Справа № 163/2327/16-п
Провадження № 3/163/1562/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши направлені Любомльським ВП ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії АП1 №994044 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 Д, в с.Вишнів Любомльського району Волинської області, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС 919178, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 11.03.2004 року, -

в с т а н о в и л а:

Поліцейським СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 17.09.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №994044 про те, що ОСОБА_1 16.09.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номерний знак LCH32397, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком ТМО Любомльського та Шацького районів №271, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту вказаного протоколу слідує, що ОСОБА_1 з інкримінованим йому правопорушенням не погодився, про що засвідчив власноручним підписом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення також не визнав, мотивуючи тим, що у стані алкогольного спяніння автомобілем він не керував. По суті обставин складеного протоколу пояснив, що того дня він з дружиною, повертаючись автомобілем з ОСОБА_4, заїхали у кафе, що на першій АЗС після митного поста «Ягодин», щоб поїсти, де зустріли знайомих. Дружина залишилась у кафе, а він поїхав на іншу АЗС заправити автомобіль пальним. Щоб дістатись до даної АЗС йому необхідно було проїхати чергу автомобілів, які стояли до митного контролю. На його прохання до однієї жінки - водія, яка стояла у даній колоні автомобілів, відїхати та дати йому дорогу для проїзду, остання відмовила, у звязку із чим між ним та вказаною жінкою, а також її знайомою, яка слідувала разом з нею, виник конфлікт, в ході якого він висловлювався в адресу останніх нецензурними словами. Повернувшись у кафе до дружини, будучи знервованим внаслідок цього інциденту, випив горілки, при цьому, до даного моменту спиртного в той день взагалі не вживав. Для слідування автомобілем додому за кермо сіла його дружина, так як він уже випив алкоголю, тому сам сів на заднє сидіння авто. З незрозумілих причин їх автомобіль був зупинений працівниками поліції, які «витягнули» його з транспортного засобу та повезли в лікарню, де й склали відносно нього даний протокол, незважаючи на його пояснення про те, що після вживання алкоголю за кермо автомобіля він не сідав. В цей час до лікарні підїхала його дружина, яка на вимогу працівників поліції надала його посвідчення водія. Крім цього вказав, що свідків, які зазначені в протоколі, у лікарні не було.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказала, що працівниками поліції не зібрано у матеріалах справи та не надано суду в ході судового розгляду належних доказів на ствердження винуватості її підзахисного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку із чим просила провадження у справі відносно останнього закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, її захисника, показання свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що протокол серії АП1 №994044 від 17.09.2016 року був складений у присутності свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Однак, зазначені свідки, будучи допитаними в суді під присягою, факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння під час конфліктної ситуації, створеної останнім за викладених ним обставин, після якої ОСОБА_1 сів за кермо та поїхав, не підтвердили. Дані свідки засвідчили, що ОСОБА_1 у виниклій ситуації дійсно був збуджений та його поведінка була неадекватною, оскільки останній кричав, сварився, в нецензурній формі їх ображав, штовхав їх автомобіль, що непритаманно тверезій людині, але, перебуваючи від останнього на відстані 0,5 м., запаху алкоголю від нього не відчули. Через таку неадекватну поведінку ОСОБА_1 свідком ОСОБА_5 в телефонному режимі було викликано працівників поліції, які прибули на місце конфлікту через 15 хвилин після виклику, тобто приблизно о 22:15 год. Про обставини, які мали місце в лікарні, їм нічого не відомо, оскільки в медичному закладі вони не були. Про проведення освідування відносно ОСОБА_1 чи перевірку його на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» їм також нічого не відомо та очевидцями таких фактів вони не були.

Такі показання свідків обєктивно узгоджуються з рапортом чергового Любомльського ВП ГУНП у Волинській області від 16.09.2016 року, у якому зафіксовано те, що 16.09.2016 року о 21:57 год. в чергову частину зі служби «102» каналами електронного звязку надійшло повідомлення по факту звернення громадянки ОСОБА_5 про те, що на пункті пропуску «Ягодин» водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. LCH32397, на думку заявниці, знаходиться в стані алкогольного спяніння та створює конфліктні ситуації.

Отже, повідомлення від ОСОБА_5 в чергову частину поліції надійшло 16.09.2016 року о 21:57 год., на місце конфліктної ситуації працівники поліції прибули о 22:15 год., а керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, згідно протоколу, останньому інкримінується приблизно о 21:30 хв. цього ж дня.

Показаннями свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стверджено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння у їх присутності за допомогою спеціальних технічних засобів на місці не проводився.

Допитаний в якості свідка інспектор СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7, який прибув на місце події (конфліктної ситуації) спільно з поліцейським ОСОБА_3, на виклик ОСОБА_5, показав, що по прибуттю особисто він відбирав пояснення у заявниці, а ОСОБА_3 у цей час зупинив автомобіль, з якого водій та пасажири почали втікати. При цьому, хто був за кермом даного автомобіля свідок дав суперечливі показання, першочергово вказавши, що не бачив хто саме був за кермом, оскільки було темно та він не бачив того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, однак в подальших показаннях даний свідок ствердив, що за кермом був саме останній. Також показав, що огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння на місці не проводився через відсутність спеціальних технічних засобів та протокол відносно останнього складався в лікарні після проведення його освідування.

Як вбачається з матеріалів справи, письмові пояснення у громадянок: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбирав інспектор Ткачук В.А. 16.09.2016 року, а у громадянки ОСОБА_8 дружини ОСОБА_1М,. цього ж дня, 16.09.2016 року, - поліцейський ОСОБА_3

Разом з цим, з матеріалів справи встановлено, що для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 було затримано лише о 00:05 год. 17.09.2016 року.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ТМО Любомльського і Шацького районів від 17.09.2016 року за №271 та відповідного акту медичного огляду від 17.09.2016 року за №271, який щодо ОСОБА_1 проводився о 01:50 хв. 17.09.2016 року, слідує, що останній у вказану годину та дату перебував у стані алкогольного спяніння, що встановлено з його зовнішніх ознак та особистих пояснень.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року за №1452/753 (далі Інструкція), передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Виходячи із встановлених на підставі показань свідків та письмових доказів у справі обставин, слід дійти висновку, що відлік часу (двох годин) для доставки ОСОБА_1 у заклад охорони здоровя слід відраховувати з моменту прибуття працівників поліції, тобто з 22:15 год.

Натомість, причини затримання ОСОБА_1 лише о 00:05 год. 17.09.2016 року є незрозумілими, як і незрозумілим є його місце знаходження у період з моменту прибуття працівників поліції до затримання, оскільки дружина останнього постійно перебувала поряд з ним та пояснення у неї поліцейським, який здійснював затримання ОСОБА_1, відбирались саме 16.09.2016 року, а не 17.09.2016 року, та правопорушення, яке інкримінується йому згідно протоколу, мало місце 16.09.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв., а не в межах часу його затримання.

Отже, враховуючи, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено лише о 01:50 год. 17.09.2016 року, тобто після спливу вказаного часу, тому висновок та акт медичного огляду від 17.09.2016 року за №271 не можуть слугувати допустимим доказом його винуватості в інкримінованому йому правопорушенні.

Допитані в якості свідків: дружина ОСОБА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яка перебувала в кафе з останніми, після чого слідувала разом з ними в автомобілі марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. LCH32397, підтвердили пояснення ОСОБА_1, зокрема й у тій частині, що останній під час зупинки автомобіля поліцейським за кермом не перебував, сидів на задньому сидінні, а в якості водія слідувала саме його дружина ОСОБА_8

Крім цього, свідок ОСОБА_8 ствердила, що її чоловік ОСОБА_1 під час конфліктної ситуації, що виникла на території пункту пропуску в черзі колони автомобілів до митного контролю, був тверезим та лише після цього, будучи знервованим, вживав алкоголь. Щодо її письмових пояснень, наявних у матеріалах справи, вказала, що дані пояснення писав сам поліцейський, а вона їх лише підписала, при цьому у їх зміст не вникала.

Поліцейський СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 на неодноразові виклики через керівництво даного відділу поліції в суд жодного разу не зявився, а тому перевірити (підтвердити чи спростувати) такі показання свідка ОСОБА_8, а також усунути ряд виявлених у справі невідповідностей та суперечностей, суд позбавлений можливості.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Складеним протоколом серії АП1 №994044 від 17.09.2016 року, ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння 16.09.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв.

Натомість, керування ОСОБА_1 автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. LCH32397, у стані алкогольного спяніння у вказані дату та годину, жодним дослідженим судом доказом не підтверджено: ні показаннями свідків, ні матеріалами справи.

Додані до справи документи в судовому засіданні знайшли своє спростування в повному обсязі.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол ґрунтується виключно на поясненнях: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були очевидцями керування останнім автомобілем 16.09.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв., його дружини ОСОБА_8, однак вказані свідки в судовому засіданні не підтвердили фактів, викладених у протоколі, а також висновку медичного огляду щодо ОСОБА_1, який визнаний судом недопустимим доказом.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, дають підстави для висновку про відсутність події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 за вищевказаним протоколом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №994044 від 17.09.2016 року, посвідчення водія серії ВАА №812494 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_10