Справа № 494/1111/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від сектору БДР Комінтернівського ВП ГУПН в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешкає за адресою: Одеська область, Березівський р-н, с. Ряснопіль, вул.. Леніна, 27, не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 року до Березівського районного суду Одеської області від сектору БДР Комінтернівського ВП ГУПН в Одеській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії АП2 № 157733 від 16.09.2016 року встановлено, що порушник 16.09.2016 року приблизно о 22:20 год. в с. Ряснопіль Березівського району Одеської області керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: з ротової порожнини різкий запах алкоголю, почервоніння очей, від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 правил дорожнього руху України.

В судові засідання 29.09.2016 року, 31.10.2016 року, 15.11.2016 року та 28.11.2016 року порушник не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений був належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції, а саме: конверт на 31.10.2016 року повернувся з відміткою: за відмовою адресата від одержання. Однак, 26.10.2016 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій просив повідомити про дату та час судового засідання, після чого йому було надіслано судову повістку про виклик до суду, яку порушник отримав 03.11.2016 року, але у судове засідання також не зявився. Окрім того, 15.11.2016 року порушник направив до суду заяву з проїзними Ж/Д квитками про перенесення справи у звязку з відбуттям до Києва. Суд вважає зазначити, що згідно вказаних квитків, порушник відбуває з міста Березівки до м. Києва 15.11.2016 року о 23:45 год., проте засідання призначене на 09:15 год 15.11.2016 року, тобто у порушника було достатньо часу для зявлення до суду та надання відповідних пояснень. Водночас, суд надав змогу порушнику зявитись у судове засідання на 28.11.2016 року, проте останній знову не зявився.

Більш того, у своїх заявах ОСОБА_1 від 24.10.2016 року та 15.11.2016 року, які надіслані поштою, вказує адресу: вул. Леніна, 27 с. Ряснопіль Березівський район Одеська область, куди направлялись повістки.

Водночас, конверти надіслані порушником з адреси: Одеська область, м. Березівка, вул. Леніна, 27. Суд також надсилав на вказану адресу повістки про виклик до суду, однак конверти повернулись з відміткою за зазначеною адресою не проживає.

Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, ігнорування порушником виклики до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів звязку порушник не повідомляє.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника».

Отже, викладене свідчить, що дії порушника свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав, у вирішенні даного адміністративного протоколу жодного разу не зявився до суду, а лише направляв заяви про перенесення справи; не надав беззаперечних доказів своєї невинуватості, а лише послався у запереченнях на невизнання своєї вини та фактично намагається уникнути покарання шляхом спливу тримісячного терміну накладення адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 157733 від 16.09.2016 року, підписаний порушником без зауважень, від проведення експертизи відмовився; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.09.2016 року.

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «ОСОБА_2 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статей 34, 280 КУпАП обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10200.00 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Керуючись статтею 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283,284,285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавити права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Римар