Справа № 462/5877/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2016 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, що проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2/120А у м.Львові,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №383142 від 30.10.2016 року, ОСОБА_1 30.10.2016 року о 05.05 год. на вул. Клепарівська, 15 у м. Львові, керував автомобілем «ВАЗ 21033», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що встановлено за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», згідно даних якого в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,23 ‰ алкоголю, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не зявився. 23.11.2016 року ОСОБА_1 в суд не зявився, натомість подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи. Між тим, 05.12.2016 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в суд не зявився, а його захисником ОСОБА_2 подано клопотання, в якому він зазначив, що ОСОБА_1 перебуває в зоні проведення АТО, натомість захисник причини поважності своєї неявки не зазначив.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 та його захисника, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи за клопотанням захисника, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був достовірно обізнаний про час та місце усіх судових засідань, при цьому, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №383142 від 30.10.2016 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також показами приладу «Drager».

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ч.1 ст.130 КпАП України кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та беручи до уваги, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, переконаний, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

Керуючись ст. 23, 40-1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 275 гривень 60 копійок /двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок/ судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський