Дата документу 10.11.2016 Справа № 554/8695/16-п
Справа № 554/8695/16-П
Провадження № 3/554/2288/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. 2-й Лиман Решетилівського району Полтавської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний код не відомий, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

14 жовтня 2016 року, близько 02 год., порушник ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом по дворовій території біля будинку № 52 по вулиці К. Шосе в м. Полтава, в порушення п. п. 10.1, 10.9 та 2.10 Правил дорожнього руху України (далі - Правил) не впевнився в безпеці виконання свого маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Пежо Боксер» д. н. з. ВІ 8248 ВХ, який належить потерпілому ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після скоєння наїзду на вказаний автомобіль порушник залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не зявився та подав заяву про розгляд справи без його участі, в звязку з чим суд розглядає справу за його відсутності.

Під час складення протоколу ОСОБА_1 визнавав свою вину у вчиненні ДТП, пояснення про що було досліджено в суді (а. с. 4), яке суд приймає до уваги як доказ по справі.

Крім визнання порушником своєї вини у вчиненні ДТП, його винуватість у цьому підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які були перевірені в ході судового розгляду справи.

Так, потерпілий ОСОБА_2, чиї показання були досліджені в суді (а. с. 3), підтвердив факт скоєння порушником ДТП за вищевикладених обставин.

В ході огляду місця ДТП зафіксований факт його вчинення, місце зіткнення та розташування автомобілів на ньому, про що свідчить схема до протоколу огляду місця події (а. с. 2), яку суд приймає до уваги як доказ по справі.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд, крім наведеного вище, виходить також з змісту п. п. 10.1, 10.9 та 2.10 Правил, якими встановлено:

- п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.9 «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»;

- п. 2.10 «у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г`) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з предявленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; є) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати обїзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки)».

Ці вимоги Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 були грубо порушені, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1, порушивши п. п. 10.1, 10.9 та 2.10 Правил, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Діями, що виразилися в залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, порушник ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил, ступінь його вини, поведінку під час ДТП та після нього, і вважає, що на нього повинно бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Накладаючи стягнення суд керується положеннями статті 36 КУпАП, згідно з якою при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ч. 1). Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2).

Виходячи з наведеного, суд визначає остаточне стягнення, визначене в санкції статті 124 КУпАП, оскільки правопорушення, передбачене цією нормою, являється більш серйозним з числа вчинених.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 36, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП та піддати його адміністративному:

за статтею 122-4 КУпАП у виді штрафу п'ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.;

за статтею 124 КУпАП у виді штрафу двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до статті 36 КУпАП остаточне стягнення визначити відповідно до санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 275,60 грн. на користь держави (УДКСУ у м. Полтава, , ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, розрахунковий рахунок 0005, код класифікації 22030001, код ЄДРПОУ суду 02886195).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко