Справа № 166/1057/16-п Провадження №33/773/393/16 Суддя в 1 інстанції: Фазан О. З.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

секретаря - Лінік Т.В.,

особи, притягнутої до відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого в АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Ратнівського районного суду від 30 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ратнівського районного суду від 30 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 21 серпня 2016 року близько 02 год. 20 хв. в смт.Шацьк по вул.Шковороди керував автомобілем марки Ford Transit д/н НОМЕР_1 та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушеня.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримав.

Так суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, в постанові від 30.09.2016 року зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. При цьому дані висновки є взаємовиключні і висновок про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння свідчить про порушення водієм п.2.9. (а) Правил дорожнього руху, що підлягає окремій кваліфікації та доказовому доведенню в судовому засіданні.

Крім того в суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, в суді першої інстанції, проте його заперечення не були взяті до уваги під час судового розгляду, що мало наслідком неповноту дослідженні доказів у справі та однобічність і передчасність висновків суду.

З огляду на вищенаведене, слід прийти до висновку, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена з порушенням вимог ст.283 КпАП України, що є підставою для її скасування та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст. 294 КпАП України.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП України об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим Законом, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №458948 від 21.08.2016 року (а.с. 2), із якого вбачається, що ОСОБА_1 21 серпня 2016 року близько 02 год. 20 хв. в смт.Шацьк по вул.Шковороди керував автомобілем марки Ford Transit д/н НОМЕР_1 та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України. При цьому також відмовився від підпису протоколу та дачі пояснень в присутності свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, із яких вбачається, що 21.08.2015 року ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння та, дачі пояснень по суті вчинення правопорушення та підписання протоколу;

- розпискою ОСОБА_1, згідно якої останній зобов'язувався не керувати автомобілем марки Ford Transit д/н НОМЕР_1 до повного витверезення.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння визнав і сам ОСОБА_1 під час судового розгляду, проте заперечив, що саме він перебував за кермом автомобіля, зазначивши, що транспортним засобом керував ОСОБА_5

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, а керував його товариш, спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що в зазначений в протоколі час за кермом автомобіля, який рухався, перебував ОСОБА_5, а ОСОБА_1 сидів посередині, та що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що за кермом автомобіля Ford Transit д/н НОМЕР_1 в вказаний час знаходився він, а ОСОБА_1 сидів посередині. Також вказав, що вони перебували в автомобілі, який стояв на узбіччі, а поліція під'їхала до них десь через 5-10 хв. після зупинки та що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння

Вказані показання свідків суд не бере до уваги, оскільки вони є суперечливими та спростовуються показаннями працівника поліції ОСОБА_7 та оглянутим відеозаписом з боді-камер, з яких вбачається, що за кермом транспортного засобу сидів ОСОБА_1, який при під'їзді поліцейських до його автомобіля пересів з водійського на інше місце.

З огляду на вищенаведене, та оцінивши всі матеріали справи в сукупності, приходжу до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ратнівського районного суду від 30 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати та постановити нову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України застосувавши стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: ГУДКСУ у Волинській області, код отримувача 38009628, МФО 803014, рахунок отримувача 0002.

Відповідно до ст.308 ч.2 КпАП України в разі несплати штрафу порушником в добровільному порядку, не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук