Справа № 502/322/16-п
ПОСТАНОВА

25 лютого 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді директора ДП «Трансервіс», інвалідність відсутня, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, якому розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

В матеріалах, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області, в ході перевірки ДП «Трансервіс», головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, вказано, що 03.02.2016 року в м. Кілія Одеської області, директором ДП «Трансервіс», ОСОБА_2, порушено законодавство про працю, оплату праці, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, що засвідчено актом перевірки від 03.02.2016 року № 15-18-010/0065.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві встановлено:

-в порушення вимог ст. 96 КЗпП України, ч. З ст. 6 Закону України «Про оплату праці» посадові оклади на підприємстві встановлені без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Так, відповідно до штатного розпису, введеного в дію з 01.09.2015р., посадові оклади директора, головного бухгалтера, встановлені на рівні мінімального розміру заробітної плати і становить -1378,0 грн., що порушує вимоги статті 96 КЗпП України.

- на підставі представлених відомостей нарахування заробітної плати встановлено: директору та головному бухгалтеру підприємства не нараховується індексація заробітної плати, з вересня 2015 р по січень 2016р., що не відповідає вимогам статті 33 Закону України «Про оплату праці»;

- в порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України ,Про оплату праці щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата на Підприємстві виплачується з порушенням строків, на протязі 2014-2015 р. заробітна плата виплачувалась нерегулярно. Так, заробітна плата за грудень 2014 р. виплачена 03.02.2015 р. (видатковий касовий ордер № 5 від 03.02.2015 р.), заробітна плата лютий 2015 р. виплачена від 19.03.2015 р. (видатковий касовий ордер № 14 від 19.03.2015 р.), заробітна плата липень 2015 р. виплачена від 18.09.2015 р. (видатковий касовий ордер № 31 від 18.09.2015 р.), тобто виплата здійснюється з порушенням термінів, встановлених чинним законодавством (копії відомостей про виплату грошей заробітної плати додаються), що суперечить вимогам ч. І статті 115 КЗпП України та статті 24 ЗУ «Про оплату праці»;

- на підприємстві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки за три дні до її початку. Так, головному бухгалтеру ОСОБА_3 надано щорічну відпустку з 08.12.15р. (Наказ від 01.12.2015 р. № 2 - К), проте виплату заробітної плати за весь час відпустки проведено 15.12.15р. (видатковий касовий ордер №37 від 15.12.2015 р);

- на підставі шити нарахування заробітної плати Підприємства за період з 01.05.2014 р. по 31.12.2015 р. встановлено: працівникам ОСОБА_4, ОСОБА_2 з травня 2014 року по червень 2014 року не проводилось нарахування та оплата індексації заробітної плати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги. В липні 2014 року здійснено донарахування та виплата індексації заробітної плата без урахування компенсації працівникам, які втрата частину заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати (оскільки індексація є частиною заробітної плати), що призвело до порушення вимог статті 34 Закону України « Про оплату праці».

Правопорушник, ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП визнав повністю та суду пояснив,що він усі зауваження та порушення врахує та не буде більше допускати порушення Закону.

Окрім визнання своєї вини, факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 та його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом № 15-18-0108/0039 від 03.02.2016 року, про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП, (а. с. 4);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-18-0108/0039 (а. с. 6);

Суд,вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали, вважає що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, доведена, та кваліфікує дії правопорушника, ОСОБА_2, за ст. 41 ч. 1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, не забезпечення достовірного бухгалтерського обліку та витрат на оплату праці в установленому порядку.

Обставиною що помякшує відповідальність, ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КпАП України суд визнає: щире розкаяння винного. Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій,особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34,35,41 ч.1 , 268, 283, 284 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1