Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/224/16 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2016 року , якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою вул. Шкільна 71 с. Лебедине Устинівського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2016 року ОСОБА_2визнано винною за ст. 173 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 51 грн. 00 коп. Також цією постановою стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 20 липня 2016 року біля 11 год. 00 хв. на вул. Шкільній в с. Лебедине Устинівського району Кіровоградської області, під час зауважень сину ОСОБА_3 висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, чим вчинила дрібне хуліганство.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищезазначену постанову районного суду та закрити провадження у її справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що дійсно 20.07.2016 року біля 11 год. 00 хв. вона йшла разом зі своїм чоловіком по Шкільній в с. Лебедине Устинівського району Кіровоградської області, де побачила свого сина, який допомагав громадянам згрузити дерев'яний зруб колодязя. Її син нещодавно переніс операцію на спині і вона дуже хвилювалась за нього, забороняючи йому піднімати важкі предмети, робити загрузку на спину, так як це зробив лікар. Побачивши що він робить вона залаялась на нього в присутності громадян, які перебували там. Умислу на вчинення дрібного хуліганства у неї не було, а лайка слугувала лише хвилюванням за здоров'я свого сина. Як видно з матеріалів справи син до неї претензій не має. Заяву до поліції її чоловік не подавав., а подала заяву стороння особа. На її прохання районний суд не викликав усіх свідків. Вона обізвала його "сука що ти робиш, у тебе хвора спина."

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить розглянути її апеляційну скаргу без її участі, так як більше 10 років не працює, через відсутні робочі місця у селі і не має коштів для поїзди в апеляційний суд.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Суддя суду першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 245 КУпАП, всебічно, повно і обєктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так як відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, які суд першої інстанції дослідив під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії КД № 012607 (а.с.1), рапортом старшого інспектора Устинівського ВП Бобринецького ВП ГУНП в області ОСОБА_4 (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 (а.с. 6), свідка ОСОБА_6 (а.с. 7), ОСОБА_7А.(а.с. 8), ОСОБА_8 (а.с. 9), ОСОБА_9 (а.с. 10), відповідно до яких ОСОБА_2 20 липня 2016 року біля 11 год. 00 хв. на вул. Шкільній в с. Лебедине Устинівського району Кіровоградської області, під час зауважень сину ОСОБА_3 висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, чим вчинила дрібне хуліганство.

Крім того, ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі підтверджує обставини, які мали місце 20 липня 2016 року біля 11 год. 00 хв.

При цьому, апеляційні вимоги ОСОБА_2 стосовно того, що її близькі родичі не звертались до працівників полії, а тому відсутні склад злочину, апеляційний суд не враховує, оскільки відповідальність за ст. 173 КУпАП наступає у разі нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що помякшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2016 року про притягнення останню до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_10