АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/693/16 Головуючий у І-й інстанції - Онопченко Ю.В.
Справа № 216/4694/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_3,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 03 вересня 2016 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_2 проводила господарську діяльність у сфері надання в оплатну аренду квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 без реєстрації як суб'єкта господарювання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, справу відносно неї закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку із однобічністю, невідповідністю висновків суду викладених у постанові фактичним обставинам справи, неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, порушенням норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2, підтримав в повному обсязі доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Вислухавши адвоката ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, судом першої інстанції, недотримано вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення і висновків суду які не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови судді, суд вказав лише зазначені дані протоколу щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення та перелічені інші докази долучені до протоколу без їх належної оцінки та зроблено судом висновок про порушення останньою ч. 1 ст. 164 КУпАП, що не ґрунтуються безсумнівно на доказах, які містяться в матеріалах справи та суперечать їм.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП, настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

В свою чергу, згідно з ч. ч.1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ст.55 ч.ч.1, 2 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 479017 від 07 вересня 2016 року, ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за надання в оплатну оренду квартиру без реєстрації як суб'єкта господарської діяльності, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 03 вересня 2016 року здійснювала надання в оплатну оренду квартиру АДРЕСА_1.

Однак, згідно наданої до апеляційної скарги копії закордонного паспорту і наявність в них відмітки ОСОБА_2 3.09.2016 року не знаходилася в України і прилетіла до України з Канади тільки 07.09.2016 року, що спростовує встановлення судом першої інстанції вчинення нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення при зазначених вище обставинах. Дані обставини і суперечності судом не з'ясовні.

З урахуванням наведеного та того, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА 479017 від 07 вересня 2016 року та додані до нього матеріали не містять даних та підтвердження про те, що ОСОБА_2 здійснював самостійну, ініціативну, систематичну діяльність з надання послуг з надання в оплатну оренду нерухомості без реєстрації як суб'єкта господарської діяльності, приходжу до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 є суб'єктом господарювання та може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка регулює суспільні відносини саме у сфері господарської діяльності.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, щодо відсутності події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи позбавляє апеляційний суд дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, відносно якої складено протокол, що виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_2 за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу_адміністративного_правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_2, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко