пр. № 3/759/5120/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Рівненської області, громадянина України, який неодружений, не працює, має середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10.08.2016 о 09 годині 48 хвилин, будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 на вул. Зодчих, 72 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Згідно показників технічного засобу - алкотесту 6810 ARСD-0477 "DRAGER" ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, свою вину не визнав та пояснив, що 10.08.2016 приблизно о 09 год. 48 хв. їхав на своєму автомобілі «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 в якості пасажира. За кермом був його знайомий ОСОБА_2 Вони зупинились біля шпалерного ринку по вул.. Зодчих в м. Києві. Кожен пішов у своїх справах. Коли він повернувся - водія ще не було, він сів в автомобіль, щоб взяти документи. Двигун автомобіля він не вмикав. Підійшли працівники поліції та сказали, що він в стані алкогольного сп'яніння, попросили пройти тест, він наполягав, що це не він керував автомобілем.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази, що узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, інспектор поліції ОСОБА_3 при розгляді справи пояснив, що 10.08.2016 він перебував на патрулюванні ввіреної йому території. При перевірці документів у водіїв автомобілів, що були припарковані з порушенням ПДР, він та його колеги помітили автомобіль, який під'їжджав до шпалерного ринку та розпочав паркування біля зупинки громадського транспорту. Підійшовши до водія даного автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкогольне сп'яніння, він його пройшов в присутності двох свідків. Тест показав, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. В них, як у працівників поліції не було сумнівів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 235749 від 10.08.2016 у ОСОБА_1, після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, незрозуміла мова, почервоніння обличчя. У зв'язку із чим йому було запропоновано пройти тест на алкогольне сп'яніння, що показав позитивний результат.

Згідно даних відеозапису із нагрудної камери інспектор патрульної поліції вказав ОСОБА_1 причину перевірки у нього документів, пояснив у зв'язку із якими ознаками алкогольного сп'яніння у нього є підстави для проведення тесту на стан сп'яніння, а також роз'яснив порядок застосування спеціального технічного засобу. Крім того, при наданні документів для перевірки та при проходженні тесту ОСОБА_1 жодного разу не пояснював, що не він керував транспортним засобом, тільки просив пояснити причину перевірки документів та пояснював, що він вживав лікарські засоби, при цьому на передньому пасажирському сидінні під час оформлення документів сиділа інша особа, а ОСОБА_1 підходив тільки до дверей автомобіля зі сторони водія.

Згідно технічного засобу - алкотесту 6810 ARСD-0477 "DRAGER " тест № 1014 від 10.08.2016 вміст алкоголю в крові складає 1,61 проміле.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були присутні під час проходження у встановленому законом порядку ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер»; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, у зв'язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп'яніння він проходив тест на сп'яніння за допомогою алкотесту 6810 ARСD-0477 "DRAGER" в присутності двох свідків та кількісний показник за результатами огляду склав 1,61 проміле; рапортами працівників патрульної поліції згідно яких ОСОБА_1 після огляду на стан сп'яніння було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль поставлено на майданчик зберігання затриманих транспортних засобів; постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Водночас, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо керування саме ОСОБА_2 транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, а не ОСОБА_1, так як вони спростовуються матеріалами справи, зокрема свідок ОСОБА_2 при розгляді справи плутався у своїх поясненнях та не міг одразу назвати, яким транспортним засобом він керував, де саме його припаркував, тому вважає зазначені пояснення лише способом захисту ОСОБА_1 і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інші докази як не підтверджують, так і не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 2 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 від мінімальної заробітної плати, який становить 275 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик