Справа № 490/8755/16-п 22.11.2016 22.11.2016 22.11.2016
Номер провадження: 33/784/256/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м.Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Войтовський С.А., за участю: потерпілого ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2,

розглянув справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1на постанову судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 21 жовтня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої водієм тролейбуса КПММР, проживаючої за адресою: вул. 8-ма Військова,1-а в м.Миколаєві, притягнутої до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

- закрито провадження за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24.08.2016 року, близько 13 год. 10 хв., ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом тролейбусом марки «Skoda 3044», реєстраційний номер відсутній, рухалась в м.Миколаєві по пр.. ОСОБА_4 в районі будинку № 87, зупинка громадського транспорту «Ательє». В порушення п.2.3 «а», 10.1 Правил дорожнього руху України, не слідкувала за особливостями дорожньої обстановки та її змінами, під час початку руху не впевнилась в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 під кепуванням ОСОБА_1, який в цей час здійснював заїзд до зупинки. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Провадження № 33/784/256/16 Головуючий суду 1-ї інстанції:ОСОБА_5

Категорія: ст. 124 КУпАП України Доповідач: Войтовський С.А.

Допитавши обох водіїв, свідка та дослідивши матеріали провадження, суд першої інстанції встановив, що інкриміновані порушення п.п.2.3 «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України водію ОСОБА_3 не відповідають викладеним у матеріалах адміністративного протоколу та встановленим у судовому засіданні обставинам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на те, що висновки суду про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає винною у ДТП водія тролейбуса ОСОБА_3 Вказує, що коли частина маршрутного автобуса, яким він керував, знаходилась на зупинці, то тролейбус почав рух і зіткнувся з його транспортним засобом. Зазначене підтвердили свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які були в його автомобілі, однак суд дав невірну оцінку їх письмовим поясненням. В той же час прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_9, який в судовому засіданні пояснював, що саме маршрутний автобус, при заїзді на зупинку, допустив зіткнення з тролейбусом. Вважає покази цього свідка недостовірними. На думку апелянта, суд неповно дослідив обставини справи, не викликав в судове засідання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також не затребував відео з камери поліцейського. Просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, які підтримали подану апеляцію і просили скасувати постанову суду та визнати винуватим у вчиненні вказаного правопорушення водія ОСОБА_3; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1, підтверджених в судовому засіданні апеляційного суду, 24.08.2016 року, близько 13 год.10 хв. він керував маршрутним таксі № 13 марки « Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався в м.Миколаєві по пр.Героїв Сталінграду у крайній лівій смузі, ближче до середини дороги. Під`їжджаючи до зупинки «Ательє», бачив, що на зупинці стоїть тролейбус та здійснює висадку-посадку пасажирів. Він вирішив об`їхати тролейбус та почав заїжджати на зупинку попереду тролейбуса. В той час, коли майже половина його транспортного засобу вже заїхала на зупинку, тролейбус почав рух. Пасажири, що булі в салоні автомобіля, вказали на це і він відразу натиснув на гальма. Водій тролейбуса продовжила рух і допустила зіткнення з його автомобілем.

Посилання ОСОБА_1 на те, що після ДТП водій тролейбуса ОСОБА_3 визнавала свою вину і вказувала, що випадково почала рух та відволікалась на передачу грошей і квитків являються безпідставними і будь-якими доказами не підтверджуються. Таких доказів не надано і при апеляційному перегляді.

Також являються безпідставними пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, що він зупинився поряд з тролейбусом і чекав поки він від`їде та особисто бачив через вікна тролейбусу, як пасажири виходили та заходили в тролейбус, а тому почав заїжджати на зупинку. Таких пояснень ОСОБА_1 раніше не надав ні на місці ДТП, ні в суді першої інстанції. Свідки таких пояснень також не надавали.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені пояснення ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими судом доказами, які були перевірені і в апеляційній інстанції.

Так, з показань водія ОСОБА_3 слідує, що у вказаний в протоколі час, знаходячись на робочому місці, вона дійсно керувала тролейбусом «Skoda 3044» маршруту № 6 та, рухаючись по пр.Героїв Сталінграду, заїхала на зупинку громадського транспорту «Ательє», де здійснювала висадку-посадку пасажирів. Після того, як всі зайшли до тролейбусу, вона зачинила двері, увімкнула покажчик лівого повороту та подивилась у ліве дзеркало. Бачила, що у крайній лівій смузі попутного напрямку на відстані, приблизно 10-12 метрів, від неї рухається маршрутне таксі № 13. Впевнившись у безпеці свого маневру, вона почала рух прямо по крайній правій смузі, так як вона була вільна від транспорту і перестроюватись чи змінювати напрямок руху, необхідності не було. Проїхавши, приблизно 2-3 метри, вона помітила, як водій маршрутного таксі раптово перестроївся праворуч та почав здійснювати заїзд на зупинку попереду неї. Вона плавно натиснула на гальма, щоб не завдати ушкоджень пасажирам в салоні, однак уникнути зіткнення з маршрутним таксі не вдалося.

Вказані показання водія ОСОБА_3 повністю підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_9, який пояснив, що перебував у салоні тролейбусу та знаходився на пасажирському сидінні разом з онукою одразу за місцем водія. За зупинці громадського транспорту «Ательє» водій здійснила висадку-посадку пасажирів, зачинила двері та почала рух прямо. Коли тролейбус проїхав приблизно 5 метрів, він почув скрип гальм та відчув удар зіткнення маршрутного таксі і тролейбуса.

Посилання апелянта на те, що свідок ОСОБА_9 надав неправдиві пояснення, оскільки міг відволікатися на онука та передачу водію грошей і квитків, є надуманими та не відповідають обєктивно встановленим обставинам справи.

Так, згідно даних щодо механічних пошкоджень автомобілів, їх локалізації після ДТП, місця розташування транспортних засобів, зафіксованих на схемі-додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, а також долучених до справи фотознімків (зокрема фотознімка а.с.23) слідує, що обидва транспортних засобу знаходились в русі під час зіткнення і в момент зіткнення автомобіль «Мерседес-Бенц» перетинав траєкторію руху тролейбусу, заїжджаючи на зупинку громадського транспорту попереду тролейбусу, який напрямок свого руху не змінював.

Твердження апелянта та його представника про те, що на схемі ДТП не вірно зафіксовані місце розташування транспортних засобів являються неспроможними, оскільки будь-яких зауважень при її складанні ніким з учасників ДТП не заявлялось.

Судом першої інстанції та при апеляційному перегляді також досліджувались письмові пояснення свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які були пасажирами маршрутного таксі і вказували, що водій тролейбусу почав рух вже коли автобус наполовину заїхав на зупинку.

Ці показання свідків не знайшли підтвердження та спростовуються не тільки показаннями водія ОСОБА_3, свідка ОСОБА_9, а також й обєктивними даними, зафіксованими на схемі ДТП. З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд повністю погоджується.

Крім того, зі змісту апеляції ОСОБА_1 слідує, що він не заперечує того, що в момент зіткнення обоє транспортних засобу дійсно перебували в русі. При цьому, матеріалами провадження встановлено, що водій маршрутного таксі ОСОБА_1 до зіткнення транспортних засобів рухався в крайній лівій смузі, що він сам підтверджував. При заїзді на зупинку громадського транспорту він змінив напрямок свого руху та перестроївся в крайню праву смугу, став заїжджати на зупинку попереду тролейбусу і при цьому в безпеці свого маневру не впевнився.

Таким чином, перевіривши матеріали провадження вважаю, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 не було допущено порушення п.2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, і її дії не повязані з настанням ДТП, а тому вірно закрив провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Підстав для скасування постанови суду, про що просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 21 жовтня 2016 року, якою відносно ОСОБА_3 закрито провадження за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_10.