АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8855/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/789/127/16 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шлапака М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою:

провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№961026 від 05.08.2016року - закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№055224 від 05.08.2016 року та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, в частині визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, та провадження у справі закрити. Вказує, що з самого початку не визнавав своєї вини, оскільки ДТП не вчиняв, а лише при паркуванні власного автомобіля в дворі притулився до переднього бампера автомобіля, який стояв позаду і ніяких пошкоджень йому не спричинив. Зазначає, що суд першої інстанції послався як на доказ на пояснення свідка ОСОБА_3, хоча той не був присутній в момент паркування його автомобіля, а підійшов через годину, коли він вийшов вдруге на вулицю до свого автомобіля. Стверджує, що в момент керування і паркування не перебував у стані сп'яніння, а вживав алкоголь вже пізніше. Вказує, що з наданого поліцейськими відеозапису, не вбачається, що він керував автомобілем. Вважає, що посилання суду на пояснення свідка ОСОБА_4 є неправильним, оскільки той в судове засідання так і не з'явився.

Заслухавши апелянта і його захисника, які підтримали подану скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту оскарженої постанови слідує, що суд першої інстанції закрив провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, що в апеляційній скарзі останній не оспорює.

Вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення як потерпілий ОСОБА_5 постанову суду в цій частині також не оскаржував і в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Таким чином, постанова в цій частині перегляду апеляційним судом не підлягає.

В межах апеляційної скарги перевіркою матеріалів справи встановлено, що оскаржена постанова за змістом не відповідає вимогам закону.

Так, згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.

В порушення цих вимог суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватим за ст.130 КУпАП, не зазначив у постанові в категоричній ствердній формі обставини справи, які вказують на наявність складу цього правопорушення і визнані судом доведеними, а виклав лише відомості згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №055224.

Крім того суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП, згідно яких під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Так, з оскарженої постанови та протоколу судового засідання слідує, що ОСОБА_1 під час розгляду справи стверджував, що під час керування автомобілем у стані сп'яніння не перебував і алкогольні напої вживав уже після того, як припаркував свій автомобіль. Від проходження огляду відмовлявся бо вважав, що відбулося не ДТП, а побутовий конфлікт з ОСОБА_4

Суд першої інстанції жодних обставин, які би спростовували такі пояснення ОСОБА_1 в ході судового розгляду не встановив.

Так, згідно оскарженої постанови допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що прибувши на місце події бачив конфлікт між ОСОБА_1 і ОСОБА_4, який в подальшому викликав працівників поліції. При цьому з пояснень ОСОБА_3 не вбачається даних про те, що він був свідком безпосередньо того, як ОСОБА_1 керував автомобілем.

Інші свідки в судовому засіданні не допитувалися і суд взяв до уваги їх письмові пояснення, відібрані працівниками поліції.

Зокрема, в оскарженій постанові вказано, що вина ОСОБА_1 доводиться поясненнями ОСОБА_4 і ОСОБА_6 від 04 серпня 2016 року.

При цьому, зміст їх пояснень у постанові суду не розкрито і не вказано, які саме обставини ними доводяться. Тобто, в постанові суд посилається на джерела наявних доказів, не наводячи фактичних даних, які в них зафіксовані. В той же час, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є саме фактичні дані, на основі яких встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, перевіркою матеріалів справи встановлено, що додані до протоколу пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (а.с.4,6) написані (заповнені) на бланках, у яких зміст пояснень свідка про події, що утворюють об'єктивну сторону правопорушення за ст.130 КУпАП, заздалегідь надруковані при виготовленні цих бланків, що викликає сумніви у об'єктивності відібраних пояснень.

Судом першої інстанції ці пояснення шляхом допиту вказаних свідків не були перевірені, а суд допитав іншого свідка, який факт керування ОСОБА_1 автомобілем особисто не бачив.

З протоколу судового засідання вбачається, що за клопотанням ОСОБА_1 суд викликав свідка ОСОБА_4, але той не з'явився. Після цього, не з'ясовуючи думку щодо необхідності його повторного виклику чи можливості з'ясувати всі обставини без допиту вказаного свідка та не приймаючи рішення щодо зміни порядку дослідження доказів, суд закінчив розгляд справи.

Наведені обставини вказують на те, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не було у повній мірі дотримано ст.280 КУпАП, чим допущено однобічність та неповноту судового розгляду.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто і матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він вживав алкогольні напої після того, як припаркував свій автомобіль.

Також, в ході апеляційного розгляду встановлено, що викладені в оскарженій постанові висновки містять істотні суперечності та не підтверджуються дослідженими судом доказами.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також, за змістом ст.266 КУпАП оглядові на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законодавством порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі за текстом - Порядок огляду на стан сп'яніння), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не був зупинений під час керування транспортним засобом працівниками поліції, а вони прибули на місце події у зв'язку з повідомленням про факт дорожньо-транспортної пригоди де виявили ОСОБА_1, який уже не керував транспортним засобом, а перебував з ознаками алкогольного сп'яніння у громадському місці поряд зі своїм автомобілем.

Як вбачається з постанови, суд врахував, що згідно долученого до матеріалів справи відеозапису ОСОБА_1 на запитання працівників поліції сам визнав, що керував транспортним засобом у дворі свого будинку і допустив зіткнення з припаркованим там автомобілем. Разом з тим, поза увагою суду залишилось те, що відповідаючи запитання працівника поліції і визнаючи факт керування автомобілем ОСОБА_1 відразу ж зауважив: "але це було давно".

Отже, дані відеозапису також не спростовують пояснень ОСОБА_1, які він давав у судовому засіданні.

Згідно п.9 Порядку огляду на стан сп'яніння його проведення обов'язкове, щодо водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі.

Також, відповідно до п.2 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, обов'язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Однак, в даному випадку внаслідок дій ОСОБА_1 постраждалих осіб, які би отримали тілесні ушкодження, працівниками поліції не було виявлено.

Крім того, згідно постанови, яка переглядається, суд першої інстанції закрив провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП "Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів" у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. Постанова суду в цій частині ніким, в тому числі власником іншого автомобіля, не оскаржена.

Таким чином, в даному випадку відсутні визначені законом підстави вважати, що ОСОБА_1 повинен був проходити огляд на стан сп'яніння саме як водій, а тому його відмова від проходження такого огляду не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та стягнення судового збору скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський