Справа № 361/209/15-п Головуючий у І інстанції Кічинська О.Ф.
Провадження № 33/780/587/16 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 31.10.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю водія ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, водія ОСОБА_3, його представника - захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року, якою провадження по справі щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, одруженого, такого, що має двох малолітніх дітей та працюючого водієм міжнародних перевезень у ТОВ «Транс-Логістик», зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Як зазначено у постанові судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 889483 від 18 грудня 2014 року, близько 23 години 10 хвилин 17 грудня 2014 грудня, на 21 кілометрі автодороги «Житомир - Могилів-Подільський» ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «SCANIA Р-250» н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, а також безпечної дистанції, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль марки «IVECO 3510» н.з. НОМЕР_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, їх водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року щодо ОСОБА_1 та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не повно було з'ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу на те, що суддя Кічинська О.Ф. не забезпечила всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, не допитала апелянта як потерпілого, не врахувала його пояснення, а також надані ним висновок експертного дослідження НДЕКЦ УМВС України у Житмирській області за №3/1 від 14 травня 2015 року та висновок експерта ОСОБА_5 №2 (108)-15 від 12 березня 2015 року. На думку ОСОБА_3, в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася, наявна вина ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_3 було дотримано всіх правил дорожнього руху, а ОСОБА_1не контролював рух автомобіля, оскільки, на думку апелянта, заснув за кермом, у зв'язку з чим він зазначає, що позиція ОСОБА_1 стосовно того, що в його автомобілі було відсутнє увімкнене аварійне світло є нічим іншим як способом уникнення відповідальності. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена без урахування дійсних обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди. Висновок обґрунтовано на неправдивих поясненнях ОСОБА_1 та наданого ним висновку експертного дослідження за №Г-1 від 26 січня 2015 року, а інші висновки експертних досліджень були безпідставно відкинуті. Окрім того, ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції не вжив заходів щодо повідомлення його як потерпілого про розгляд матеріалів провадження.

Заслухавши ОСОБА_3 та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; ОСОБА_1 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали постанову суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про залишення її без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2014 року серії АВ2 №889483 зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України /а.с. 3/, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, проаналізувавши пояснення водіїв ОСОБА_3 /а.с. 5/ та ОСОБА_1 /а.с. 6/ суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «IVECO 3510» н.з. НОМЕР_2 знаходився в нерухомому стані та перебував на смузі руху автомобіля «SCANIA P-250», який рухався прямолінійно в межах вибраної ним смуги руху, не створюючи перешкоди або небезпеки собі та іншим учасникам руху, що давало йому змогу контролювати рух його транспортного засобу та безпечно керувати ним / а.с.87 зворот/, а тому в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху. Вказівка апелянта на порушення саме цього пункту ПДР була належним чином досліджена та проаналізована судом першої інстанції.

Згідно висновку експерта № Г-1 від 26 січня 2015, проведеного на підставі пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3, копії схеми ДТП, копії протоколу про адміністративне правопорушення й фотозображень з місця пригоди, за даних дорожніх обставин водій автомобіля «SCANIA P-250» н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2, п. 12.3 ПРД України; швидкість його руху відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху; за даних дорожніх умов водій автомобіля«IVECO 3510» н.з. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 9.9 «а», п. 9.10 «б», п. 19.4 ПДР України; в заданих дорожніх умовах при заданих вихідних даних водій автомобіля «SCANIA P-250» не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «IVECO 3510» шляхом застосування термінового гальмування в момент виявлення автомобіля «IVECO 3510»; з технічної точки зору в діях водія автомобіля «IVECO 3510» н.з. НОМЕР_2 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 9.9 «а», п. 9.10 «б», п. 19.4 Правил дорожнього руху України, однією з причин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору є невиконання водієм автомобіля «IVECO 3510» вимог вказаних пунктів ПДР України; в даній дорожній ситуації з технічної точки зору в діях водія автомобіля «SCANIA P-250» н.з. НОМЕР_1 невідповідностей у виконанні ним вимог п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України не вбачається /а.с. 85-88/.

У висновку експертного дослідження № 3/1 від 14.05.2015 року зазначено, що в даній дорожній обстановці водієві автомобіля «SCANIA P-250» необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3 ПДР України / а.с.48 - 53/.

Відповідно до висновку про результати службового розслідування за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії інспектора з ОДР ВДАІ ОСОБА_6 від 16.01.2015 року, даний інспектор неналежно з'ясував обставини справи, не усунув протиріччя в показах учасників пригоди, невірно кваліфікував дії водія ОСОБА_1 за пунктами 12.1, 13.1 ПДР України, за що отримав дисциплінарне стягнення / а.с.16 - 18/.

Оскільки, відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а в діях ОСОБА_1 відсутні порушення саме п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про закриття провадження щодо нього на підставі відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, адже єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, тому суд не може притягти особу до відповідальності за власною ініціативою.

Окрім того, в ході судового розгляду було вірно і критично оцінено всі результати проведених експертиз, тому аргументи апелянта в цій частині є безпідставними.

Також апелянт посилається на затягування розгляду справи, однак таке твердження не ґрунтується на зібраних матеріалах, оскільки в ході судового розгляду матеріали даної адміністративної справи направлялися на доопрацювання, що свідчить про належний її розгляд та бажання встановити істину в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон