АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4639/16-п Номер провадження 33/786/265/16Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участю:

захисника адвоката ОСОБА_2,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий менеджером „Лото Маркет, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 19.08.2016 року, о 02.00 год., керував автомобілем НОМЕР_1, по вул.Половка в м.Полтава в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в наркологічному диспансері. Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив п.2.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову адвокатом подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Суддя не врахував того, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння є сумнівним та таким, що не відповідає дійсності.

Окрім того, судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про витребування акту медичного огляду.

Розгляд справи проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, не допитано працівників поліції та свідків по справі, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Вислухавши адвоката ОСОБА_2 та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19.08.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на обєктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що підтверджується матеріалами справи.

Складаючи 19.08.2016 року протокол про адміністративне правопорушення, інспектор роти №4 батальйону УПП в м.Полтаві запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, на що останній погодився, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, відзнятим 19.08.2016 року за допомогою нагрудної камери працівників поліції, та був відвезений на службовому автомобілі поліції до наркологічного диспансеру.

Згідно висновку №379 від 19.08.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння.

Тому, посилання ОСОБА_3 щодо не вживання ним алкогольних напоїв не заслуговують на увагу та суперечать фактичним обставинам, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Водночас, вказівка апелянта стосовно недостовірності висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння є безпідставною.

Відповідно до п.3.16. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та наведений - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Вказане свідчить про те, що висновок є фактичним відображенням акту медичного огляду.

Окрім того, вказаний висновок складений у відповідності до положень Додатку 3 зазначеної Інструкції, особисто підписаний лікарем ОСОБА_4, завірений печаткою лікаря та печаткою Полтавського обласного наркологічного диспансеру. Дані, які б вказували на його сумнівність чи недостовірність в матеріалах справи відсутні.

Тому, судом правомірно відмовлено в задоволенні клопотання про витребування із закладу охорони здоровя акту медичного огляду та відеозапису огляду з метою встановлення в судовому засіданні діагнозу, який вносився до акту та зясування всіх обставин проведення медичного огляду.

Вірного висновку дійшов суд відмовляючи в задоволенні клопотання про виклик свідків в судове засідання для їх подальшого допиту, оскільки вказані особи є знайомими ОСОБА_3, а тому виникають сумніви в обєктивності їхніх показань.

Протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай