ПОСТАНОВА
іменем України
31 жовтня 2016 року Справа № 655/671/16-п

Суддя Горностаївського районного суду Херсонської області Шумило О.М. розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Бахмутського відділу головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Горностаївка, Херсонської області, інформація про ідентифікаційний номер облікової картки платника податків фізичної особи в матеріалах справи відсутня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого солдата в/ч п п 2830 командира відділення ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2016 року о 18 год. 40 хв. на автошляху Покровське Бахмут Михайлівка 52км +100м ОСОБА_1 керуючи автомобілем «АUDI F4» номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширена зіниця ока, яке не реагувало на світло, млява мова) від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

Судові повістки були направлені за адресою, яку ОСОБА_1 надав при складенні протоколу - АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками поштового відділення та про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання (служит в АТО).
Крім того, про кожне судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання повідомлення на мобільний телефон який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та інформуванням його у телефонному режимі після першого судового засідання про час та місце розгляду справи.
З огляду на вказані обставини та позицію ОСОБА_1 , яка свідчить про фактичне ігнорування викликів до суду та затягування строків розгляду протоколу з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Саме про унеможливлення розгляду протоколу відносно нього свідчить також те, що при складанні протоколу ОСОБА_1 повідомив адресу, за якою фактично судові повістки не отримує. Також суд бере до уваги те, що у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до ст.268 КУпАП суд доходить висновку, що справа має бути розглянута за відсутності правопорушника та вирішена на підставі наявних в ній доказів.

Зокрема, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 899561 від 06.10.2016 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- письмовими поясненнями свідків щодо часу, місця, способу порушення ПДР, які відповідають даним відображеними в протоколі про адміністративне правопорушення;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 який визнав себе винним доданих до протоколу.

Інформації щодо оскарження протоколу про адміністративне правопорушення та будь-яких висновків про незаконність дії працівника поліції ОСОБА_2 до суду не надано.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив що відповідно до п. 2.5.Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом в стані наркотичного сп`яніння, що свідчить про свідоме грубе порушення громадянином ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Враховую вищевикладене, керуючись ст.33, ч. 1 ст.130, 280 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнути судовий збір у розмірі, що становить 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На підставі положень п.п. ґ п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802) реєстраційний номер облікової картки платника податків/серія і номер паспорта не зазначається в постанові у справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вона винесена без участі особи.
Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.
Суддя О.М. Шумило