Справа № 466/7673/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/783/762/16 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області

під головуванням судді Галина В. П.

за участю правопорушника ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 4 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, по ст. 122-4 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 4 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та оштрафовано його на 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (двісті п'ятдесят п'ять гривень) в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн.

За постановою судді, 12.08.2016 року о 16 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Старознесенській, 150, керуючи автобусом марки «БАЗ 079», д.н.з. НОМЕР_1 скоївши ДТП, залишив місце вчинення даного ДТП та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10а ПДР України.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 4 жовтня 2016 року та закрити провадження у справі.

В мотивах своєї апеляції вказує, що судове рішення винесене з порушенням норм права, вважає постанову необґрунтованою та такою що винесена необ'єктивно.

Звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута у його відсутності.

Зауважує, що жодні повістки чи повідомлення про необхідність отримання будь-якої кореспонденції на його адресу не надходили, жодних заяв про намір отримання судових повісток у вигляді СМС повідомлень він не надавав. Відтак, вважає, що розгляд даної справи за умови не інформування його про її час та місце розгляду позбавили його усіх прав, наданих особі, що притягується до адміністративної відповідальності Кодексом України про адміністративні правопорушення, не міг дати свої пояснення по суті справи.

Правопорушник зазначає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди і його державний реєстраційний номер він не бачив, автобусу, яким він керував, не завдано жодних матеріальних збитків (що є обов'язковою ознакою дорожньо-транспортної пригоди), а тому у нього не було жодних підстав залишатись на місці і викликати працівників поліції.

В підтвердження своїх вимог також покликається на норми КУпАп та Правила дорожнього руху України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши правопорушника, який підтримав апеляцію, вважаю, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суддею першої інстанції було повно та об'єктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення, яке відповідає вимогам закону.

Дані обставини також підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 093597 від 15.08.2016 року, даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, рапортом працівника поліції від 12.08.2016 року, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 12.08.2016 року про те, що водій маршрутного таксі покинув місце ДТП та поясненнями правопорушника від 15.08.2016 року, які знаходяться у матеріалах справи.

Судом першої інстанції було належним чином проаналізовано наведені вище докази, а також правильно враховано характер пошкоджень отриманих автомобілями, ширину проїзної частини дороги, дорожні умови на ділянці, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Покликання правопорушника в своїй апеляційній скарзі на те, що справа була розглянута у його відсутності , що позбавило його права дати свої пояснення та скористатись іншими правами, передбаченими законом є безпідставними, оскільки на розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду матеріалів в суді рекомендованим листом.

Крім цього, правопорушник ОСОБА_1 дав пояснення при розгляді його апеляційної скарги, де вину свою заперечив.

Проте, заперечення ОСОБА_1 своєї вини повністю спростовуються наявними доказами у справі, яким дана належна оцінка і вони не викликають сумніву у своїй правдивості.

Вирішуючи питання призначення покарання, суддя правильно та всебічно врахував особу правопорушника та всі обставини справи.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та вірно обрав йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП табуде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено істотних порушень Закону, які б могли потягти за собою скасування чи зміну постанову судді першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 4 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 про розтягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин