П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Демченко С. М., за участю головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2015 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про порушення митних правил № 1794/30502/15 від 10 жовтня 2015 року, 10.10.2015 року о 22 год. 42 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» по каналу «Зелений коридор» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Audi», модель «А6», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TV864CO, в якому у якості пасажира слідував гр. України ОСОБА_2, що повертався з Угорщини, де перебував у приватних справах, в Україну на адресу: Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. П.Орлика, буд. 7. В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу було виявлено товар іноземного виробництва - піч окремо стояча (типу камін) для обігрівання приміщення, чавунна, неелектрична, на твердому паливі (дровах) побутового призначення, торговельна марка «LIZEO» модель «L7», країна виробництва невідома, країна походження не визначена, кількість 1 штука, загальною вагою 82,9 кг. Виявлений товар знаходився у салоні легкового автомобіля, на задньому сидінні, без пакування і доступ до нього нічим не утруднювався. Виявлений товар гр. ОСОБА_2 визнав своєю власністю. Документів щодо підтвердження вартості виявленого товару гр. ОСОБА_2 при собі не мав. З його слів вартість виявленого товару становить 100000 (сто тисяч) угорських форинтів, що за курсом НБУ станом на 10.10.2015 року складає 7678,58 грн. Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю: у ОСОБА_2 під час митного контролю виявлено товари, які перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України., а саме - піч окремо стояча (типу камін) для обігрівання приміщення, чавунна, неелектрична, на твердому паливі (дровах) побутового призначення, торговельна марка «LIZEO» модель «L7», країна виробництва невідома, країна походження не визначена, кількість 1 штука, загальною вагою 82,9 кг.

Постановою судді Бичкова С. В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700.00 грн. без конфіскації на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил.

Стягнуто з ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності своєї вини та правильності кваліфікації дій за ст. 471 МК України, порушує питання про скасування постанови судді та звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. В той же час зазначає, що його діями було вчинено малозначне адміністративне правопорушення, яке не завдало жодних збитків державі. Посилається, що суддя при накладенні адміністративного стягнення не врахував, що він має на своєму утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та маму похилого віку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Стверджує, що правопорушення вчинив вперше, без жодного умислу, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався, ніде не працює.

ОСОБА_2 подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 про законність та обґрунтованість постанови суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції дослідив і належно оцінив зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про винуватістьОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за наведених у постанові обставин і правильно кваліфікував його дії за ст. 471 МК України, що апелянтом не оспорюється.

Стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700.00 грн. без конфіскації на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил накладено на ОСОБА_2 в межах санкції, передбаченої ст. 471 МК України, згідно вимог статей 33, 34 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, даних про його особу, ступеня вини, майнового стану, є достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень і справедливим.

Посилання ОСОБА_2 про те, що на його утриманні знаходяться неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати похилого віку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не підтверджені матеріалами справи. Долучені до матеріалів справи копії свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 лише підтверджують родинні звязки ОСОБА_2, однак не свідчать про факт утримання останнім зазначених ним родичів.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність достатніх підстав для застосування по даній справі ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з винесенням усного зауваження.

Крім цього, ОСОБА_2 не надано апеляційному суду належних доказів у підтвердження доводів про позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність судимостей.

За таких обставин твердження ОСОБА_2 про наявність підстав для застосування ст. 22 КУпАП є неспроможними та необґрунтованими, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції щодо накладення на нього адміністративного стягнення, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Порушень закону, які були б підставою для визнання постанови судді незаконною, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: