Справа № 337/4102/16-п
Провадження № 3/337/1224/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Г.Є. розглянувши матеріали по протоколу АП2 № 316432, що надійшли з УПП у м.Запоріжжі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м.Запоріжжі, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч.1 КУпАП України,

в с т а н о в и л а :

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 25.10.2016 року, о 09 годині 45 хвилин, рухаючись по автотрасі Запоріжжя-Біленьке на 5 км. керував автомобілем Опель вектора, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння кінцівок пальців рук) від нестійка хода, порушення мови), від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «DRAGER Alcotest-6810» та у медичному закладі відмовився у присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоївши правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 вони 25.10.2016 року були запрошені працівниками поліції у якості свідків, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив як та при яких обставинах скоїв дане правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Постанови від 23.12.2005 року N 14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12. 2008 року N 18, п.27 визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КпАП, судам слід враховувати, що сп'яніння може бути як алкогольним, так і наркотичним. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно з пунктом 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до пункту 7 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.. 130 ч.1 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків. Від проходження медогляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що також вбачається із складеного протоколу.

Враховуючи вищевказане, суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КУпАП України, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з довідки підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС ОСОБА_6 повторності за ст.130 КУпАП не має (а.с.2).

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

27 липня 2016 року набав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість», згідно якого до абзацу другого частини першої ст. 130 КУпАП внесено зміни, а саме дії передбачені частиною першої ст. 130 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2016 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1378 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у доход держави у розмірі 275 грн. 60 коп.

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.