Номер провадження: 33/785/774/16
Номер справи місцевого суду: 520/8181/16-п
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю. О.
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., в присутності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6, розглянувши апеляцію представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2016 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2016 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як зазначено у постанові суду, 15.03.2016 року о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота Авалон», д/н НОМЕР_1, рухаючись в м. Одеса по вул. Костанді зі швидкістю понад 60 км/год, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та з автомобілем НОМЕР_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.4, 12.3 «Правил дорожнього руху». За цим фактом співробітниками поліції стосовно водія ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №077971 від 02.07.2016 року.

В апеляції представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити справу на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки суд не дослідив належним чином докази по справі, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Твердження про те, що водій ОСОБА_2 перевищив швидкість руху, є безпідставними та недоведеними. ОСОБА_2 не міг передбачити дії водія ОСОБА_4, що виразилися у раптовій і несподіваній зміні напрямку руху її автомобіля. Апелянт вважає, що саме ОСОБА_4 не переконалась у безпечності свого маневру. Крім того, апелянт зазначає, що наданим ОСОБА_2 доказам суд не дав належної правової оцінки.

В письмових запереченнях на апеляцію представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні зазначеної апеляції, постанову суду залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апелянта є надуманими, безпідставними та не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляцію та стверджували, що ОСОБА_2 не порушував ПДР, маневр водія ОСОБА_4 по виконанню повороту ліворуч був несподіваним; пояснення ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які стверджували, що до ДТП призвело значне перевищення швидкості автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 та просили апеляцію залишити без задоволення; пояснення потерпілого ОСОБА_6, який також просив апеляцію залишити без задоволення, оцінивши досліджені докази та доводи апеляції, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи та постанови суду, в судовому засіданні суду першої інстанції було повно, всебічно та об'єктивно досліджено всі обставини справи: допитані всі учасники ДТП, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, досліджено матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, висновки автотехнічних досліджень та суд обґрунтовано прийшов до висновку про підтвердження вини ОСОБА_2 При цьому суд також обґрунтовано прийняв рішення про необхідність закриття провадження по справі, оскільки на момент її розгляду закінчився трьохмісячний строк з моменту скоєння правопорушення, передбачений ст. 38 КУпАП, на протязі якого на особу можливо накласти адміністративне стягнення. Таке рішення повною мірою відповідає вимогам ст.ст. 38, 247 п.7 КУпАП.

Так, як видно з постанови суду, в суді першої інстанції водій ОСОБА_2 пояснив, що рухаючись зі швидкістю 58-60 км/год. по вул. Костанді зі сторони вул. Фонтанська дорога в сторону вул. Люстдорфська дорога, він вирішив здійснити маневр обгону автомобіля «Ніссан», який знаходився від нього на відстані 15-10 м і був припаркований, для чого увімкнув сигнал лівого повороту і виїхав на зустрічну смугу руху. Але в момент, коли порівнявся з автомобілем «Ніссан», останній здійснив різкий маневр ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів. В результаті зіткнення він почав екстрено гальмувати, проте в'їхав в припаркований автомобіль «ВАЗ 2121».

В апеляційній скарзі також вказано, що ОСОБА_2 не міг передбачити дії водія ОСОБА_4, що виразилися у раптовій і несподіваній зміні напрямку руху її автомобіля.

В апеляційному суді ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення, а саме вказав на те, що рухаючись по вул. Костанді при видимості більше 300 метрів, він побачив справа припаркований автомобіль, два правих колеса якого знаходились на обочині, а два лівих на дорозі. Тоді він вирішив безпечно об'їхати цей автомобіль, а тому частково виїхав на зустрічну смугу руху і в момент, коли вже проїхав припаркований автомобіль приблизно на півкорпуса, відчув удар справа, почав гальмувати.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він в момент ДТП був в гаражі, а перед цим свій автомобіль припаркував біля свого тину на відстані 5 метрів від дороги. Почувши звук сильного удару, він вийшов на вулицю і побачив, що автомобіль «Тойота» вдарив його автомобіль в передню частину, притиснувши автомобіль задньою частиною до дерева. Удар був настільки сильним, що у його автомобіля «Нива» задня частина увійшла на півметра в сторону передньої частини, стійки дверей змістилися - двері не закриваються, верхня частина кузова стала у виді трикутника - автомобіль ремонту не підлягає. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що з автомобіля «Тойота» вийшов водій ОСОБА_2 із розсіченою головою, а в автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходився хлопець, у якого був відкритий комп'ютер для тестування електроніки автомобіля.

Покази потерпілого про характер пошкоджень даного автомобіля підтверджуються представленим ним висновком авто-товарознавчого дослідження 312/16 -Є від 04.04.2016 року.

Водій автомобіля «Ніссан» ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляції, вказала на те, що її гараж знаходиться приблизно на відстані 20 метрів від місця ДТП. Вона виїхала з гаража і з маленькою швидкістю, з включеним показником лівого повороту, поїхала до провулка - місця, де неподалік був припаркований автомобіль ОСОБА_6 - до «п'ятачка» біля провулку, де зручно розвертатись - поїхала для здійснення маневру розвороту. На початку маневру переконалась, що дорога вільна - транспорту не було ні в якому напрямку. Зіткнення відбулось, коли вона вже виїхала на зустрічну смугу - біля «п'ятачка». Зіткнення з її автомобілем відбулось дотично, її автомобіль отримав ушкодження в передній лівій частині. Стверджувала, що автомобіль «Тойота» рухався зі швидкістю біля 100 км/год. - він «летів», а тому з великою силою вдарив автомобіль ОСОБА_6, завдяки чому зупинився.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 15.03.2016 року, на місці ДТП була виявлена осип уламків.

На схемі місця ДТП наявні наступні дані: вул. Костанді має ширину 6,6 м - по одній смузі руху в кожному напрямку з шириною кожної смуги 3.3 м. Гальмівний шлях автомобіля «Тойота» розпочався рівно посередині зустрічної смуги руху на відстані близько 11 метрів до місця зіткнення з автомобілем «Ніссан», яке позначене в кінці перехрестя з провулком, який має ширину 4.1 м. Після місця зіткнення гальмівний шлях продовжується аж до місця зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2121». На схемі також позначено, що автомобіль «Тойота» своєю передньою частиною вдарив автомобіль «ВАЗ», який стояв припаркований паралельно тину, в передню ліву частину. При цьому гальмівний шлях з початку місця гальмування позначений по прямій зі зміщенням в напрямку ліворуч (а.с. 9).

Масштабна схема даного ДТП, з урахуванням даних замірів, виготовлена експертом при проведенні транспортно-трасологічного і автотехнічного дослідження №1315/1324 від 23.06.2016 року (а.с. 28-31), із якої видно, що гальмівний шлях автомобіля «Тойота» починається приблизно ще за 6 метрів до початку провулка і наявний на відстані 10 метрів до місця зіткнення з автомобілем «Ніссан».

Даними схеми місця ДТП, а саме довжиною гальмівного шляху до моменту зіткнення, а також зміщенням гальмівного шляху вліво, спростовується твердження водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_8 - пасажира автомобіля «Тойота», про те, що в момент, коли їх автомобіль вже проїхав припаркований автомобіль «Ніссан» приблизно на півкорпуса, відчувся удар справа і ОСОБА_2 почав гальмувати.

Вказані дані схеми місця ДТП вказують і на те, що водій ОСОБА_2 не слідкував за дорогою, завчасно не побачив маневр автомобіля, який з невеликою швидкістю рухався попереду нього та приступив до гальмування запізно, одночасно зміщуючи свій автомобіль вліво.

Крім того, обидві сторони надали суду схеми місцевості, де відбулось ДТП, із яких видно, що гараж та двір будинку АДРЕСА_2, звідки виїхала ОСОБА_4, розташований справа по ходу руху автомобілів, приблизно на відстані 35 метрів до місця зіткнення, чим, з урахуванням пояснень самої ОСОБА_4, спростовуються пояснення ОСОБА_2 про те, що автомобіль «Ніссан» стояв припаркований і коли автомобіль «Тойота» наблизився на відстань 10-15 м і виїздив на зустрічну смугу, то автомобіль «Ніссан» різко взяв вліво з місця парковки. Місце зіткнення зафіксоване в кінці провулка - на відстані біля 35 метрів від двору ОСОБА_4

Вказані пояснення ОСОБА_2 і свідка також спростовуються висновками зазначеного вище транспортно-трасологічного і автотехнічного дослідження № 1315/1324 від 23.06.2016 року, відповідно до якого в момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями транспортних засобів автомобілів «Тойота» та «Ніссан» становив близько 15-20 градусів, що також вказує на те, що автомобіль «Ніссан» не робив різкого повороту з місця парковки, оскільки в такому випадку вказаний кут був би значно більшим.

Відповідно до цього ж дослідження, виходячи тільки із довжини гальмівного шляху, швидкість автомобіля «Тойота» була 58-61 км/год. При цьому експерт зазначив, що в дійсності швидкість руху автомобіля перевищувала встановлені розрахунком величини. Експертом при розрахунках швидкості руху не взято до уваги кінетичну енергію, яку мали транспортні засоби перед зіткненням, яка була погашена при їх контактній взаємодії, оскільки існуюча методика не отримала практичного підтвердження, що не дає можливості її належного використання для отримання достовірних результатів

Суд погоджується з даним висновком про те, що швидкість автомобіля «Тойота» перед зіткненням з автомобілем «Ніссан» перевищувала розрахункову величину 58-61 км/год., про що свідчить сила удару в автомобіль «ВАЗ» та характер спричинених пошкоджень цьому автомобілю.

Цим же висновком встановлено, що у розглянутих дорожньо-транспортних умовах дії водія автомобіля «Тойота» при русі по дорозі в населеному пункту регламентувалися вимогами п.12.4 ПДР, що зобов'язують його не перевищувати швидкість руху понад 60 км/год., а також п.12.3 ПДР, відповідно до якого з моменту виявлення небезпеки для руху водій зобов'язаний вжити заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Оскільки даний висновок зроблено на підставі даних схеми місця ДТП, протоколу огляду місця ДТП та огляду самих автомобілів - учасників ДТП, підстав для сумніву у достовірності цих висновків - не має.

Висновок експертного автотехнічного дослідження № 10803161 від 25.08.2016 року, зроблений за заявою представника ОСОБА_4, (на який також послався суд першої інстанції в підтвердження вини ОСОБА_2.), про те, що швидкість руху автомобіля «Тойота» перед ДТП перевищувала показники 66 - 68 км/год., що не відповідало вимогам п. 12.4 ПДР, не суперечить вищенаведеним висновкам, а підтверджує їх.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_2 п.12.4, п. 12.3 ПДР стало причиною зіткнення з автомобілем «Ніссан» та з автомобілем «ВАЗ 2121» та вказує на наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.

Експерт при проведенні транспортно-трасологічного і автотехнічного дослідження №1315/1324 від 23.06.2016 року, також вказав, що дії водія автомобіля «Ніссан» в даній ситуації регламентувалися вимогами п.10.1 ПДР, відповідно до яких в умовах фактично виконуваного маневру цьому водію необхідно було переконатись в безпеці й безпосередньо перед маневруванням дати дорогу автомобілю «Тойота», що рухався по зустрічній смузі на стадії обгону.

Проте дослідження дій водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_4 та їх оцінка не входить в предмет розгляду даної справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2016 року про закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КУпАП в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В.Олініченко