Справа № 463/3679/16-п Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/682/16 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М.Ф., розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2016 року, з участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бідного Б.Б.,-

встановив:

даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права керування всіма видами транспортних засобів строком 6 (шість) місяців, за ст. 130 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно визначено вид адміністративного стягнення позбавлення спеціального права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275,60 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 23.07.2016р. о 20.10 год. в м. Львові на вул. Сулими, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Окружної не надав переваги в русі автомобілю Форд д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, завдавши автомобілям механічних пошкоджень, чим в загальному порушив вимоги п. п. 2.9 «а», 16.11 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Личаківського районного суду м. Львова від 05.09.2016р. скасувати та закрити провадження у цій справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції не виконав завдання в справі про адміністративні правопорушення, зокрема, що стосується охорони прав громадян, зміцнення законності, поваги до прав, честі і гідності громадян, суворого додержання законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом, при розгляді справи не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної оцінки доказам, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1 та його представника адвоката Бідного Б.Б. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 №081792 та АП2 №396469 від 23 липня 2016 року; схемою місця ДТП від 23 липня 2016 року в якій зазначені технічні пошкодження автомобілів, висновком з приладу «Drager» від 23 липня 2016 року, згідно якого тестування на встановлення стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 було проведено за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», за результатом якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (1.32%), поясненнями потерпілого ОСОБА_3, поясненями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були присутні під час проведення тестування на встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Твердження ОСОБА_1 про порушення порядку огляду його на стан сп'яніння фактичним обставинам справи не відповідає.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не піддав сумніву результатів тестування на стан алкогольного сп'яніння, оскільки не пройшов огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Щодо покликання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем і тому несе відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами, то суд вважає їх безпідставними.

Згідно з положенням ст.15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Безпідставні також доводи апеляції про незаконність застосування приладу «Драгер», оскільки огляд на стан алкогольного сп'яніння проведено з дотриманням наказу МВС України від 01.03.2010 р. № 33, де в п. 3 переліку, технічних засобів вказано газоаналізатор «Alkotest -6810», що відповідає приладу «Драгер».

Зібрані у справі докази в їх сукупності є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124, ч.1ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.