АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участі захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року, інший учасник ДТП, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі, не вказуючи при цьому, з яких підстав.

Як зазначає апелянт, рішення суду першої інстанції винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що виразилось в однобічному та неповному з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, неповному дослідженні доказів та їх неналежній оцінці. Зокрема, ОСОБА_4 не погоджується з висновками судді суду першої інстанції про те, що велосипедист не відноситься до учасників дорожнього руху та не являється суб'єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Також, на думку апелянта, винуватцем ДТП був саме велосипедист ОСОБА_2, який рухався на велосипеді по тротуару, що заборонено п.6.6 ПДР, зі значною швидкістю, котра за розрахунками ОСОБА_4 становила близько 18-20 км/год., про що свідчить гальмівний шлях велосипеда, який складає 4 метри 20 сантиметрів. Сам він, керуючи автомобілем НОМЕР_2, виїхав з прибудинкової території по вул. Жилянській, 88, та, пропустивши пішоходів, які йшли тротуаром, під'їхав до кінця тротуару і зупинився перед проїзною частиною, чекаючи поки проїдуть транспорті засоби, що рухалися по ній. Проте через 10-15 секунд після зупинки його автомобіля перед проїзною частиною, він почув різкий звук гальмування та відчув удар в праву передню частину автомобіля велосипеда під керуванням ОСОБА_5

Представник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5- ОСОБА_3 19 вересня 2016 року подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить повернути ОСОБА_4 апеляційну скаргу, обґрунтовуючи це тим, що той не є власником пошкодженого автомобіля «Субару», не являється особою, якій завдано шкоду адміністративним правопорушенням, а тому не може бути потерпілим по справі. Крім цього, вказує, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, а постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2016 року постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 залишено без змін. Також зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження закривається за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, який минув 01.09.2016 року, та що апелянтом не наведено жодних підстав для прийняття рішення, зазначеного в його апеляційній скарзі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який заперечував проти поданої апеляційної скаргита просив повернути її особі, яка її подала, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та вмотивованою, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позиція захисника ОСОБА_3 про повернення апеляційної скарзі особі, яка її подала, не ґрунтується на положеннях ст.269 КУпАП України, згідно якої потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. ОСОБА_4 керував на законних підставах автомобілем НОМЕР_1, який отримав пошкодження під час ДТП, тобто являвся володільцем цього автомобіля, і в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 може користуватись правами потерпілого, в тому числі і подавати апеляційну скаргу на постанову судді.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 був належним чином, телефонограмою, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду та від нього не надійшло ніяких клопотань щодо перенесення розгляду справи, розгляд апеляційної скарги проведений без його участі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя суду першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходив з того, що велосипед, хоч і відноситься до транспортних засобів, проте у розумінні ст.124 КУпАП таким не являється, оскільки приводиться в рух не двигуном, а мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. Також, за висновками судді, суб'єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія, а велосипедист взагалі не охоплюється поняттям «учасник дорожнього руху» і не може нести відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Ці висновки судді суду першої інстанції суперечать вимогам законодавства України у сфері дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України «велосипед» є транспортним засобом, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому; учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередньо участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП України.

Як зазначено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду № 18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» суб'єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів , вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, зазначені вище висновки судді суду першої інстанції про те, що велосипедист не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковими, в зв'язку з чим постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2 слід скасувати та постановити нову постанову суддею суду апеляційної інстанції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 31 травня 2016 року о 17 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Жилянській, 88, рухався на велосипеді по тротуару та здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.п. 6.6 (в), 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, тобто здійснив дії передбачені ст. 124 КУпАП України.

На підтвердження винуватості велосипедиста ОСОБА_2 до протоколу про адміністративне правопорушення додані копія протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_4, згідно якого той при зіткненні з велосипедистом ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.10.2, 2.3 б ПДР(а.с.2), схема ДТП, згідно якої зіткнення автомобіля НОМЕР_1 з велосипедом відбулося на тротуарі, перед виїздом на проїзну частину і гальмівний шлях велосипеда становив 4,2 м (а.с.3), пояснення водія ОСОБА_6 та велосипедиста ОСОБА_2 (а.с.4,5).

Дослідивши дані докази, а також інші матеріали справи, суддя суду апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в діях велосипедиста ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до п. 10.2 ПДР, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром надати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Також, згідно з підпунктом б) пункту 2.3. Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дане ДТП і сталося внаслідок невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вище вимог ПДР, що встановлено постановою судді Голосіївського районного суду від 22 липня 2016 року, якою визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та згідно якої 31 травня 2016 року о 17 год. 35 хв. в м. Києві, на вул. Жилянській, 88, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з прибудинкової парковки, він не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2, який в цей час їхав на велосипеді по тротуару. Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року зазначена постанова залишена без змін.

Таким чином, дії велосипедиста ОСОБА_2, який 31 травня 2016 року о 17 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Жилянській, 88, рухався на велосипеді по тротуару та зіткнувся з автомобілем НОМЕР_1 не знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками, оскільки саме водій ОСОБА_4, не виконавши вимоги п.п.10.2, 2.3 б ПДР, створив умови для зіткнення з велосипедистом.

Та обставина, що велосипедист ОСОБА_2 рухався по тротуару, за відсутності велосипедної доріжки, по вул. Жилянській, 88 в м. Києві, не знаходиться у прямому причинному зв'язку з подією ДТП, як не знаходиться з нею і швидкість руху велосипедиста, з якою той рухався по тротуару, де перебували також і пішоходи. Наявність же гальмівного шляху колеса велосипеда довжиною 4,2м, безпосередньо перед зіткненням, свідчить про термінове гальмування велосипедистом після виїзду на тротуар, безпосередньо перед ним, автомобіля «Субару», яким керував ОСОБА_4, а не про велику швидкість велосипедиста, як на те посилається останній.

Враховуючи викладене, на переконання судді суду апеляційної інстанції, відсутні належні докази винуватості ОСОБА_2, як учасника дорожнього руху - велосипедиста, у допущенні інкримінованих йому порушень ПДР та у виникненні дорожньо-транспортної пригоди і справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко