Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
16.11.2016 Справа №: 368/1126/16-п
Провадження № 3/368/345/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

Секретар - Широкоступ К.М.

Потерпілий - ОСОБА_1

Представник потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/1126/16 п, провадження № 3/368/345/16 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм Кагарлицької ЦРЛ, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В :

19.10.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал, № 368/1126/16 п, провадження № 3/368/345/16 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм Кагарлицької ЦРЛ, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

19.10.2016 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даного адміністративного матеріалу був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

В судове засідання, яке відбулося 16.11.2016 року, особа, відносно якої розглядається адміністративний матеріал, - ОСОБА_3 не з»явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, двічі, від нього до суду не надходило заяв про слухання справи у його відсутності, не надходило заяв про відкладення слухання справи, відповідно, суду не відомі причини неявки ОСОБА_3 в судове засідання, тому суд прийняв процесуальну ухвалу, ( не як окремий процесуальний документ), про слухання даного адміністративного провадження у відсутності ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Повторна неявка ОСОБА_3 в судове засідання судом розцінюється лише як затягування ОСОБА_3 строків розгляду справи, та застосування положення ст. 38 КУпАП, - закінчення терміну можливості притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що ч. 2 ст. 268 КУпАП містить перелік правопорушень, (статтей), при розгляді справ, про які присутність притягуваного до відповідальності є обов»язковим, проте, обов»язкова участь особи в слуханні справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП не входить до вищевказаного переліку, що дає підстави для суду слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - у відсутності ОСОБА_3

В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2016 року, потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду наступне:

Проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так як проживає у власному будинку, має домашнє господарство, до складу якого, зокрема, входила коза полтавської породи, дійна, репрудективного віку.

18.06.2016 року, це була субота, близько 17 год. 30 хв. він знаходився по вул.. Полтавська м. Кагарлик, зокрема, на пасовищі, яке виділила місцка рада людям, де випасав свою козу та корову.

Поруч з пасовищем розміщений громадський ставок. Так як тоді було дуже жарко, близько 35 градусів тепла, то на ставку було дуже багато людей, - дорослі та діти.

В цей час до ставка підійшов ОСОБА_3, який, на його думку, перебував в стані алкогольного сп»яніння.

ОСОБА_3 вів на поводку собаку, прийшов до пляжу, проте, люди почали на нього обурюватися, та вимагали, щоб ОСОБА_3 прибрав собаку від скупчення людей, на що ОСОБА_4 забрав свою собаку, та обійшов ставок, та відпустив собаку німецької породи, велику, з поводка, після чого собака підбіг до його кози, та почав її рвати.

Він почав кричати, та проганяти собаку від своєї кози, люди також кричали на собаку, внаслідок чого собака побіг в напрямку свого господаря.

Коза через деякий час від отриманих ран померла.

Він підійшов до ОСОБА_3, який знову взяв свою собаку на поводок, та почав висловлювати ОСОБА_3 своє невдоволення та претензії, на що ОСОБА_3 відреагував агресивно, почав кричати на нього, так як перебував в стані алкогольного сп»яніння.

Через деякий час приїхав один автомобіль працівників поліції, але ОСОБА_3 також поводив себе з ними агресивно, тому приїхав ще один автомобіль з працівниками поліції, а він пішов до хати.

Після даної події він неодноразово підходив до ОСОБА_3 з метою врегулювання даної ситуації, але ОСОБА_3 відповів йому, що якщо він забере свою заяву з поліції, тоді тільки він відшкодує йому вартість кози.

Просить визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, та притягнути його до відповідальності згідно закону.

Представник потерпілого, - ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2016 року, підтримав позицію свого довірителя, - потерпілого ОСОБА_5, та додатково пояснив, що, на його думку ОСОБА_3 порушив правила тримання собак в населених пунктах, внаслідок чого загинула домашня тварина, - коза, а тому, на його думку в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Що ж до неявки ОСОБА_3 в судове засідання, то пояснив, що знає ОСОБА_3 особисто, зустрічав його неодноразово, просив його з»явитися в судове засідання, але ОСОБА_3, на його думку, до слухання справи в суді відноситься байдуже.

Суд, вислухавши потерпілого ОСОБА_5, його представника, - ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходить до висновку щодо визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП, проте, закриття адміністративного провадження на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

В матеріалах адміністративної справи містяться наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії КХ № 026670, складений 18 серпня 2016 року в м. Кагарлик Київської області, ( а.с., 1), в якому вказано наступне:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий водієм Кагарлицької ЦРЛ, 18.06.2016 року близько 18 години перебував по вул.. Полтавська м. Кагарлик, де неналежно вигулював свою собаку породи німецька вівчарка, а саме без повідка та намордника, внаслідок чого собака покусав козу, що належить ОСОБА_1, чим спричинив останньому матеріальні збитки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Протокол складено в присутності двох понятих.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_3 від підпису та отримання копії протоколу відмовився.

- висновок нач. СГПП Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київської області майора поліції ОСОБА_6, ( а.с., 3), в якому вказано:

- розгляд повідомлення ОСОБА_7 - вважати закінченим.

- вирішити питання про складання адміністративного протоколу на гр.. ОСОБА_3 згідно ст. 154 ч. 2 КУпАП.

- з приводу відшкодування завданих матеріальних збитків при загибелі кози, ОСОБА_8 рекомендувати звертатися з цивільним позовом до відповідних судових органів.

Окрім того, зглядаючись на мотивувальну частину вищевказаного висновку, працівниками поліції під час перевірки встановлено, що 18.06.2016 року близько 18 години гр.. ОСОБА_3 без дотримання встановлених правил вигулював свою собаку породи німецька вівчарка, (без поводка), внаслідок чого собака покусав козу подружжя ОСОБА_8, після чого вона померла.

- картка первинної інформації, яка надійшла по телефону, запис № 2677, ( а.с. 5), в якій вказано, що ОСОБА_7 заявила про те, що сусід заявниці вчинив з нею сварку.

- пояснення ОСОБА_3, ( а.с., 6), в якому він зазначив наступне:

Проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. В своєму господарстві він тримає собаку породи німецька вівчарка, на яку в нього є документи.

18.06.2016 року близько 17 години він з своїм собакою йшов купатися на ставок, відпустив собаку з поводка, і він побіг вперед, перед ним.

Поряд з дорогою на футбольному полі гр.. ОСОБА_1 пас корову та кози.

Одна з кіз, - доросла коза чорного кольору побачила його собаку і почала бігти в напрямку його собаки, пес в свою чергу побіг до кози та покусав їй вим»я, та прибіг до нього, після чого він пішов до хати.

- пояснення ОСОБА_7, ( а.с., 7), в якому вона пояснила наступне:

Проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, спільно з своїм чоловіком, - ОСОБА_5.

В своєму господарстві вони тримають корову та козу.

18.06.2016 року після обіду її чоловік на пасовищі поблизу їхньої вулиці пас корову і козу.

Близько 18 год. 30 хв. вона прийшла на пасовище до свого чоловіка, щоб допомогти забрати скотину до хати і її чоловік розповів, що сусід ОСОБА_3 поблизу пасовища вигулював свою собаку породи німецька вівчарка, яка була без поводка, та напав на їхню козу, покусав її вим»я, внаслідок чого коза через деякий час на пасовищі померла в зв»язку з сильною кровотечею. Про дану подію вона повідомила поліцію.

- довідка № 148, яка видана 21 червня 2016 року Кагарлицькою районною державною лікарнею ветеринарної медицини, ( а.с., 9), в якій вказано наступне:

При огляду трупа кози, що належить ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та яка належала даному власнику, було встановлено слідуюче:

-труп кози середньої вгодованості, горної масті, віком 5 років.

Рвані рани правої долі вимені по обидва боки соска, та рвана рана надвименної ділянки до 5 см. Враховуючи фізіологічну та анатомічну будову, васкуляризації та інервації даної ділянки тіла, отримані рани могли бути причиною загибелі тварини.

Вищевказані докази суд оцінюваи з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, а тому сприймає вищевказані докази як джерела та докази в даній адміністративній справі.

Згідно ст. 251 КУпАП:

- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, слід зазначити, що ст. 251 КУпАП надає поняття доказів, які мають велике значення для правильного вирішення справи, адже саме на основі доказів грунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим.

Отже, відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані - це дані, які маючи звязок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів.

Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Слід зазначити, від доказів як фактичних даних варто відрізняти їхні джерела.

Зглядаючись на зміст ст. 251 КУпАП, в ній зазначено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення.

До них належать: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Зглядаючись на вищевикладене, суд зазначає, що аналізуючи докази по даному адміністративному правопорушенні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними доказами вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП України.

Отже, вищевказані докази, які судом наведені вище, були оцінені судом з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП.

Так, згідно ст. 252 КУпАП:

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, слід зазначити, що кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці.

Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, обєктивного, обгрунтованого, і правильного рішення у справі.

З внутрішньої сторони оцінка доказів складається з розумової, логічної діяльності при оцінці доказів. Зовнішня сторона виявляється у процесуальному закріпленні висновків, які були зроблені в результаті оцінки доказів. Тож оцінка доказів є розумовий, логічний процес визначення ролі і місця зібраних доказів у встановленні істини в справі, який знаходить своє вираження у рішенні у справі про адміністративне правопорушення.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, суд зясовував, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємоповязаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, обєктивне й обгрунтоване рішення адміністративній справі.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи.

Відповідно, у суду під час повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи сформувалася певна думка щодо даної адміністративної справи, зокрема, щодо винуватості гр.. ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Ця думка грунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності.

Зглядаючись на вищевказане, суд вважає, що є підстава для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, так як в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 154 КУпАП.

Обгрунтування судом наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП складають:

- обєкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення).

В даному випадку основним об»єктом правопорушення, яке вчинене ОСОБА_3, є суспільні відносини, які існують щодо утримання собак і кішок між їх власниками та органами, які наглядають за дотриманням санітарно гігієнічних норм і правил, які забезпечують безпеку людей, епідеміологічну безпеку.

Додатковим об»єктом є здоров»я людини, право власності на майно.

- обєктивна сторона (конкретні дії, що виражається в порушенні встановлених правил).

В даному випадку об»єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3, є порушення ним «Правил утримання домашніх тварин у м. Кагарлику», які затверджені Рішенням Кагарлицької міської ради Київської області LXV VI скликання, від 28.05.2015 року «Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м. Кагарлику», зокрема, порушено:

- п. 2.9. Правил, де зазначено, що особа, яка супроводжує тварину, зобов»язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

- п. 2.10 Правил, де зазначено, що у місцях масового скупчення людей, в тому числі на транспорті, собаки повинні знаходитися на короткому повідку і в наморднику, а маленькі собаки в закритих контейнерах або на руках у власника. В інших громадських місцях собаки можуть знаходитися на вільному повідку. В інших місцях дозволено вільний вигул собак за умови дотримання вимог, встановленими цими правилами. Під час переходу через вулиці і поблизу магістралей особа, що здійснює вигул собаки зобов»язана узяти її на короткий повідок, щоб уникнути дорожньо транспортних подій і загибелі собаки на проїжджій частині.

- п. 2.11 Правил, де зазначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов»язана тримати сторожових собак на прив»язі і спускати їх лише в закритих дворах, що виключає можливість втечі, про наявність собак застерігати написом на будинках, дворах і вулицях, відшкодовувати матеріальні та моральні збитки, що нанесені тваринами громадянам у встановленому чинним законодавством України порядку.

- п. 2.12. Правил, де зазначено, що особі, яка утримує домашню тварину, забороняється вигулювати та виводити за межі помешкання садиби собак з підвищеною агресивністю без наявності коротких повідків та намордників.

- субєкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку.

В даному випадку суб»єктом є ОСОБА_3, як власник собаки.

- субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Суб»єктивна сторона складу адміністративного правопорушення в даному випадку є складною, тобто, в даному випадку дане адміністративне правопорушення по відношенню до одного об»єкта вчиняється умисно, по відношенню до іншого об»єкта, - вчиняється з необережності.

Відповідно, суб»єктивна сторона складу адміністративного правопорушення виразилася в умисному порушенні ОСОБА_3 правил тримання собак, і в необережній формі вини по відношенню до спричинення потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Отже, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що було вчинене адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП, ОСОБА_3 винний у його вчиненні,проте, не підлягає адміністративній відповідальності в зв»язку з положенням ст. 38 КУпАП, а провадження підлягає закриттю.

Так, згідно ч. 2 ст. 38 КпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_3 не є триваючим, вчинене 18.06.2016 року, тобто, більше 4 місяців до винесення даної постанови, тому провадження по даній справі слід закрити в»язку з сплином строків притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, які передбачені ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

раховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 154, п. 7 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм Кагарлицької ЦРЛ, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі № 368/1126/16 п, провадження № 3/368/245/16, у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм Кагарлицької ЦРЛ, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, - закрити на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, - закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її винесення через Кагарлицький районний суд Київської області, а особами, які не були присутні при проголошенні постанови, - протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_9