Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2016 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, не працює, на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 коп.,

В С Т А НО В И В:

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним за те, що 09 вересня 2016 року о 21 год 30 хв на автодорозі М-19 (Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблечче 112 км) він, керуючи транспортним засобом марки «Citroen», номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, порушуючи вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу, у якій вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що за кермом автомобіля у той вечір перебувала інша особа - його колега ОСОБА_3, що стверджується показанням свідка ОСОБА_4 і не заперечується поясненнями працівників поліції. Вказує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, але мав бажання здати аналіз крові на вміст алкоголю в крові, проте лікарі повідомили, що не мають можливості провести такий аналіз. Посилається на те, що суд в обґрунтування його винуватості поклав лише пояснення працівників поліції, що є неприпустимим. У зв'язку із грубим порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування усіх фактичних обставин справи, просить рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених у ній, та просили її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у діях, а саме керуванні транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Неповно і поверхнево дослідивши обставини справи, суд дійшов передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, доказів, які підтверджували б вчинення останнім адміністративного правопорушення, надано не було.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався лише на показання працівників поліції, які вказали, що перший керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Однак судом не надано належної оцінки показанням самого ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

У судовому засіданні як сам ОСОБА_1, так і вказані свідки ствердили, що прямуючи з м. Ковеля до м. Луцька, з'їхали з головної дороги на на узбіччя на 10-15 метрів з метою відпочинку. Транспортний засіб не був у робочому стані.

ОСОБА_1 не заперечує, що коли приїхали працівники поліції, він перебував в автомобілі зі сторони водія, однак транспортний засіб був у неробочому стані. Перебування в авто пояснює необхідністю взяти телефон ОСОБА_3

Органом, який уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовано твердження ОСОБА_1 іншими доказами, крім власних показань.

На думку апеляційного суду, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин керував транспортним засобом.

Приймаючи до уваги вищевикладене і те, що у матеріалах справи відсутні інші достовірні докази, які підтверджували б факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1, у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук