АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1367/16-п Номер провадження 33/786/383/16Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А.

з секретарем судового засідання - Журою Н.Л.

за участі апелянта - ОСОБА_2

розглянула апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

на постанову судді Зінківського районного суду Полтавської області від 19.10. 2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 10 200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 18.09. 2016 року о 02.40 год. в м. Контоп Сумської області по вул. Вирівська керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП просить скасувати постанову та закрити провадження по справі. Стверджує, що огляд на стан сп'яніння проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а сам протокол про адміністративне правопорушення має ряд недоліків, а тому вважає, що судом достеменно не встановлено чи керував ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, чи відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Як вбачається зі змісту постанови, висновки судді про наявність в діях

ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в: - протоколі про адміністративне правопорушення від 19.08.2016 року; - письмових поясненнях ОСОБА_2 , який після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення власноручно написав, що згоден з його змістом; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Доводи апелянта про те, що був порушений порядок проведення огляду на стан сп'яніння та не встановлено, чи він дійсно перебував в такому стані є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений саме за відмову ОСОБА_2 від проходження такого огляду, а не за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Та обставина, що працівники поліції мали законні підстави запропонувати ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння об'єктивно підтверджується зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення ознаками стану ОСОБА_2, а саме наявністю від нього запаху алкоголю. Ця обставина також стверджується власноручним поясненням ОСОБА_2 «їхав з запахом, з протоколом згоден»; змістом його апеляційної скарги та його поясненням в суді апеляційної інстанції з яких вбачається, що він дійсно вживав горілку за 8-10 год. до його затримання.

І хоча, слушними є доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення дійсно не зазначений пункт Правил дорожнього руху України, який порушив ОСОБА_2 - однак зі змісту цього протоколу вочевидь вбачається, що апелянт не дотримався вимог саме пункту 2.5 ПДР України. Таким чином неспроможними є твердження ОСОБА_2 щодо нібито безпідставного зазначення суддею в постанові про порушення апелянтом вимог п.2.5 ПДР України та кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також неспроможними є доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків. Так, під час апеляційного перегляду ОСОБА_2 не заперечував, що працівник поліції дійсно зупинив інші транспортні засоби та запросив свідків, які своїми підписами в протоколі засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння. При цьому, апелянт наголошуючи на тому, що суддя безпосередньо не допитував в суді цих свідків, в той же час заперечував проти допиту в суді апеляційної інстанції як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на письмові пояснення яких послався суддя в своїй постанові, так і проти виклику для дачі пояснень особи, яка склала щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Зінківського районного суду Полтавської області від 19.10.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А. ГОНТАР