Справа № 308/7193/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2016.

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №459883 від 07.07.2016 та постанови судді від 03.10.2016 вбачається, що 07.07.2016, о 01 год. 30 хв. у м. Ужгороді по вул. Собранецькій, б/н, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння рук). Від проходження огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Драгер» на місці зупинки та в закладі охорони здоровя ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду від 03.10.2016 скасувати, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Указує на те, що не був присутній при проголошення постанови, а її копію ОСОБА_2 отримав поштою 10.10.2016. Уважає постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Посилається на те, що, визнаючи ОСОБА_2 винним у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не було взято до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера через свої

-2-

релігійні погляди, і не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя. Для підтвердження пояснень ОСОБА_2 та спростування неправдивих показів свідка ОСОБА_3 та інспектора Готра О.В., стороною захисту було подано клопотання про витребування відеозапису даної події, однак суд відкрито проігнорував таке клопотання, що свідчить про однобічність розгляду справи. Крім того, посилається на те, що судом не було допитано всіх свідків по справі, зокрема, свідка ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд розглядає справу у відсутності правопорушника та його захисника адвоката ОСОБА_1, які належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги, заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має з таких підстав.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи, і вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а її копія протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З наявного в матеріалах справи супровідного листа (а. с. 29) убачається, що копія постанови направлена ОСОБА_2 06.10.2016, що дає підстави вважати, що доводи апелянта про отримання ОСОБА_2 копії постанови 10.10.2016 є слушними.

Ураховуючи те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав після 06.10.2016, апеляційний суд уважає, зазначені обставини перешкодили останньому та його представнику ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, у звязку із чим причини пропуску строку визнаються поважними, тому доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають задоволенню, а строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова є необґрунтованою, та такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, задоволенню не підлягають із таких підстав.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 07.07.2016, о 01 год. 30 хв. у м. Ужгороді по вул. Собранецькій, б/н, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння рук). Від проходження огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Драгер» на місці зупинки, та в закладі охорони здоровя ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, а тому своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).

-3-

З указаного протоколу також, убачається, що ОСОБА_2 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обовязки йому розяснено, зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані правильні. Крім того, в указаному протоколі ОСОБА_2 надав пояснення про те, що, перебуваючи на словацькому кордоні, він знаходився в автомобілі на місці водія, і до нього підійшов інспектор поліції, який вимагав пройти тест на стан алкогольного спяніння, однак на виявлення алкоголю він погодився лише здати кров, після чого поліцейські відвезли його до лікаря.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали інспектору патрульної поліції роти №1 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачево., убачається, що 07.07.2016, о 02 год. 15 хв. були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_2 і, що в їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану спяніння, що ними було засвідчено підписами в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 459883. Ці пояснення свідок ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні (а. с. 2, 3).

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що за вчинення ОСОБА_2 07.07.2016, о 01 год. 30 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а. с. 4).

З рапорту, який інспектор патрульної поліції роти №1 батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачево написав на адресу начальника УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_5, убачається, що 07.07.2016, о 01 год. 30 хв. нею було зупинено ТЗ Mercedes-Benz GL 450, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2. Указаний водій на вимогу зупинитись здійснив зупинку на стояні без порушень ПДР України. На вказаного водія в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У звязку з тим що вищевказаний ТЗ не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху та був припаркований згідно Правил дорожнього руху України, нею було прийнято рішення тимчасово не затримувати такий, а водія було усно попереджено про недопущення керування ТЗ до повного витверезіння (а. с. 5).

Надані під час розгляду справи судом першої інстанції пояснення інспектора поліції ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_3 повністю узгоджуються з наявними та наведеними вище доказами.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і винуватість останнього у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що, визнаючи ОСОБА_2 винним у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не було взято до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера через свої релігійні погляди, і не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, відхиляються як такі, що жодним чином не спростовують висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, і є безпідставними, а його пояснення визнаються такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

-4-

Доводи апеляційної скарги про те, що суд відкрито проігнорував клопотання сторони захисту про витребування відеозапису події, що свідчить про однобічність розгляду справи, спростовуються матеріалами справи, зокрема, тим, що суддею направлявся запит до УПП у м. Ужгород та Мукачево про надання суду диску з відеозаписом адміністративного правопорушення, яке мало місце 07.07.2016 за участі ОСОБА_2 (а. с. 19). Строк виконання запиту суддею встановлено до 03.10.2016, однак до вказаного строку жодної відповіді щодо вказаного запиту до суду не надійшло.

При цьому, ураховується те, що на вимогу від 07.11.2016 про надання апеляційному суду вищезгаданого диску від начальника УПП в м. Ужгород та Мукачево 15.11.2016 до апеляційного суду надійшов лист, з якого вбачається, що відеозаписи за 07.07.2016 щодо ОСОБА_2 не можуть бути надані, оскільки вони відсутні через неможливість подальшого зберігання. Указане, у свою чергу, позбавляє апеляційний суд можливості перевірити правдивість пояснень ОСОБА_2.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачево капрал поліції ОСОБА_6 була упереджена при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу, що в неї були підстави фальсифікувати такий, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. У звязку із чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3В, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, були підстави для його обмови, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

З урахуванням вищенаведеного, такими, що не спростовують висновок судді про порушення ОСОБА_2 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, і є безпідставними, визнаються й доводи апеляційної скарги про те, що судом не було допитано всіх свідків по справі, зокрема, свідка ОСОБА_4.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суддею суду першої інстанції ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн., є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не встановлені, у звязку із чим, доводи апеляційної скарги щодо невинуватості ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП задоволенню не підлягають, а постанова судді суду першої інстанції визнається законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

-5-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу, яку подав захисник - адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2- задовольнити частково.

Поновити захиснику - адвокату ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2016, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн., та стягнення судового збору в розмірі 275,60 грн., залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя :