АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/788/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, 1978 року народження, громадянина України, мешканця м. Харкова,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

В постанові суддя зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.07.2016 року АП2 № 316979, складеного інспектором взводу роти ДПС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2, 10.07.2016 року о 00.10 год. в смт. Кирилівка, вул. Першотравнева біля будинку № 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Міцубісі, держномер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (блідний покрив обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, сухість в порожнині рота) від проходження медичного огляду на встановлення наркотичного сп'яніння в медичному закладі лікарем наркологом відмовився в присутності чотирьох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2016 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення була вручена його копія, про що свідчить його підпис в протоколі(а.с.2).

При детальному вивчені зазначеної копії вбачається, що частина статті, згідно якої передбачена відповідальність, відсутня, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення вона зазначена - ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати особисто, чи було вчинене адміністративне правопорушення, а в постанові по справі навести опис встановлених ним обставин за результатами розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

До матеріалів справи доданий відеозапис подій 10 липня 2016 року за участю ОСОБА_1, про що не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та суду не відомо на якій пристрій цей відеозапис був зроблений. При перегляді зазначеного відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 не знаходиться за кермом автомобіля Міцубісі, а перебуває поряд з ним та не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Також з відеозапису неможливо встановити чи були там свідки, пояснення яких додані до матеріалів справи.

Оскільки, з відеозапису вбачається, що зазначені в протоколі події мали місце в темний час доби, та ніхто з працівників міліції не застосовував ліхтариків, тому до посилань на те, що у ОСОБА_1 були розширені зіниці очей, які не реагували на світло, апеляційний суд ставиться критично.

Також з відеозапису вбачається, що в автомобілі Міцубісі знаходились люди, особи яких поліцією не встановлені та не опитані, а між іншим вони могли бути очевидцями події, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя зазначив, що ОСОБА_1 тривалий час розмовляв по телефону та не їхав до медичного закладу та своїми діями фактично відмовився від проходження медичного освідоцтва, хоча не заперечував цього.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що спілкувався зі своїм адвокатом, оскільки юридично не грамотний та не знав що йому робити у даній ситуації, та як співробітники поліції забезпечать сохранність автомобілю яким він керував.

Апеляційний суд вважає що ці пояснення заслуговують на увагу, тому що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив що не відмовляється від проходження медичного освідоцтва, а також з відеозапису вбачається що він давав згоду на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

До того ж, з відеозапису вбачається що окрім поліцейського, який вів розмову з ОСОБА_1, біля автомобілю Міцубісі знаходились інші поліцейські, які на вимогу ОСОБА_1 не представилися.

Окрім того, суд в постанові посилається на рапорт та письмові заперечення інспектора ДПС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2.

Однак частиною сьомою розділу ІХ інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року визначено, що поліцейські не можуть бути залучені в якості свідків, а тому апеляційний суд не бере їх до уваги.

КУпАП не передбачає права у співробітника поліції подавати якісь письмові заперечення.

Також, працівник поліції склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 та видали йому тимчасове посвідчення водія, що з одного боку свідчить про його суб'єктивну переконаність в тому, що ОСОБА_1 знаходився у стані наркотичного сп'яніння, однак з іншого боку свідчить і про протилежне.

Більш того, з незрозумілих причин всупереч вимогам ч.7 ст. 266 КУпАП поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Разом з тим, згідно рапорту інспектора взводу роти ДПС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 від 10.07.2016 року, автомобіль Міцубісі під керуванням ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР, а згідно його ж заперечень до суду від 15.09.2016 року підставою для зупинки автомобілю була наявна інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Дані протиріччя, ставлять під сумнів достовірність обставин які викладені ОСОБА_2

Суд вказав що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Міцубісі, держномер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (блідний покрив обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, сухість в порожнині рота) від проходження медичного огляду на встановлення наркотичного сп'яніння в медичному закладі лікарем наркологом відмовився в присутності чотирьох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Між тим, саме керування в стані наркотичного сп'яніння при таких обставинах не доведено і ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення вмінено в провину лише п.2.5 ПДР, а п.2.9 а ПДР в протоколі не зазначений.

Огляд на стан наркотичного сп'яніння не проведено, отже твердження що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в цьому стані безпідставне.

Апеляційний суд критично ставиться до ознаки наркотичного сп'яніння - сухість в порожнині рота.

Яким же чином співробітники поліції встановили «сухість в порожнині рота» коли огляд на стан наркотичного сп'яніння не проведено невідомо.

Враховуючи викладене, суд прийшов до помилкового висновку щодо доведеності наявності суб'єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно вимог ст.256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Данні права в протоколі ОСОБА_1 не роз'яснені.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Винести нову постанов, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з збігом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко