Справа №580/1366/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/172/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Захарченко О. П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1 ) Сумської області, громадянина України,

на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року, якою скаржник підданий за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

з участю скаржника ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з мотивуванням такого рішення тим, що ОСОБА_3 31 серпня 2016 року о 12 годині на вулиці Т. Шевченка в місті Лебедин Сумської області, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo з номерним знаком 55938 СА, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, за яке ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначену постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв"язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що суддею усупереч вимогам ст. 280 КУпАП не враховано як докази його пояснення про те, що він на момент зупинки керованого ним автомобіля працівником поліції не мав можливості пройти огляд на стан сп"яніння, оскільки в цей час їхав відбувати призначене за вироком суду покарання у виді громадських робіт, але в той же день о 16 годині 30 хвилин самостійно пройшов у медичному закладі обстеження, результати якого суддею також не враховано.

Також, на думку апелянта, суддя при винесенні оскаржуваної постанови залишив поза увагою пояснення свідків.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримує, вивчивши матеріали справи, вважаю, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Висновки постанови судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 31 серпня 2016 року, як водій транспортного засобу, не виконав вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у справі і дослідженими та оціненими суддею в передбаченому законом порядку доказами, зокрема - протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 187562, складеним 31.08.2016 року уповноваженою особою Національної поліції про те, що водій автомобіля ЗАЗ Daewoo з номерним знаком 55938 СА ОСОБА_3, маючи ознаки, схожі на наявність у особи стану наркотичного сп"яніння, відмовився від проходження відповідного медичного огляду, поясненнями самого ОСОБА_3, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні 26 вересня 2016 року. ( а.с.2, 13 ).

При цьому, також за змістом пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення сірії АП2 187562 від 31.08.2016 року водій ОСОБА_3 заявив про відмову від проходження медичного огляду на стан сп"яніння з мотивів браку часу ( а.с.2 ).

В ході апеляційного розгляду скаржник ОСОБА_3 пояснив, що інспектор поліції, яким 31 серпня 2016 року був зупинений керований ним автомобіль, заявив вимогу про проходження ним медичного огляду у зв"язку з його нечіткою мовою при спілкуванні щодо перевірки документів.

За таких обставин убачається, що заявлена працівником поліції ОСОБА_3 вимога на предмет проходження медичного огляду відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України була правомірною.

Наведені ОСОБА_3 за змістом апеляційної скарги обставини невиконання ним як водієм транспортного засобу вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України через наявність у нього на момент керування автомобілем обов"язку відбування кримінального покарання у виді громадських робіт не є такими, що підпадають під ознаки крайньої необхідності, передбачені ст. 18 КУпАП, а тому не є підставами звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддею цілком обгрунтовано і правомірно не взято до уваги надану ОСОБА_3 копію висновку щодо результатів проходження ним внаслідок самозвернення о 16 годині 30 хвилин 31 серпня 2016 року медичного огляду в Комунальній установі Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря ОСОБА_6, оскільки такий огляд було проведено усупереч вимогам ч.4 ст. 266 КУпАП більш ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення, у звязку з чим, відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП зазначений огляд вважається недійсним .

Крім того, проходження водієм транспортного засобу медичного огляду на стан сп"яніння вже після вчинення порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, не тягне за собою звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено суддею відповідно до передбаченої законом компетенції та у межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

За таких обставин доводи скаржника ОСОБА_3 про те, що суддею усупереч вимогам ст. 280 КУпАП неналежно з"ясовано обставини справи і незаконно піддано його адміністративному стягненню є безпідставними, а постанова судді суду першої інстанції у даній справі є законною і обгрунтованою.

Тому, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ця постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.