України у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Так, ОСОБА_2 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №416210 від 05.10.2016 року в якому вказані результати проведеного огляду, погодився з суттю правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне порушення, про наявність будь-яких зауважень до протоколу не вказував, тому у поліцейських не було підстав вважати, що ОСОБА_2 не погоджується з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, даних про те, що ОСОБА_2 порушував питання про проведення огляду у закладах охорони здоров'я в матеріалах справи немає.

Допитані як свідки в судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності інспектори батальйону УПП ДПП : ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підтвердили , обставини за яких проходив огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що останній не просив надання сертифікату на спеціальний засіб . Крім того, ОСОБА_2 погодився з результатами огляду , який проводився в присутності двох свідків. ОСОБА_5 зазначив, що особисто відібрав пояснення від свідків на місці складанні протоколу. Орієнтовний час проведення огляду був зазначений свідками , а тому на кілька хвилин відрізняється від фактичного часу проведення такого огляду.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року( далі "Інструкція"), перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що у ОСОБА_2 не було претензій до застосування приладу "Drager Alcotest 6820" на місці проведення огляду на стан сп'яніння, він погодився на проведення такого огляду на місці, при цьому немає даних про те, що водієм було заявлено вимоги про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому доводи апелянта про його невідповідність вимогам законодавства апеляційний суд відхиляє.

Так, на думку суду не може бути підставою для визнання недопустимими доказами наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через наявність розбіжностей в часі проведення огляду на стан сп'яніння оскільки похибка в часі з різницею в 5 хвилин не впливає на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суть вчиненого правопорушення та не спростовує той факт, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були присутні під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, а інспектором у судовому засіданні роз'яснені причини розбіжності , які суд вважає обґрунтованими.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної ОСОБА_2 про відсутність в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАп України так як огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 проведений працівниками патрульної поліції з дотриманням вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", порушень, які б свідчили про фальсифікацію складених процесуальних документів не встановлено.

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки така підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №416210 від 05.10.2016 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, роздруківкою результату проведеного тестування на приладі "Drager Alcotest 6820", поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05.10.2016 року та рапортом інспектора роти №6 батальйону УПП в містах Ужгороді та Мукачеві Фаринець Г.Г.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 також вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст. 33 КпАП України при накладенні на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст.23, ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався.

Так, судом першої інстанції враховано особу порушника, ступінь його вини, обставини справи та накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КпАП України, яка є безальтернативною та передбачає накладення на винну у вчиненні такого діяння особу накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та суворості накладеного адміністративного стягнення апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: