АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження № 33/791/356/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року м. Херсон

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., за участю прокурора Гончарова В.Г. та скаржника ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої директором Севастопольського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню за те, що вона, будучи суб'єктом відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», являючись директором Севастопольського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, усупереч ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила ні в усній, ні в письмовій формі безпосереднього керівника про наявність в неї реального конфлікту інтересів між її приватним майновим інтересом, зумовленим у тому числі сімейними стосунками та спрямованим на отримання додаткових матеріальних благ для себе особисто та своєї близької особи (дочки ОСОБА_2) при розгляді питання щодо укладання договорів про співпрацю (від 04.12.2015) та про надання юридично-консультативно-методологічних та інформаційно-консультаційно-методологічних послуг між Севастопольським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та приватним підприємством «Укрпрофіцентр», засновником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) якого є вона особисто, а виконувачем обов'язки директора зазначеного приватного підприємства і підписантом вказаних вище договорів - ОСОБА_2, дочка ОСОБА_1.

У подальшому, діючи в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 в межах своїх повноважень у період з 04.12.2015 по 21.06.2016 від імені Севастопольського регіонального управління Фонду уклала з ПП «Укрпрофіцентр» в особі ОСОБА_2 (донька ОСОБА_1) чотирнадцять договорів: про співпрацю від 04.12.2015, надання юридично-консультативно-методологічних послуг від 07.12.2015р., 27.01.2016р., 22.02.2016р., 21.03.2016р., 25.04.2016р., 23.05.2016р. та інформаційно-консультативно-методологічних послуг від 07.12.2015р., 27.01.2016р., 22.02.2016р., 21.03.2016р., 25.04.2016р., 23.05.2016р., 16.06.2016р., за що на підставі актів про виконання робіт, підписаних директором регіонального управління Фонду ОСОБА_1 та виконувачем обов'язків директора ПП «Укрпрофіцентр» ОСОБА_2 на адресу ПП «Укрпрофіцентр» було переховано Севастопольським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» грошові кошти на загальну суму 13677 грн. відповідно до платіжних доручень: від 25.03.2016 №№ 21, 22;від 26.05.2016 №№ 33,34; від 25.02.2016 №№ 13, 14; від 21.06.2016 № 39, від 27.04.2016р. №№ 27, 28; від 08.12.2015 №№ 30, 34; від 29.01.2016 №№ 6, 7.

За період з 01.12.2015 по теперішній час ОСОБА_1 отримала заробітної плати в ПП «Укрпрофіцентр» в сумі понад 7 тис. грн. та в Севастопольському РУФ в сумі понад 13 тис. грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, без з'ясування всіх обставин справи. В мотивування своєї апеляційної скарги посилається на те, що, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП не забезпечив всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин, а також вважає, що строки накладення адміністративних стягнень вже сплили, оскільки часом виявлення правопорушення, яке їй інкримінується, є 30 червня 2016 року, а саме, коли був розпочатий збір доказів по справі, а не 12 серпня 2016 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, який просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що строки накладення адміністративних стягнень вже сплили, оскільки часом виявлення правопорушення, яке їй інкримінується, є 30 червня 2016 року, а саме, коли був розпочатий збір доказів по справі, а не 12 серпня 2016 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, т.я. надіслання запитів до державних органі не є збором доказів. Фактичний збір доказів розпочався з дати отримання відповідей на запити, з який і був зроблений висновок про наявність складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що в протоколі про адміністративне правопорушення внесені недостовірні дані про місце народження та сімейний стан є такими, що не можуть вважатися достатніми для визнання протоколу таким, що повністю не відповідає вимогам діючого законодавства і унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що зі змісту адміністративного протоколу не вбачається які саме дії підпадають під відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП, а які саме дії підпадають під відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП, т.я. в мотивувальній частині адміністративного протоколу №11 від 21 вересня 2016 року чітко розписано кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП щодо неї - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя В.Л. Заіченко