Справа № 635/8184/15-п
Провадження по справі № 3/635/5/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого інженером з охорони праці та безпеки руху ГПУ «Шабелінкогазовидобування», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,-

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №226560 від 13 жовтня 201 5 року, ОСОБА_1 22 вересня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Валки Харківської області у напрямку м. Харкова, перед нерегульованим пішохідним переходом перед поворотом на м. Люботин Харківської області, не зменшив швидкість та не зупинився, в разі необхідності, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, після чого покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.10(а), 18.1, 18.4 КУпАП, згідно яких:

-п. 2.10 (а) ПДР України «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди воді зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди»;

-п. 18.1 ПДР України «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

-п. 18.4 ПДР України «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився та пояснив, що 22 вересня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, він керуючи автомобілем НОМЕР_1, де також знаходилася його дружина та двоє неповнолітніх дітей, рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський з боку м. Валки Харківської області у напрямку м. Харкова, по лівій смузі для руху, при цьому для руху в одному напрямку було дві смуги, в попутному напрямку, перед ОСОБА_1, їхала фура, це відбувалося вже після повороту на м. Люботин приблизно на відстані 500 метрів від нього. Обігнавши зазначену фуру, ОСОБА_1 продовжив рух по лівій смузі для руху, праворуч від нього на аварійній сигналізації стояла ще одна фура, він побачив, як на пішохідному переході вийшли із-за зазначеної фури пішоходи, після чого ОСОБА_1 почав їхати повільніше приблизно зі швидкістю 30 км/час, зупинився на відстані одного метра від пішохідного переходу та пропустив пішоходів, після того, як вони пройшли, він почув слова «збили» і побачив, що на смузі зустрічного руху сидить хлопець, якому на вигляд було 20 років, ОСОБА_1 зупинив автомобіль та підійшов до останнього з метою надання допомоги, оскільки його дружина за професією медична сестра. Однак гроші та попросив його відвезти до лікарні, на що притягуваний, маючи добрі наміри, погодився та відвіз потерпілого та його одного товариша до Харківської міської клінічної лікарні №31, по дорозі хлопці почали вимагати гроші, де потерпілий сказав, що впав з дерева, після чого притягуваний відвіз його додому, при цьому потерпілий знову почав вимагати гроші, на що ОСОБА_1, розгубившись, дав йому 500 гривень. Через деякий час ОСОБА_1 подзвонили з поліції з приводу оформлення зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, однак протокол та схему він не підписував. ОСОБА_1 зазначає, що ніяких контактів та ударів його автомобіля з пішоходами не було. Зупинився перед пішохідним переходом, оскільки побачив пішоходів, які вже йшли по середині смуги, по якій рухався ОСОБА_1

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 15 грудня 2015 року потерпілий пояснив, що 22 вересня 2015 року він разом з товаришами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали відпочити на озеро в м. Люботин Харківського району Харківської області, приблизно о 19 годині 30 хвилин, вони вийшли з автобуса на зупинці м. Люботин та почали переходити проїжджу частину по пішохідному переходу, позначеному дорожньою розміткою, у напрямку з права на ліво, були вже сутінки, зазначена ділянка дороги не освітлена, знаходячись на узбіччі перед пішохідним переходом, потерпілий дав знак рукою вантажному автомобілю, який рухався ліворуч від пішоходів по лівій смузі для руху ближче до центру дороги приблизно за 200 метрів до пішохідного переходу, щоб той їх побачив та зупинився, після того як вантажний автомобіль почав гальмувати та включив аварійну сигналізацію, потерпілий пішов далі. Оскільки зазначений автомобіль перекрив потерпілому огляд проїжджої частини, інших автомобілів останній не бачив, дійшовши до розділювальної смуги дороги (на зазначеній дорозі було по 2 смуги для руху в одному напрямку), потерпілий відчув удар в ліву частину тулуба та можливо в ліву руку (в руці знаходилася сумка, яка могла помякшити удар), від якого його відкинуло на зустрічну смугу, з нього злетіли кросівки та браслет з руки, у нього потемніло в очах та він частково втратив свідомість, при цьому потерпілий бачив, що його ударив ВАЗ автомобіль 9 моделі темного кольору, за кермом якого сидів чоловік, а поряд з ним на пасажирському сидінні жінка, виїхавши на зустрічну смугу для руху без будь-яких сигнальних знаків та екстреного гальмування. З моменту, коли потерпілий побачив автомобіль, до удару пройшла приблизно одна секунда, при цьому, побачивши машину, потерпілий почав бігти вперед. Потерпілий зазначає, що автомобіль його ударив передньою частиною, удар прийшовся в область його попереку, від якого його відкинуло, також потерпілий допускає, що від удару він міг зігнутися і ударитися рукою об автомобіль. Прийшовши до тями приблизно через 3 секунди, він побачив, що його підхопив товариш ОСОБА_6, з яким вони дійшли до узбіччя, після чого до них підійшов водій ВАЗ, який запропонував викликати робітників ДАІ та швидку допомогу, побоюючись, що карета швидкої допомоги буде довго їхати, потерпілий попросив відвезти його до лікарні, на що ОСОБА_1 погодився та відвіз потерпілого з ОСОБА_4 до найближчої лікарні, де йому зробили рентген грудної клітини та взяли аналізи. При цьому потерпілий не повідомив в лікарні, що тілесні ушкодження виникли в результаті ДТП та вигадав історію про те, він впав з дерева, оскільки про це попросив його водій ВАЗ ОСОБА_1, який пообіцяв йому сплатити лікування та відшкодування всі витрати, повязані з ДТП. Співробітників ДАІ потерпілий викликати відмовився, пішовши на зустріч ОСОБА_1, який на цьому наполягав. В той момент, коли потерпілого було доставлено до лікарні, з тілесних ушкоджень у нього була наявна гематома на лівій руці та забиття пяти. Після цього ОСОБА_1 відвіз потерпілого до гуртожитку, де той проживав, дав йому 500 гривень на таксі для ОСОБА_6, який залишився на місці ДТП, а також з власної ініціативи пообіцяв наступного дня компенсувати потерпілому всі витрати, повязані з ДТП, а саме 10000 гривень, які так і не віддав. Після зазначених подій, в той же день приблизно о 20 годині, оскільки потерпілому стало гірше, у нього кружилася голова та піднялася температура, він подзвонив по номеру мобільного телефону, який йому залишив ОСОБА_1 та зясувалося, що це чужий номер. Потерпілий викликав швидку допомогу та був доставлений до Четвертої лікарні швидкої та невідкладної допомоги, де він повідомив про обставини ДТП. Потерпілий зазначає, що в результаті ДТП, у нього виникли тілесні ушкодження у вигляді забиття грудної клітини, пошкодження пяти, гематоми на лівій руці між плечем та ліктем, зачіплена тазова кістка, від госпіталізації відмовився, оскільки не вважав за потрібне. Після ДТП одежа потерпілого була зіпсована футболка зчесана, а штани порвані від волочіння останнього по асфальту. Під час оформлення документів в ДАІ потерпілого на медичний огляд не направляли.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 22 вересня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, вона знаходилася в автомобілі НОМЕР_2 під керуванням її чоловіка ОСОБА_1, в якості пасажира на задньому сидінні за водієм, поряд знаходилося двоє неповнолітніх дітей, рухалися по автошляху Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Валки у напрямку м. Харкова по лівій смузі для руху зі швидкістю приблизно 60 км/год, перед ними рухався вантажний автомобіль, який надав їм дорогу, перестроївшись на праву смугу для руху, ОСОБА_1 зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити двох хлопців, які його перетинали зі сторони зупинки, при цьому праворуч від них на зупинці м. Люботин Харківської області стояв на аварійній сигналізації вантажний автомобіль, коли ОСОБА_7 зупинив автомобіль, пішоходи тільки вийшли на проїжджу частину та почали перетинати пішохідний перехід, при цьому свідок побачила пішоходів, коли ОСОБА_1 вже зупинився, потім вона почула, як хтось зі сторони узбіччя вигукнув «збили», після чого її чоловік відразу зупинився, припаркував автомобіль на узбіччі за пішохідним переходом, вони вийшли з автомобіля та побачили, що на проїжджій частині на зустрічній смузі для руху сидів хлопець, якому вони запропонували викликати робітників ДАІ та швидку допомогу, або оглянути самою ОСОБА_7, яка за фахом медсестрою, однак потерпілий, з яким також знаходилися двоє друзів, відмовився та почав вимагати 10 тисяч гривень за те, що начебто ОСОБА_1 його збив. Потім останній погодився, щоб ОСОБА_1 доставив його до лікарні і останній відвіз потерпілого і одного його товариша до Харківської міської клінічної лікарні №31, оскільки зазначена лікарня знаходилася поряд. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 відвіз потерпілого до лікарні з метою виключення отримання тілесних пошкоджень потерпілим в результаті ДТП. В ДАІ її в якості свідка не допитували, оскільки їй сказали, що дружина притягуваного не може бути свідком.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 22 вересня 2015 року він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зібралися виїхали на природу, приблизно о 19 годині 30 хвилин вони вийшли з автобуса на автобусній зупинці м. Люботин Харківського району Харківської області та почали переходити проїжджу частину, на якій було по дві смуги для руху в одному напрямку, розподілену подвійною суцільною смугою, по пішохідному переході з права на ліво, при цьому ОСОБА_3 йшов попереду першим, другий на відстані приблизно одного метру йшов свідок, а ОСОБА_5 йшов третім і ще знаходився на узбіччі. Перед пішохідним переходом зупинився вантажний автомобіль, який рухався по смузі, яка знаходиться ближче до узбіччя, для того, щоб пропустити пішоходів, ОСОБА_3 пройшов приблизно пів метра від фури, як його збив автомобіль НОМЕР_3 темно-синього кольору, який рухався по лівій смузі для руху у своєму напрямку зі швидкістю 60-70 км/год та якого не було видно через наявність вищевказаного вантажного автомобіля, не подавши жодного звукового сигналу та застосувавши екстреного гальмування, можливо трохи пригальмувавши. Удар відбувся на очах у свідка в момент руху потерпілого через пішохідних перехід та прийшовся передньою частиною автомобіля, а саме бампером, ближче до правого боку в ліве стегно ОСОБА_3, після чого останній відлетів від автомобіля вверх приблизно на 1-2 метри, пролетів у повітрі приблизно 1-1,5 метри та впав на цій же смузі для руху ближче до зустрічної смуги на правий бік, підкинувши ноги, а потім він встав та у стані шоку знову впав. Під час удару, з ОСОБА_3 злетіли кросівки та він розбив часи, у звязку з тим, що у нього задерлася футболка, свідок зазначає, що на його тілі також малися видимі тілесні ушкодження, а саме: червоний відбиток в районі ребер з лівої сторони, а також припухла нога. Потім свідок відніс його на узбіччя дороги, оскільки потерпілий знаходився деякий час без тями. Коли потерпілий лежав на узбіччі, до нього підбігли водій вантажного автомобіля та водій ВАЗ, який почав просити не викликати робітників ДАІ та медичну допомогу, за що пообіцяв сплатити будь-які кошти, на що потерпілий попросив його відвезти в лікарню та назвав суму в 10000 гривень, з чим ОСОБА_1 погодився. Свідок зазначає, що стан здоровя потерпілого в цей момент був надто поганий, щоб викликати та чекати швидку допомогу, свідок взагалі не був впевнений чи буде потерпілий жити, у звязку з чим вони вирішили їхали в лікарню на автомобілі ОСОБА_1Коли вони сідали в автомобіль ОСОБА_1, вони його не оглядали, ніяких пошкоджень на автомобілі не бачили. В лікарню поїхали сімя ОСОБА_1 та свідок з ОСОБА_3, куди останнього занесли, у звязку з тим, що у нього дуже боліла нога, вже в лікарні він пересувався самостійно, в лікарні йому зробили рентген грудної клітини та взяли аналізи, вартість яких сплачував ОСОБА_1, після чого останній відвіз потерпілого та свідка в гуртожиток, а далі виключив свій телефон та зник, рентген показав тріщину в ребрі. Знаходячись в гуртожитку, зі слів ОСОБА_3 свідку відомо, що стан його здоровя погіршився, у нього почала кружитися голова, нудило, боліли ребра, опухла нога, після чого потерпілий викликав карету медичної допомоги і вже в лікарні написав заяву про скоєння ДТП.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 22 вересня 2015 року приблизно о 19 годині він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виїхали в ліс з палатками на відпочинок, по дорозі, перетинаючи проїжджу частину на пішохідному переході, першим пішов ОСОБА_8, за ним на відстані приблизно 2-3 метри ОСОБА_4, а за останнім свідок, при цьому на зазначеній дорозі було по 2 полоси для руху в одному напрямку, ліворуч від них, пропускаючи їх як пішоходів, зупинився вантажний автомобіль, який рухався по лівій смузі для руху, пройшовши зазначений автомобіль, ОСОБА_8 пішов далі і дійшовши до розподільної смуги, на другій смузі для руху в попутному напрямку останнього збив автомобіль 9 моделі темного кольору, який рухався по своїй смузі для руху зі швидкістю приблизно 60-70 км/год, не подавши жодного звукового сигналу, до наїзду на пішохода траєкторію автомобіля ВАЗ свідок не бачив, оскільки його видимості заважав вищевказаний вантажний автомобіль, удар відбувся передньою частиною автомобіля в лівий бік ОСОБА_8, від якого останнього підкинуло приблизно на 1,5-2 метри вгору, він пролетів приблизно 1 метр в сторону зустрічної смуги, при цьому від удару, ОСОБА_8 на наклонився на автомобіль і відразу відлетів, з нього злетів один кросівок. Після зазначених подій, автомобіль ВАЗ зупинився в 10 метрах від місця ДТП, ОСОБА_8 втратив свідомість приблизно на 3-4 секунди, потім ОСОБА_4 відтягнув його на узбіччя, куди підбігли водій вантажного автомобіля та ОСОБА_1, який запропонував ОСОБА_8 10 тисяч гривень та попросив не викликати співробітників ДАІ, на що потерпілий погодився та попросив відвезти його до лікарні, оскільки чекати швидку медичну допомогу довелося б довго, після чого ОСОБА_1 на своєму автомобілі, в якому також знаходилися його дружина та дитина, відвезли потерпілого та ОСОБА_4 до лікарні, а свідок залишився на місці події і вже потім викликав таксі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 22 вересня 2015 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, йому на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_1 та попросив забрати його дружину та дітей з лікарні, яка знаходиться на Холодній горі. Приїхавши до лікарні, він зустрів ОСОБА_1 з сімєю і двоє хлопців, від яких дізнався про вищевказані події, а також про те, що хлопець, якого привезли з тілесними пошкодженнями розказав лікарю, що причиною його тілесних пошкоджень стало те що, він впав з дерева, ОСОБА_1 назвав зазначених хлопців аферистами, оскільки вони погрожували останньому та вимагали від нього гроші за те, що він начебто їх збив.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто настання таких наслідків як пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є обовязковою умовою для кваліфікації дій особи за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-якій відомості, що в результаті дій водія ОСОБА_1 були пошкоджені транспортні засоби, в тому числі його транспортний засіб, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруду чи інше майно.

Зазначення інспектором ВДАІ з обслуговування Харківського району ОСОБА_10 в протоколі про адміністративне правопорушення наслідків порушення водієм ОСОБА_11 п.п. 18.1, 18.4 ПДР України у виді отримання пішоходом ОСОБА_3 тілесних пошкоджень не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки такі наслідки не охоплюються диспозицією ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, по справі було проведено судову медичну експертизу № 38-КЕ/2016 від 11 січня 2016 року, згідно висновку якої за даними наданих рентгенологічних знімків у ОСОБА_3 мала місце травма лівого гомілково- ступного суглобу у вигляді підвивиху стопи всередину, яка частіше утворюється від раптового підкручення стопи всередину та найчастіше виникає при падінні з висоти на пяту, однак надані рентгенологічні знімки мають різні дати проведення рентгенологічних обстежень, а саме 22 вересня 2015 року та 22 жовтня 2015 року, що відповідно не дозволяє обєктивно встановити час отримання травми, за ступенем тяжкості надати експертну оцінку вказаній травмі лівого гомілково- ступного суглобу не надається можливим у звязку з відсутністю даних клінічного спостереження, визначеності клінічної картини, відсутності даних про застосовані методи лікування. Відсутність даних про наявні зовнішні тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_3, а також відсутність даних про проведення медико-криміналістичної експертизи одягу, що був на постраждалому під чса заподіяння тілесних ушкоджень, даних про ушкодження на транспортному засобі ВАЗ 21144 реєстраційний номер НОМЕР_4 та обєктивних даних про дати проведення рентгенологічних досліджень, не дозволяють експертній комісії обєктивно встановити механізм та час отримання вищевказаної травми лівого гомілково - ступного суглобу в умовах ймовірної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено причинного звязку між діями ОСОБА_1 та отриманням ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Аналіз доказів у їх сукупності свідчить про відсутність доведеності того факту, що тілесні ушкодження, які маються у ОСОБА_3 були спричинені в результаті ДТП, у тому числі за обставин, на які посилається сам потерпілий.

Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки вони мають протиріччя як між собою, так і з показаннями потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні, крім того, повністю суперечать показанням свідка ОСОБА_7, показання якої повністю відповідають показанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також показання свідків не є допустимим доказом встановлення наявності тілесних ушкоджень.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в межах тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд не вбачає підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП України, яка передбачає залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає законної сили у порядку ст. 291 КУпАП.

Суддя -