Справа № 362/3870/16-п
Провадження № 3/362/1464/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31.10.2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 296137 від 26 липня 2016 року, ОСОБА_1 26 липня 2016 року о 14 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «Daf», номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Київ Одеса на 9 км. + 900 м. у Васильківському районі Київської області, виїжджаючи з автозаправної станції «Luxwen» заднім ходом здійснив аварійну ситуацію автомобілю марки «Пежо», номерний знак НОМЕР_2 чим змусив його різко змінювати напрямок руху та різко гальмувати, чим порушив вимоги пунктів 10.2 і 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В суд для дачі пояснень ОСОБА_1 не прибув, був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, про причини свого неприбуття суд не повідомив.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, прихожу до таких висновків.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Зокрема, частина четверта статті 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Обєктивна сторона адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП містить такі склади:

-перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину;

-порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг;

-порушення правил перевезення вантажів;

-порушення правил буксирування транспортних засобів;

-порушення правил зупинки, стоянки;

-порушення правил проїзду пішохідних переходів;

-ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах;

-порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками;

-порушення правил проїзду перехресть;

-порушення правил зупинок транспортних засобів загального користування;

-проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника;

-порушення правил обгону і зустрічного розїзду;

-порушення правил безпечної дистанції або інтервалу;

-порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині;

-порушення правил руху автомагістралями;

-порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів;

-порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання);

-порушення правил навчальної їзди;

-перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину;

-ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями;

-ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів;

-порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Однак, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не містить фактичних даних про вчинення останнім жодного із адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП.

Порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 10.2 і 10.9 Правил дорожнього руху, про що зазначив інспектор та відобразив у протоколі як суть адміністративного правопорушення, не встановлює відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки дані пункти регулюють початок руху та зміну його напрямку та не становлять обєктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП.

За змістом статей 7, 254, 279 і 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, слід виходити з наступного.

Так, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано, що ним вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що дії ОСОБА_1, які спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили водія автомобіля марки «Пежо», номерний знак НОМЕР_2, різко екстрено гальмувати та змінити напрямок руху для вжиття заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, не були наслідком вчинення ОСОБА_1 порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП, що у свою чергу є обовязковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про вчинення ним порушення, передбаченого частинами першою, другою або третьою статті 122 КУпАП, приходжу до висновку, що обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП у даному випадку відсутня, а тому і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Таким чином, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, прихожу до висновку, що провадження по справі слід закрити.

Пункт 3 частини 1 статті 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) може винести постанову про закриття справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 122 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, яка притягалась до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя