Справа № 163/2764/16-п
Провадження №3/163/1827/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

представника митного органу ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №2163/20500/2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, водія ТОВ «ОСОБА_3 Транс», РНОКПП НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, слідуючи 09.10.2016 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автобуса «Неоплан», реєстраційний номер НОМЕР_2, не задекларував за встановленою формою товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, а саме: «мобільний телефон Iphone 7», в кількісті 1 штука та вартістю 29673 (двадцять девять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 13 копійок, який знаходився в особистій сумці, без ознак приховування, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В судовому засіданні правопорушник вину визнав частково. Вказав, що телефон перевозив на прохання знайомого, без будь-яких ознак приховування, зокрема, останній знаходився серед особистих речей. Разом з тим зазначив, що з порядком ввезення телефонів на митну території України обізнаний не був, тому вважав, що не порушував митного законодавства. Два особисті мобільні телефони митним органом не вилучались. Просив суд врахувати вищенаведене, та накласти якнайменше стягнення, телефон повернути.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

З матеріалів справи вбачається, що громадянин ОСОБА_1 «мобільний телефон Iphone 7», який підлягав згідно ст. 374 МК України обовязковому письмовому декларуванню, письмово не задекларував, що підтверджується митною декларацією від 09.10.2016 року (а.с.7).

Разом з тим, відповідно до ст. 370 МК України, особистими речами вважаються: ….11) стільникові (мобільні) телефони у кількості не більше двох штук, пейджери.

Так судом встановлено, що мобільні телефони «Apple Iphone 6» та «NOKIA 6300» з ознаками використання, які переміщувалися ОСОБА_1 09.10.2016 року в порядку ст. 370 МК України, митним органом не затримувалися.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Посилання ОСОБА_1 про його необізнаність із встановленими обмеженнями щодо переміщення такого виду товару, як мобільні телефони через митний кордон України, суд до уваги не приймає, оскільки зазначена обставина не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки суб'єктивна сторона складу правопорушення за ст.472 МК України, може мати характер як умислу, так і необережності, при цьому, згідно ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

Суд критично відноситься і до посилань ОСОБА_1, що вилучений мобільний телефон безпосередньо йому не належить, так як TAX FREE №Р313/2608 на вилучений телефон виписане на його імя та саме він переміщував зазначений товар через митний кордон України.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, письмовими поясненнями порушника, митною декларацією, актом про проведення огляду транспортного засобу, контрольним талоном, TAX FREE, службовими записками.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан, обставини, які б обтяжували її відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника за правопорушення передбачене ст. 472 МК України, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів та їх конфіскації.

З порушника в порядку ст.520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці на зберігання товарів протягом 23 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи, а також судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 29673 (двадцять девять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 13 копійок з конфіскацією в дохід держави товару, а саме: «мобільного телефона Iphone 7», в кількісті 1 штука та вартістю 29673 (двадцять девять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 13 копійок, вилученого згідно протоколу про ПМП Волинської митниці ДФС №2163/20500/2016.

Штраф в розмірі 29673 (двадцять девять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 13 копійок підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС 45 (сорок пять) копійок витрат по справі за зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 820172, , призначення платежу «зарахування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу»).

Стягнути із ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.