Справа № 453/943/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 33/783/732/16 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі:

Головуючого - судді Михалюка В.О.

за участю прокурорів - Никеруя А.С. та Дейнеки О.Б.,

правопорушника - гр. ОСОБА_1,

захисника - адвоката Максимишин І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Максимишин І.Б, на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Сколівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на нього у відповідності до ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, обіймаючи посаду голови Сколівської районної державної адміністрації Львівської області (Розпорядження Президента України № 150/2015-рп від 10.02.2015 року), будучи державним службовцем V-го рангу III - ї категорії, тобто, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та служби, вимогам статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом, що зумовлений сімейними стосунками та службовими повноваженнями, не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям розпорядження № 80к від 25 березня 2016 року «Про проведення службового розслідування» стосовно затвердження термінів проведення та складу комісії з проведення службового розслідування відносно свого рідного брата ОСОБА_3, перед затвердженням «Акту службового розслідування факту несвоєчасного подання декларації» від 08 квітня 2016 року, проведеного відносно його рідного брата ОСОБА_3 та перед прийняттям розпорядження № 93к від 08 квітня 2016 року «Про затвердження акту службового розслідування» проведеного відносно його рідного брата ОСОБА_3.

Крім цього, ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови Сколівської районної державної адміністрації Львівської області, будучи державним службовцем V-го рангу ІІІ-ї категорії, тобто, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та служби, вимогам статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вживши заходів з запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом, що зумовлений сімейними стосунками та службовими повноваженнями, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті розпорядження № 80к «Про проведення службового розслідування» про затвердження складу комісії з проведення службового розслідування відносно свого рідного брата ОСОБА_3 із числа осіб безпосередньо підпорядкованих ОСОБА_1, а також при затвердженні 08 квітня 2016 року в умовах реального конфлікту інтересів з порушенням вимог статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», «Акту службового розслідування факту несвоєчасного подання декларації», чим порушив вимоги підпункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

На постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Максимишин І.Б. подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з винесеною постановою, вважає її безпідставною, необґрунтованою та незаконною, прийнятою з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не грунтується на повному, всебічному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Зазначає, що суд першої інстанції не встановив наявність або відсутність сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що зумовлює та підтверджує реальний конфлікт інтересів. Крім цього, вони не перебувають в безпосередньому підпорядкуванні та будь-якої суперечності між особистими майновими, немайновими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями немає.

Просить дану постанову судді скасувати та закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні гр. ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Максимишин І.Б., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили постанову скасувати, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 172 КУпАП, що підтверджується протоколом про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, № 49 від 15 липня 2016 року, копіями розпоряджень № 80-к та додатку до нього від 25 березня 2016 року та № 93-к від 08 квітня 2016 року, копією акту службового розслідування від 06 квітня 2016 року, наказами про призначення ОСОБА_1 головою Сколівської районної адміністрації, Положенням про Сколівський районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), з якого вбачається, що такий підпорядкований безпосередньо Сколівській районній адміністрації, копією посадової інструкції директора Сколівського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), довідкою про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються рідними братами, та іншими доказами, яким суддя відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку і навів у постанові.

При цьому, порушення норм матеріального права при розгляді судом першої інстанції, на думку апеляційного суду, допущено не було.

А тому апеляційний суд не приймає до уваги та відхиляє зазначене в апеляції захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Максимишин І.Б. твердження про те, що в діях правопорушника відсутні подія та склад вищезгаданих адміністративних правопорушень.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ж із ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

А як вбачається з матеріалів справи матеріали, які слугували підставою проведення перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, та в яких був зазначений факт можливого скоєння ОСОБА_1 корупційних правопорушень, поступили в управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, яке і займалося проведенням перевірки та складало вищезгаданий протокол про адміністративні правопорушення, 13 квітня 2016 року. Перевірка ж фактів, зазначених у даному протоколі, розпочалася лише 22 червня 2016 року, тобто більше як через два місяці після отримання згаданих матеріалів, та тривала до 15 липня 2016 року, тобто до дня складання протоколу про адміністративні правопорушення. Фактично перевірка даного факту тривала 23 дні.

Рішення ж суддею по даній справі прийнято 22 вересня 2016 року, тобто більше як через п'ять місяців з дня надходження матеріалів до управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України та отримання ними відомостей про можливе скоєння ОСОБА_1 корупційних правопорушень.

А тому, на підставі викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що в даному конкретному випадку день складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення не може вважатися днем виявлення даних правопорушень, та вважає, що на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення на правопорушника адміністративного стягнення, навіть якщо на перевірку матеріалів, які слугували підставою проведення перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, та в яких був зазначений факт можливого скоєння ОСОБА_1 корупційних правопорушень, потрібен був місяць, а не 23 дні, як вданому випадку.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що постанову судді по даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження по даній справі закрити у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, частково задоволивши тим самим апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Максимишин І.Б.

Керуючись ст. 294 та п. 7 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Максимишин І.Б. задоволити частково.

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП, тобто у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Михалюк