АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/667/16 Головуючий у І-й інстанції - Головін В.О.
Справа № 185/7429/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою м. Павлоград, вул. Свердлова, 60,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 27.08.2016 року о 01.45 год. в м. Павлограді по вул. Дніпровській водій ОСОБА_2 керував моторолером «Леопард» б/н з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження закрити у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова судді першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та незаконне застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, суд не спряв повному та обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова судді відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує на те, що він дійсно був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що його моторолер подібний тому, який знаходиться в розшуку, та запропонували ОСОБА_2 підїхати до міськвідділу поліції, щоб перевірити моторолер по базам поліції. Приблизно хвилин через 20 йому повідомили, що все в порядку, записали його дані та відпустили додому. При цьому жодних протоколів не складалось, ніяких свідків не було, і про медичний огляд йому взагалі ніхто з поліцейських не говорив.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Постанову судді першої інстанції скасувати, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 273815 від 27 серпня 2016 року; рапортом працівника поліції ОСОБА_3 від 27.08.2016 року відповідно до якого, останнім під час несення служби в м. Павлограді по вул. Дніпровська був зупинений моторолер марки «Леопард» під керуванням водія ОСОБА_2, який в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння а також відмовився від підпису в протоколі та дачі пояснень.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вони були присутніми 27.08.2016 року, коли гр. ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення факту алкогольного спяніння та відмовився від підпису в адміністративному протоколі.

Таким чином, ствердження ОСОБА_2, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно нього не складався, свідків не було, спростовується вказаними вище обставинами, письмовими поясненнями свідків та матеріалами справи, а тому апеляційний суд критично відноситься до вказаних пояснень, які не знайшли свого підтвердження, і вважає їх способом ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні та стороною в суді апеляційної інстанції не надано.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2016 року якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1