Справа № 525/848/16-п
Провадження №3/525/279/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2016 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Великобагачанського району Полтавської області,

працюючого столяром будівельної бригади ТОВ «Білагро»,

ідентифікаційний номер суду невідомий,

до адміністративної відповідальності на протязі року не

притягувався, -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

10 серпня 2016 року о 05 год. 30 хв. на 229 км автодороги М-04 (Знамянка Луганськ Ізварине) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Отже, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав і суду пояснив, що 10.08.2016 року близько 2 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виїхали з с. Красногорівка в напрямку Запорізької області. В районі м. Карлівка він пересів за кермо автомобіля НОМЕР_2. Близько о 05 год.30 хв. його було зупинено працівниками ДПС. Причину зупинки працівники ДПС не пояснили. Працівниками ДПС ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було пояснено, що він ОСОБА_1 знаходився в нетверезому стані, але він не вживав алкоголь протягом тижня, однак вищевказані працівники ДПС із незрозумілих йому причин без пояснення запропонували йому здати кров в медичному закладі на наявність алкоголю, однак не надали йому на місці для продуття алкотестер, хоча він бажав на місці зупинки пройти тест на наявність алкоголю, а в медичний заклад їхати часу не було, крім цього, він був впевнений, що спиртного перед поїздкою не вживав. Працівники поліції на місці зупинки не надали йому для продуття алкотестер, пославшись на його відсутність та поводили себе грубо. Поведінка вищевказаних працівників ДПС в спілкуванні з ним була образливою та невихованою. Вказав, що він алкоголь напередодні поїздки не вживав; також посилався на те, що він не міг довіряли медичному персоналу Дніпропетровської області, оскільки раніше чув різні негативні історії про медичне освідування лікарям водіїв в цій області України. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 10.08.2016 року серія АП2 №271777, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вказано, що 10 серпня 2016 року о 05 год. 30 хв. на автодорозі 229 км автодороги М 04 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Тойота камрі, д.н.з. НОМЕР_3, з вираженими ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова) та в присутності двох понятих водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння в установленому порядку; вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (поліцейським Новомосковського ВП ОСОБА_6П.) та свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1); також, у даному протоколі водій ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу в присутності двох свідків;

-рапортом поліцейського Новомосковського ВП ОСОБА_6 від 10.08.2016 року, з якого вбачається, що 10 серпня 2016 року о 05 год. 30 хв. на автодорозі м.04 229 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Тойота камрі, д.н.з. НОМЕР_3, з вираженими ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова); також вказано, що водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі на стані спяніння і в категоричній формі їхати в медичний огляд відмовився; автомобіль був переданий ОСОБА_2 під зберігальну розписку (а.с.3);

-письмовими поясненнями громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 10.08.2016 року про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 10.08.2016 року відмовився від проходження медичного огляді для встановлення стану спяніння у медичному закладі у встановленому порядку (а.с.а.с.4,5);

-даними довідки про результати перевірки особи щодо наявності посвідчення водія на право керування транспортними засобами, з якої вбачається, що гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно бази даних підсистеми «Пошук ПВ» НАІС ДДАІ МВС України, має право на керування транспортними засобами серія ВАН 005614 від 10.08.2012 року (а.с.12);

-висновком службової перевірки за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.09.2016 року, з якого вбачається, що керівництвом УПД в ГУНП в Дніпропетровській області спільно з УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НП України проведено службову перевірку, за результатами якої факти, вказані заявником ОСОБА_1, не знайшли свого обєктивного підтвердження (а.с.а.с.35-36);

-оглянутими в судовому засіданні 08.11.2016 року відеозаписами з місця зупинки автомобіля Тойота камрі, д.н.з. НОМЕР_3 від 10.08.2016 року, які надані суду як особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, так і інспектором Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 (диски знаходяться на а.с.а.с.16,40), з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався інспектором ДПС ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_1 в службовому автомобілі, працівниками ДПС ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в присутності двох свідків водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд в медичній установі для встановлення стану спяніння, однак останній по суті відмовився від проведення відповідного медичного огляду та не прийняв пропозицію працівників поліції прослідувати з ними до медичного закладу для проведення відповідного медичного огляду (висловився у формі «для чого туди їхати»); в той же час ОСОБА_1 лише наполягав на проведенні огляду на місці за допомогою алкотестеру.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) (про порушення якого водієм ОСОБА_1 складено уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення від 10.08.2016 року), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Нацполіції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Отже, аналіз положень п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 10.08.2016 року на 229 км автодороги М-04 з участю водія ОСОБА_1, відповідна уповноважена особа Нацполіції (в даному випадку інспектор Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6М.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно оглянутих в судовому засіданні відеозаписів в присутності двох свідків), однак ОСОБА_1, з огляду на його характер дій та висловлювань, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння.

З огляду на викладене та встановлення альтернативності проведення огляду водіїв на стані спяніння, та обставина, що на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, не може свідчити про порушення уповноваженими поліцейськими процесуального порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення та про порушення прав водія ОСОБА_1, оскільки йому було запропоновано в присутності понятих прослідувати до медичного закладу для проходження огляду для встановлення стану спяніння у встановленому порядку, однак даний водій цим правом не скористався.

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на те, що він не відмовився від проходження медичного огляду, суд оцінює як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол відносно нього від 10.08.2016 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, а також за наслідками оглянутих в судовому засідання відеозаписів не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 10.08.2016 року (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.08.2016 року, з урахуванням оглянутого відеозапису, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, отримав у встановленому порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами, однак в даний час не працює водієм (працює, як вказав, столяром будівельної бригади ТОВ «Білагро»), відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 в установленому порядку отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а позбавити такого право можливо лише особу, яка набула таке право, суд при накладенні стягнення застосовує до винної особи стягнення разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 275 грн. 60 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя