Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

23 листопада 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.41 КУпАП закрито за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП з оголошенням усного зауваження.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції. Зазначає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що його звільнення без згоди первинної профспілкової організації не знайшло свого підтвердження.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що у прийнятті апеляційної скарги необхідно відмовити, з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. З ст. 129 Конституції України судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У Рішенні від 27 січня 2010 року N З-рп/2010 Конституційний Суд України зазначив, що апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3).

Частиною другою статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

За змістом ст. 256 КУпАП відомості щодо потерпілих (прізвища, адреси), якщо вони є, повинні бути зазначені у протокол про адміністративне правопорушення. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення №000359 від 12.07.2016р. не вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілим внаслідок порушення ОСОБА_3 законодавства про працю. Зокрема у вказаному протоколі відсутні відомості про осіб, яким адміністративним правопорушенням заподіяно моральну або майнову шкоду, як і відсутні посилання на те, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду.

При цьому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 відсутні будь-які дані, в яких було б посилання на ОСОБА_2 як на особу, котрій неправомірними діями ОСОБА_3, пов'язаними з порушенням трудового законодавства, було завдано матеріальну або моральну шкоду, що узгоджувалося б зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема в частині викладення суті правопорушення.

За таких обставин, підстав вважати, що ОСОБА_2 є потерпілим у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 немає, а враховуючи, що апеляційна скарга подана особою, яка виходячи з вимог ст. 294 КУпАП не є суб'єктом оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, у її прийнятті до розгляду слід відмовити та повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_3, а апеляційну скаргу з усіма додатками до неї повернути особі, яка їх подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду В.І. Сачук

Рівненської області