П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Старовойтова С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 01 вересня 2016 року о 00 годин 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «KIA Cerato» державний номер НОМЕР_1, по бульвару Перова, 19-А, в місті Києві, не надав дорогу транспортним засобам, що завершували рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Geely Emgrand 8» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 1.5, 2.3 «б», 16.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні 23.09.2016 року ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 01.09.2016 року приблизно о 00 годин 50 хвилин він здійснював поворот ліворуч на перехресті по бульвару Перова в м. Києві. Коли він виїхав на середину перехрестя, то не помітив, на який саме сигнал світлофору він виїхав, тому спочатку він призупинився, а коли почав знову рух, то відбулося зіткнення з автомобілем «Geely Emgrand 8» державний номер НОМЕР_3 Також він додав, що жодних правил дорожнього руху він не порушував, а ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2

В судове засідання 14.11.2016 року ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в судовому засіданні під розписку, про причини не явки суд не повідомив, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Допитаний в судовому засідання водій автомобіля «Geely Emgrand 8» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснив, що 01.09.2016 року приблизно о 00 годин 50 хвилин він рухався на своєму автомобілі по бульвару Перова. На перехресті бульвару Перова та вулиці Стальського, яке було регульоване, горів зелений сигнал світлофору, тому він, не зупиняючись, продовжував рух прямо через перехрестя. Коли він виїхав на середину перехрестя, в його автомобіль в'їхав водій ОСОБА_1 на автомобілі «KIA Cerato» державний номер НОМЕР_1. Також він додав, що водій ОСОБА_1 в той вечір перебував в стані алкогольного сп'яніння, на підтвердження додав копію постанови суду. Також ОСОБА_2 пояснив, що рухався на дозволений сигнал світлофору, жодних правил дорожнього руху не порушував, а в ДТП винен водій ОСОБА_1, оскільки при повороті ліворуч на перехресті, він був зобов'язаний пропустити транспортні засоби, які рухаються прямо.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 01.09.2016 року приблизно о 00 годин 50 хвилин я стояла на перехресті бульвару Перова та вулиці Стальського і чекала зеленого сигналу світлофору для пішоходів, як раптово зіткнулися два автомобілі білого кольору. Також свідок зазначила, що з кожного з автомобілів вийшли водії та почали розбиратися між собою, а вона пішла далі по своїм справам.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2, покази свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40? КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40?, 124, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 гривень 60 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: