Справа № 163/2587/16-п Провадження № 33/773/460/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія: ст. 472 МК Украъни Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2016 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю ОСОБА_2, представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року про звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП із застосуванням усного зауваження до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює,

В С Т А НО В И В:

29 вересня 2016 року близько 21 год 20 хв ОСОБА_2, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля «Рено Мастер», реєстраційний номер НОМЕР_1, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність обов'язкового до декларування товару, а саме «мобільного телефона Iphone 7», кількістю 1 штука, вартістю 22696 (двадцять дві тисячі шістсот дев'яносто шість) гривень 48 копійок, який знаходився в кишені куртки першого, без ознак приховування, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати першу та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав останню з мотивів, викладених у ній, та просив її задовольнити, ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляції, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу положень ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними доказами у їх сукупності та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано в повній мірі.

Зокрема, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягається вперше, щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 має гострий енцефаліт із вестибулярним синдромом та остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, що стверджується заключенням Луцької міської клінічної лікарні від 17.07.2013 року.

На утриманні ОСОБА_2 перебуває малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження, та мати-інвалід ІІІ групи згідно довідки Волинської обласної МСЕК серії ВЛН № 005669.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2, судом не встановлено.

Врахувавши усі вищезазначені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тобто за малозначністю вчиненого ним правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, такі висновки суду є правильними, оскільки накладення стягнення на ОСОБА_2 із конфіскацією товару буде невиправданим із заподіяною шкодою державним інтересам та стане непомірним тягарем для його сім'ї, так як ні він, ні його дружина ніде не працюють, засобів для існування немає, ОСОБА_2 значні кошти витрачає на своє лікування, телефон купив за свої кошти на прохання знайомого, який обіцяв винагороду у сумі 500 гривень. Крім того, даний телефон буде повернуто після сплати ОСОБА_2 митних платежів.

Постанова суду першої інстанції є умотивованою. Підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук