АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/8676/16-п
Провадження № 33/791/327/16
Головуючий в І інстанції Корольчук Н.В.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

22 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1Г, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, з участю його представника захисника-адвоката ОСОБА_3 та представника Херсонської митниці ОСОБА_4 на постанову Херсонського міського суду від 20 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості товару безпосереднього предмета порушення митних правил в сумі 96487 грн. (девяносто шість тисяч чотириста вісімдесят сім) 50 коп. з конфіскацією транспортного засобу.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 18.06.2016 року об 11 годині 30 хвилин в зоні митного контролю контрольного пункту вїзду-виїзду «Чаплинка» Херсонської митниці ДФС, рухаючись з ВЕЗ «Крим» до материкової частини України, керуючи в якості водія транспортним засобом марки «BMW 320D», реєстраційний номер НОМЕР_1, при проведені митного контролю надав для митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВСС №311508 від 18.03.2009 року, видане Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Львівській області на автомобіль «BMW 320D», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, оформлене на імя ОСОБА_5 та довіреність від 09.06.2016 року НАР №885122 на право керування транспортним засобом ВС4003СР WIN WBAAL71070KE18062, які, як зазначено в протоколі, були отримані незаконним шляхом.

Вищенаведене, було встановлено під час перевірки відомостей, що містяться в ЦБД ЄАІС ДМСУ та автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», відповідно до яких, транспортний засіб «BMW 320D», номер кузова НОМЕР_2 з реєстраційними номерами ОСОБА_6 DW297GF був ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» Львівської митниці 27.11.2011 року. Крім того, відповідно до відомостей, що містяться в мережі Інтернет, на офіційному сайті www.rnb.nais.gov.ua, статус бланку в єдиному реєстрі нотаріальних бланків довіреності НАР№885122, на якому була виготовлена довіреність на імя ОСОБА_2, обліковується як «Викрадений бланк» 04 жовтня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, Херсонська митниця склала протокол про порушення ОСОБА_2 митних правил, що тягне відповідальність за ч.1 ст.483 МК України. Як зазначено в протоколі, дії ОСОБА_2 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного оформлення документів отриманих незаконним шляхом.

Суд першої інстанції на підставі зазначеного протоколу визнав ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд безпідставно визнав його винним, оскільки матеріалами справи недоведена його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки він був не обізнаний про те, що документи передані йому отримані незаконним шляхом.

Заслухавши доповідь судді, представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника Херсонської митниці, який вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою і просив залишити її без зміни, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, приходжу до такого висновку.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на протокол про порушення митних правил №0123/50805/16 від 18.06.2016 року, складеному відносно нього і згідно якого порушення митних правил міститься у тому, що ОСОБА_7 при проведені митного контролю надав для митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВСС №311508 від 18.03.2009 року, видане Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Львівській області на автомобіль «BMW 320D», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, оформлене на імя ОСОБА_5 та довіреність від 09.06.2016 року НАР №885122 на право керування транспортним засобом ВС4003СР WIN WBAAL71070KE18062, видану на імя ОСОБА_7, які, як зазначено в протоколі, були отримані незаконним шляхом.

Враховуючи зазначений протокол та пославшись на докази, які підтверджують, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВСС №311508 від 18.03.2009 року, видане Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Львівській області на автомобіль «BMW 320D», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, оформлене на імя ОСОБА_5 є підробленим, а довіреність оформлена на бланку НАР№885122, який згідно офіційного сайту www.rnb.nais.gov.ua, в єдиному реєстрі нотаріальних бланків обліковується як «Викрадений бланк» 04 жовтня 2015 року, суд визнав винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Дійсно протокол про порушення митних правил є головним доказом у справі, але суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та ст.489 МК України, розглядаючи справу про порушення митних правил необхідно було зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не всі зазначені вимоги були виконані судом першої інстанції.

Зокрема, суд проігнорував питання наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2.

Так, виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, суб'єктивна сторона цього правопорушення, на що обґрунтовано вказується в апеляції, характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу.

При цьому, за змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно. Вина у формі прямого умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

З матеріалів справи вбачається, оскільки інше не доведено, що ОСОБА_7 придбав вищезазначений автомобіль на підставі довіреності від 09.06.2016 року, тобто з цього моменту він став причетний до цього автомобіля, а відповідно яким чином на цей автомобіль у 2009 році отримано технічний паспорт, йому не могло бути відомо, як і не доведено те що, що він був обізнаний про те, що технічний паспорт підроблений, а тому не доведено і те, що надаючи зазначені документи органам митниці з метою перемістити придбаний їм автомобіль через кордон, він не був обізнаний, що документи, які він надає одержані незаконним шляхом, що свідчить про відсутність прямого умислу в його діях.

Суд першої інстанції також не спростував заяву ОСОБА_7 про те, що довіреність була оформлена без нього, а тому він також не може відповідати за її законність.

Суд взагалі залишив поза увагою, як версію того, що сталося, заяву ОСОБА_8 про те, що він потерпів від дій шахраїв, про що свідчить, крім іншого, відкриття кримінального провадження за ст. 358 КК України за заявою самого ОСОБА_7, яке розслідується Каланчацьким відділенням поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонської області.

Таким чином, слід прийти до висновку, що оскільки правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинене тільки з прямим умислом, наявність якого не тільки не доведена, а взагалі зазначене питання залишилось поза увагою як митних органів, так і суду, слід визнати, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, вважаю, що постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, оскільки безспірно встановлено, що зазначений автомобіль з 2011 року без належної реєстрації знаходиться на території України, що унеможливлює його законне використання, вважаю за необхідне передати його Каланчацькому відділенню поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонської області, як речовий доказ у справі.

Крім того, направити до зазначеного відділення поліції заяву ОСОБА_5, яка надійшла до апеляційного суду під час розгляду справи і в якій він вказує, що є власником зазначеного автомобіля.

Керуючись ст.483 МК України, ст.294, п.1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2016 року відносно нього задовольнити частково.

2.Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2016 року - про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України - скасувати. Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

3.Автомобіль «BMW 320D», реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та ключ запалювання до цього автомобіля передати Каланчацькому відділенню поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонської області, як речовий доказ у кримінальному проваджені, відкритому за заявою ОСОБА_2, разом із заявою ОСОБА_5, яка надійшла до апеляційного суду під час розгляду справи і в якій він вказує, що є власником зазначеного автомобіля.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_1