Справа № 163/2822/16-п
Провадження №3/163/1865/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2265/20502/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, страхового агента НАСК «Оранта» (м.Любомль Волинської області), РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №092473, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 31.07.1996 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 18.10.2016 року приблизно о 04 год. 40 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, товар, який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вазі, а саме, ґрунтову фрезу з маркуванням «МН 180 RKS» вагою 59,7 кг, вартістю 13152,18 грн., чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що вона, при тих же обставинах, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих їй, згідно протоколу про ПМП, правопорушень визнала частково, а саме, визнала факт порушення нею правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснила, що через мережу Інтернет вона замовила грунтову фрезу, яка необхідна була її батькові для оброблення землі, при цьому, продавець запевнив її, що даний товар не перевищує по вазі 50 кг та 500 євро по вартості, тобто дозволені до переміщення через митний кордон України неоподатковувані норми товару, про які вона була обізнана. Даний товар, за попередньою домовленістю, її знайомим був доставлений в м.Дорохуськ, куди вона поїхала його забирати. Товар в Україну вона переміщувала автомобілем, в якому слідувала в якості пасажира та бачила, що його водій обрав для проходження митного контролю смугу руху «зелений коридор», при цьому була впевнена, що сама вона нічого не порушує. Під час проходження митного контролю, першочергово інспектору прикордонної служби, а потім й інспектору митниці, на їх запитання повідомила, що переміщує ґрунтову фрезу та подала, оформлене на її імя TAX FREE. Оглянувши коробку, у якій знаходилась ґрунтова фреза, та поданеTAX FREE, інспектор митниці прийняв рішення про зважування цього товару, за результатами якого було встановлено, що вага ґрунтової фрези перевищила 50 кг. З даного приводу вказала, що у вартості товару переконалася із наданого їй TAX FREE, а щодо ваги переважити товар не мала можливості та довірилась його продавцю, який запевнив, що товар за вагою не перевищує 50 кг. За викладених обставин визнала, що порушила порядок слідування через митний кордон України смугою руху «зелений коридор», однак вважає, що недекларування товару у її діях немає, так як будь-якого умислу на це не мала і до митного контролю його заявила в усному порядку з поданням TAX FREE. Просила суд повернути їй товар для митного оформлення.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №2265/20502/2016 від 18.10.2016 року та фото-таблицями до протоколу (а.с.1-3, 8); копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» від 18.10.2016 року, відповідно до якого в автомобілі марки «Фольксваген Транспортер», р.н.з. АС8890ВВ, слідувало шестеро осіб (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/300549 від 18.10.2016 року, у якому зафіксовано факт виявлення у вказаному транспортному засобі товару - грунтової фрези «МН 180 RKS», що переміщувала ОСОБА_2, вага якої у 59,7 кг перевищила дозволену до переміщення неоподатковувану норму, що було встановлено після зважування даного товару (а.с.5); копією TAX FREE FOR TOURISTS від 17.10.2016 за №F/І/16/002940, оформленого на імя ОСОБА_2, згідно якого вартість переміщуваної останньою ґрунтової фрези становить 2008,18 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 18.10.2016 року (100 польських злотих = 654,9303 грн.) складає 13152,18 грн. або 463,99 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2834,6040 грн. (а.с.6); письмовими поясненнями правопорушниці від 18.10.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що остання давала в судовому засіданні (а.с.9).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару грунтової фрези, який є неподільною річчю та перевищив дозволену неоподатковувану норму, визначену у ч.1 ст.374 МК України, по вазі на 9,7 кг, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона повідомила інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі товар, предявила його для огляду та надала товаросупровідний документ TAX FREE, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Наведене вказує на те, що про переміщуваний ОСОБА_2 товар інспектору митниці було відомо зі слів останньої та на підставі поданого нею TAX FREEще до прийняття рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявила до митного контролю про переміщуваний нею товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснила його усне декларування, свідчать про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, зокрема те, що вона вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, має статус одинокої матері та на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, і вважає, що відносно останньої слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останній після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №2265/20502/2016 від 18.10.2016 року, грунтову фрезу з маркуванням «МН 180 RKS» вагою 59,7 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного її митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4