Справа № 479/724/16-п 02.12.2016 02.12.2016 02.12.2016
Номер провадження: 33/784/253/16
Провадження: № 33/784/253/16 Суддя суду першої інстанції: Микитей Л.Л.
Категорія: ст. 172-7 ч. 1 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Грабовецька О.С.

особи, відносно якої провадження у справі закрито - ОСОБА_2

прокурора: Кременцова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області Жавроненко П.О. на постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт Криве Озеро Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, перебуваючого на посаді селищного голови Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, проживає в АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

З постанови суду першої інстанції вбачається, що оперуповноваженим з ОВС Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 16.09.2016 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 11.

Відповідно до протоколу суть вчиненого правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду селищного голови Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, будучи суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 04 грудня 2015 року на ІІ позачерговій сесії VII скликання Кривоозерської селищної ради, яка проходила під його головуванням, під час прийняття рішення № 17 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5», яка є дружиною рідного брата (невісткою) ОСОБА_2, тобто близькою особою, всупереч ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив сесію про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Такі дії ОСОБА_2 уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд і інстанції послався на те, що ОСОБА_2 не приймав безпосередньої участі в підготовці та обговоренні цього рішення, не здійснював вплив на депутатів, а крім того, як вважає суд, у нього відсутній реальний конфлікт інтересів.

В апеляційній скарзі прокурор Жавроненко П.О. просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.

На думку апелянта рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, прийнято судом без належної оцінки всід доказів, наявних в матеріалах справи, та без врахування всіх суттєвих обставин адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду, що факт неповідомлення ОСОБА_2 сесію ради про реальний конфлікт інтересів під час прийняття рішення на користь близької особи повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: даними, що містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, від 16.09.2015 року; поясненнями депутатів Кривоозерської селищної ради ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; поясненнями ОСОБА_5; протоколом ІІ позачергової сесії VII скликання Кривоозерської селищної ради від 04.12.2015 року; рішенням ІІ позачергової сесії VII скликання Кривоозерської селищної ради № 17 від 04.12.2015 року.

На думку апелянта реальний конфлікт інтересів полягав у тому, що ОСОБА_2 головував на вказаній сесії, ставив на її розгляд передбачені порядком денним питання, пропонував голосувати за всі рішення, в т.ч. стосовно своєї близької родички.

Крім того апелянт стверджує, що усунувшись від голосування ОСОБА_2 виконав вимоги лише п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», проте, не повідомивши сесію ради про конфлікт інтересів, не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону.

В запереченях ОСОБА_2 посилаючись на відсутність реального конфлікту інтересів, просить постанову суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 про залишення постанови суду без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався та дійшов неправильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події іскладу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

При цьому, приміткою до вказаної статті, а також ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року, визначено, що реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді селищного голови Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, повноваження якого визнані 05.11.2015 року рішенням голови Кривоозерської селищної виборної комісії, відповідно до п. 1 «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб'єктів відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2015 року ОСОБА_5, яка є дружиною рідного брата голови селищної ради ОСОБА_2, звернулась до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області з заявою про надання їй дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказана заява попередньо розглянута на засіданні постійної комісії селищної ради з питань АПК та земельних ресурсів. За результатом розгляду вирішено рекомендувати органу місцевого самоврядування - Кривоозерській селищній раді Миколаївській області на сесії затвердити проект рішення про надання такого дозволу ОСОБА_5

На засіданні ІІ позачергової сесії VII скликання Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, яке відбулось 04.12.2015 року, прийнято рішення № 17 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5».

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_2 під час прийняття вказаного рішення реального конфлікту інтересів, тобто приватного інтересу, який би суперечив його представницьким повноваженням.

Повноваження селищного голови передбачені ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року. Відповідно до яких під час засідання сесії селищний голова здійснює організаційні функції, а саме: формує порядок денний та головує на пленарних засіданнях; ставить на розгляд сесії питання, передбачені порядком денним; підписує рішення ради.

Реальний конфлікт інтересів і полягав у тому, що ОСОБА_2 головував на вказаній сесії, ставив на розгляд сесії питання, передбачені порядком денним, пропонував голосувати за всі рішення, які розглядались на сесії, у т.ч. і щодо близької особи ОСОБА_2, хоча він і не голосував за прийняття цього рішення, однак не повідомив сесію ради про наявність конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Ці обставини підтвердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_8 (секретар селищної ради), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (члени лічильної комісії), ОСОБА_9 (голова постійної комісії селищної ради з питань АПК та земельних ресурсів).

Вказані особи, які всі є депутатами Кривоозерської селищної ради Миколаївської області VII скликання, в своїх поясненнях підтвердили, що при прийнятті рішення щодо надання селищною радою дозволу ОСОБА_5 скласти проектну документацію на землю, селищний голова ОСОБА_2 не повідомив депутатів сесії про конфлікт інтересів.

Таким чином, дії ОСОБА_2 щодо неповідомлення ним на ІІ позачерговій сесії VII скликання Кривоозерської селищної ради Миколаївської області 04.12.2015 року під час прийняття рішення № 17 «Про надання дозволу на склдання проекту землеутрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» про реальний конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_5 є дружиною його рідного брата, тобто близькою особою, утворюють склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області Жавроненко П.О. задовольнити.

Постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова