ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов ВМ., розглянувши матеріали, які надійшли від головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності Регіональних представництв Секретаріату Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, громадянина України, працюючого на посаді начальника Головного управління ДФС у Харківській області, паспорт серія КМ№151377, виданий Приморським РВ ОМУ ГУМВД України в Одеській області 03.06.2003 року, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол складений 27.10.2016 року головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності Регіональних представництв Секретаріату Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності начальника ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_1 за ст. 188-40 КУпАП

З протоколу вбачається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся голова Харківської обласної громадської організації «Союз інвалідів ЧАЕС та Афганістану ОСОБА_3 стосовно порушення ГУ ДФС у Харківській області вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», оскільки ХОГО «СІЧА» звернулась до Управління із запитом від 22.03.2016 року № 445-16, в якому просила надати інформацію про присвоєння грифу в оперативно-технічному відділі оперативного управління ГУДФС у Харківській області довідці №71/20-40-16-10 від 27.11.2014 року про результати дослідження матеріалів фінансово-господарських операцій підприємств, однак відповідь на вказаний запит було надано листом в.о. начальника Управління ОСОБА_1 від 28.03.2016 року № 105/ЗШ/20-40-09-13, яким відмовлено у наданні запитуваної інформації з огляду на її конфіденційність. В ході провадження в рамках здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері доступу до публічної інформації до Управління було направлено відповідний лист представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 від 03.06.2016 року № 11/15-С264937.16/20-101, який містив вимогу щодо надання ХОГО «СІЧА» запитуваної у запиті від 22.03.2016 року інформації, а також надання персональних даних ОСОБА_1, необхідних для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідь була надана листом начальника Управління ОСОБА_1 від 10.06.2016 року №2052/9/20-4023-06, яким з посиланням на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 року по справі № 820/263/16 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 року повідомлено, що запитувана ХОГО «СІЧА» інформація є конфіденційною.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив у суд через свого представника письмові пояснення. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 у судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення представника ОСОБА_5, вивчивши матеріали адміністративної справи встановив наступне.

Так, положення ст. 188-40 КУпАП передбачають відповідальність за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної ради з прав людини або представників Уповноваженого Верховної ради з прав людини.

Об'єктивною стороною ст. 188-40 КУпАП є невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної ради з прав людини або представників Уповноваженого Верховної ради з прав людини. Повноваження Уповноваженого Верховної ради з прав людини та правила звернення з законними вимогами Уповноваженого Верховної ради з прав людини зазначені в Законі України «Про захист персональних даних» та Законі України «Про Уповноваженого Верховної ради з прав людини».

Обов'язок співпраці з Уповноваженим та його представниками випливає зі статей 11 та 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини». Так, органи державної влади, їхні посадові особи, до яких звернувся Уповноважений або представник Уповноваженого, зобов'язані співпрацювати та надавати інформацію і пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Згідно п. 7 частини першої статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений має право призначати своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 26.07.2012 р. № 7/8-12, Представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Представник) є посадовими особами, яким з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина делегуються визначені повноваження Уповноваженого ВР України з прав людини та на яких розповсюджуються гарантії діяльності Уповноваженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації урегульований Законом України «Про доступ до публічної інформації» 13.01.11 № 2939-VI (далі Закон № 2939).

Як вбачається із норм ч. 1 ст. 9 Закону № 2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Разом з тим нормами ч. 1 ст. 1 Закону № 2939 передбачено, що публічною є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Окрім того, враховуючи норми п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом.

У свою чергу, інформацією з обмеженим доступом є:конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

ОСОБА_1 повідомлено та підтверджено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 року, доступ до довідки № 71-20-40-16-10 від 27.11.2014 був обмежений у зв'язку із здійсненням слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС досудового розслідування кримінального провадження № 0000210 від 01.12.2014 року (зазначена довідка долучена до матеріалів кримінального провадження№0000210).

Нормами ст. 221 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПКУ) встановлено порядок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення.

Так, слідчий, прокурор зобов'язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається (ч. 1 ст. 221 КПКУ).

Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії (ч. 2 ст. 221 КПКУ).

Норми ч. 1 ст. 222 КПКУ встановлюють заборону щодо недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування, які можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

При цьому, у необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом (ч. 2 ст. 222 КПКУ).

Представником ОСОБА_1 повідомлено, що довідка № 71-20-40-16-10 від 27.11.2014 року була предметом розгляду судової справи № 820/263/16 за позовом Харківської обласної громадської організації «Союз інвалідів ЧАЕС та Афганістану» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно із постанови Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 року суд звертає увагу на те, що інформація, яка міститься в довідці № 71-20-40-16-10 від 27.11.2014 року містить ознаки таємної інформації. Суд зауважує, що на час звернення позивача із відповідними запитами, доступ до запитуваного документу був обмежений у зв'язку із здійсненням слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС досудового розслідування кримінального провадження № 0000210 від 01.12.2014 року. В ході судового засідання встановлено, що довідка № 71-20-40-16-10 від 27.11.2014 року долучена до матеріалів кримінального провадження №0000210 від 01.12.2014 року.

Зазначеним рішенням у задоволенні адміністративного позову Харківської обласної громадської організації «Союз інвалідів ЧАЕС та Афганістану» до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду згідно із ухвалою від 19.04.2016 року по справі № 820/263/16 погодилась з таким висновком суду першої інстанції та залишила без задоволення апеляційну скаргу Харківської обласної громадської організації «Союз інвалідів ЧАЕС та Афганістану», а Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 року по справі № 820/263/16 залишила без змін.

При цьому, відповідно до норм ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує, що постановою від 25.04.2016 року слідчим прийнято рішення щодо закриття кримінального провадження №0000210.

Враховуючи викладене, на момент звернення Харківської обласної громадської організації «Союз інвалідів ЧАЕС та Афганістану» ОСОБА_6 від 22.03.2016 №445-16 (вх. ГУ № 107/ЗПІ від 22.03.2016) та на момент надання Головним управлінням ДФС у Харківській області відповіді (лист від 28.03.2016 № 105/ЗПІ/20-40-09-13) доступ до запитуваного документу був обмежений у зв'язку із здійсненням слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС досудового розслідування кримінального провадження № 0000210 від 01.12.2014 року.

За аналізом приведених обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за наявністю обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Також необхідно зазначити, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, у данному випадку - три місяці з дня вчинення правопорушення.

Всупереч зазначеним положенням процесуального закону, протокол про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2016 року був складений поза межами строку, передбаченого ч.2 статті 38 зазначеного Кодексу, що є порушенням норм діючого законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33,38, 184-40, 247, 254,256, 268, 283-285 КУпАП, ЗУ «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-40 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя -