АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю ОСОБА_1 в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 24.07.2016 року о 10.30 год. Водій ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта» без н/з по вул.Дніпровській у м.Верхньодніпровську в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 47 від 24.07.2016 року КЗ «Верхньодніпровська ЦРЛ «ДОР».

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку уточнив в суді апеляційної інстанції, та просив суд скасувати постанову суду прешої інстанції і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Провадження № 33/774/668/16 Головуючий у першій інстанції: Петрюк Т.М.

Категорія: ч.1ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, 24.07.2016 року він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується хіміко-токсикологічним аналізом на вміст алкоголю №7495, пройденим ОСОБА_1 об 11.10 год. 24.07.2016 року; судом неправильно визначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП таке адміністративне стягнення не було передбачено законом. Також апелянт звернув увагу суду, що строк накладення адміністративного стягнення сплив.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що уточнена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що 24.07.2016 року він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується хіміко-токсикологічним аналізом на вміст алкоголю №7495, пройденим ним об 11.10 год. 24.07.2016 року, не можуть бути доказом відсутності вини правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки спростовуються висновком щодо результатів медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 47 від 24.07.2016 року КЗ «Верхньодніпровська ЦРЛ «ДОР», згідно якого 24.07.2016 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними по справі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно виду та розміру адміністративного стягнення, накладеного на нього судом у зв'язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закінчення строків накладення адміністративного стягнення, то вони заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 було вчинено 24 липня 2016 року, в той час як Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вступив в законну силу 27 липня 2016 року.

Таким чином, 24.07.2016 року - на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, діяла редакція Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною 1 статті 130 якого було передбачено покарання за вчинення правопорушення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального закону.

З огляду на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правпорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, згідно якої, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Уточнену апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач