Справа № 163/2688/16-п
Провадження №3/163/1801/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2316/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії FС №014458, виданий 27.11.2015 року органом 0717, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 21.10.2016 року приблизно об 11 год. 12 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через ВМО №1 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в приватних справах, в якості водія автомобіля марки «Пежо Боксер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої норми керамічної плитки, аналогічний товар, а саме, керамічну плитку з маркуванням: «TUBADZIN GL. ONIS STR 29,8Х59,8» вагою 180 кг, вартістю 6131,46 грн., та «TUBADZIN GL. ONIS G.I. 29,8Х59,8» вагою 144 кг, вартістю 4419,02 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.257, 366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, а також не вніс повну та достовірну інформацію про переміщуваний товар у митну декларацію, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення ним недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що керамічну плитку він придбав в ОСОБА_3 для власних потреб. На придбаний товар були видані два TAX FREE, одне з яких оформлене на його імя, а інше - на імя його швагра, який слідував разом з ним. Товар фактично належав йому, однак переміщували його з розрахунку по нормі на двох осіб, при цьому акцентував увагу на те, щоб товар не перевищував дозволеної до переміщення через митний кордон неоподатковуваної норми саме по вартості, у звязку із чим для переміщення через митний кордон взяли лише частину платки, а іншу мали намір забрати при іншій поїздці. Закцентувавши увагу на вартості плитки, на її вагу не звернув уваги, так як плитку в автомобіль завантажували працівники складу, де він її купував. Плитка була упакована у заводські коробки та поміщена в багажне відділення автомобіля. Під час проходження митного контролю до нього першочергово підійшов прикордонник, на запитання якого він повідомив та показав товар, який переміщує, а також повідомив, що на товар має TAX FREE. В подальшому, аналогічно повідомив та показав товар інспектору митниці, якому також предявив TAX FREE. На запитання митника щодо ваги товару, повідомив, що вага йому не відома, так як плитку він не переважував та не мав такої можливості. У звязку з цим інспектором митниці було прийнято рішення про зважування товару, після чого виявилось, що товар перевищує дозволені неоподатковувані норми по вазі. Вказав, що декларацію для письмового декларування товару йому не надавали та сам у інспектора митниці він її не просив, оскільки йому відразу повідомили про порушення порядку проходження митного контролю на смузі руху «зелений коридор» та він розгубився і не знав, як йому надалі діяти. Разом з цим вважає, що товар задекларував в усному порядку, оскільки відразу повідомив про його наявність, як інспектору прикордонної служби, так і інспектору митниці. Просив суд його суворо не карати, а товар повернути для вивезення в ОСОБА_3.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №2316/20500/2016 від 21.10.2016 року (а.с.1-4); письмовими поясненнями правопорушника від 21.10.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що останній давав в судовому засіданні (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/100611 від 21.10.2016 року, у якому зафіксовано те, що за результатами проведення повного митного огляду автомобіля марки «Пежо Боксер», р.н.з. АС6989ВО, було виявлено наступний товар: 16 упаковок керамічної плитки «TUBADZIN GL. ONIS STR 29,8Х59,8 G.I.» та 8 упаковок керамічної плитки «TUBADZIN GL. ONIS G.I. 29,8Х59,8 G.I.» загальною вагою 432 кг. (а.с.6); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 21.10.2016 року, відповідно до якого в автомобілі марки «Пежо Боксер», р.н.з. АС6989ВО, через митний кордон України слідувало двоє осіб (а.с.7); копіями TAX FREE FOR TOURISTS: від 19.10.2016 за №РА-2016/ТАХ12/11/10, оформленого на імя ОСОБА_2, та від 19.10.2016 року за №РА-2016/ТАХ12/12/10, оформленого на імя ОСОБА_4, на підставі яких органом доходів і зборів визначено вартість товару, яка склала понад неоподатковувану норму по вазі (10 упаковок керамічної плитки з маркуванням: «TUBADZIN GL. ONIS STR 29,8Х59,8» та 8 упаковок керамічної плитки «TUBADZIN GL. ONIS G.I. 29,8Х59,8») у 1618,02 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 21.10.2016 року (100 польських злотих = 652,0615 грн.) складає 10550,48 грн. (а.с.11, 12); службовою запискою головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 21.10.2016 року (а.с.15-16).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Товар в межах, наведених у ч.1 ст.374 МК України, норм (6 упаковок керамічної плитки «TUBADZIN GL. ONIS STR 29,8Х59,8 G.I.»), органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_2 та пасажиру ОСОБА_4, що стверджується протоколом про порушення митних правил, актом огляду, письмовими поясненнями правопорушника та службовою запискою інспектора митниці.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини справи слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару керамічної плитки, частина якої перевищила дозволену неоподатковувану норму по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі товар керамічну плитку, предявив її для огляду та надав товаросупровідні документи, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Наведене вказує на те, що про наявність в автомобілі товару (керамічної плитки) інспектору митниці було відомо зі слів ОСОБА_2 та на підставі поданих останнім TAX FREEще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_2 під час проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС здійснив усне декларування переміщуваного в транспортному засобі товару.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Крім цього, зі змісту складеного протоколу про порушення митних правил №2316/20500/2016 від 21.10.2016 року слідує, що ОСОБА_2 також ставиться у вину недекларування товару шляхом не внесення повної та достовірної інформації про переміщуваний ним товар у митну декларацію, однак, як слідує з матеріалів справи, під час проходження митного контролю працівники митниці декларації для письмового декларування товару ОСОБА_2 не надавали, що обєктивно підтверджується відсутністю у справі митної декларації, яка б заповнялась останнім, та відсутністю підтверджуючих доказів відмови від її заповнення та подання органу доходів і зборів.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, при цьому, був позбавлений можливості провести його письмове декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому для митного оформлення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №2316/20500/2016 від 21.10.2016 року, товар: 10 упаковок керамічної плитки з маркуванням «TUBADZIN GL. ONIS STR 29,8Х59,8» вагою 180 кг та 8 упаковок керамічної плитки з маркуванням «TUBADZIN GL. ONIS G.I. 29,8Х59,8» вагою 144 кг, - повернути ОСОБА_2 для митного оформлення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6