Справа № 536/1847/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню та припинення усіх дій виконавчого характеру, -

ВСТАНОВИВ :

17 листопада 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про визнання постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 липня 2005 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.122 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, такою, що не підлягає виконанню та припинення усіх дії виконавчого характеру.

В обґрунтування своє заяви зазначив, що про накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, йому стало відомо в жовтні 2016 року, після того, як він звернувся до ТСЦ 5342 м. Кременчука для отримання міжнародного водійського посвідчення нового зразку.

З часу винесення постанови суду від 19 липня 2005 року сплинуло більше 11 років.

Шестимісячний строк позбавлення заявника права керування транспортними засобами закінчився 19 лютого 2006 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно частин 1,4 статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. З часу винесення постанови суду від 19 липня 2005 року сплинуло більше 11 років.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.1 статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Згідно статті 304 КУпАП питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до статті 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 липня 2005 року, на ОСОБА_1 було накладено адміністративного стягнення за ч.4 ст.122 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Відповідно до наказу Державно судової адміністрації України № 22 від 11.02.2010 року, строк зберігання справ про адміністративні правопорушення в архіві встановлений у 3 роки. Після спливу цього строку справа знищується.

Зважаючи на те, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строків для її зберігання знищена, неможливо встановити дотримання судом та уповноваженим на те органом відповідно до ч.1 статті 300, ч.1 статті 303 КУпАП строків звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення, а докази вчасного звернення постанови до виконання не можуть грунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 321 КУпАП водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

У справі відсутні об'єктивні відомості про ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія на підставі постанови суду, тобто його вини в тому, що це посвідчення водія уповноважені особи органу внутрішніх справ у нього вчасно не вилучили, не має.

З огляду на те, що з моменту винесення постанови суду від 19 липня 2005 року строк шість місяців пройшов, адже станом на 28 листопада 2016 року сплинуло більше 11 років, посвідчення водія у ОСОБА_1 вчасно не вилучалося, а тому усі дії виконавчого характеру мають бути припинені і постанова суду вже не підлягає виконанню. Штучне подовження строків виконання не можливе.

Зважаючи на викладене, вважаю, що оскільки з часу накладення стягнення за постановою суду від 19 липня 2005 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП сплинуло більше 11 років, необхідно застосувати строки давності виконання постанови.

Отже, заява ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 283, 284, 298, 299, 303, 304, 305, 321 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню та припинення усіх дій виконавчого характеру - задовольнити.

Визнати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 липня 2005 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців такою, що не підлягає виконанню та припинити усі дії виконавчого характеру.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Колотієвський