Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Рівне

Суддя апеляційного суду Рівненської області - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 інкримінується те, що вона, перебуваючи на посаді головного бухгалтера Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в порушення вимог ст.115, ч.1 ст.116 ч.1 ст.117 КЗпП України та ст.24 ЗУ «Про оплату праці» допустила порушення, а саме:

- розмір заробітної плати за першу половину місяця становить менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу працівника ОСОБА_2;

- звільненому працівнику ОСОБА_2 у день звільнення не проводилась виплата всіх сум;

- не була здійснена виплата ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог ст.245 КУпАП про повне всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи. Просить постанову суду скасувати. Вважає, що в її діяхвідсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_2 відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року ОСОБА_2 поновлена на посаді, а всі належні їй виплати були здійсненні.

ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року, оскільки належним чином не була повідомлена про дату розгляду справи, а про оскаржувану постанову довідалась 08.11. 2016 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суд першої інстанції розглянув адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП у відсутності останньої та належним чином її не повідомив, копію постанови у триденний строк не було надіслано на адресу проживання.

Оскільки ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши та проаналізувавши поясненняОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи й доводи скарги, яку остання підтримала, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За диспозицією ч.1 ст.41 КУпАП, з об'єктивної сторони протиправне діяння полягає в бездіяльності, яка матиме місце лише тоді, коли особа мала об'єктивну можливість виконати покладений на неї обов'язок, але знехтувала ним.

У відповідності з нормами ч.3 ст.115 КЗпП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати за першу половину місяця становить не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. У відповідності з наказом ГТУЮ у Рівненській області №234/05 від 12.08.2015 року ОСОБА_2 була надана частина щорічної відпустки тривалістю 20 календарних днів з 25 серпня по 13 вересня 2015 року включно (а.с.31). У відповідності з чинним законодавством заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до платіжних доручень №359 від 14.08.15, №360 від 21.08.15, №366 від 31.08.15 та платіжних відомостей до них заробітна плата за час щорічної відпустки була виплачена для ОСОБА_2 21 серпня 2015 року (а.с.47). Вищезазначене підтверджує також і розрахунковий лист за серпень 2015 року. Таким чином кошти за першу половину вересня (по 13 число включно) були виплачені для ОСОБА_2 ще у серпні (а.с.33-34).

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 пояснила, що роботодавець відповідно до ст. 115 КЗпП України нарахував аванс за першу половину вересня виходячи з наступних розрахунків: посадовий оклад працівника у вересні 2015 року становив 2453,00 грн., загальна кількість робочих днів - 22, працівником відпрацьовано 2 робочі дні до дня отримання авансу (14 та 15 вересня). У зв'язку з цим роботодавець зобов'язаний виплатити працівнику аванс за вересень 2015 року у розмірі не менше 223,00 грн. - тобто не менше оплати за фактично відпрацьований час (два дні) з розрахунку посадового окладу. Оскільки ОСОБА_2 за вересень 2015 року отримала

500 грн. авансу, то відповідно жодного порушення норм ст.115 КЗпП України

не було.

Згідно приписів статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

ОСОБА_1 інкримінується саме порушення строків виплати при звільненні, тобто не проведення розрахунку саме в день звільнення. Як зазначено вище, ч.1 ст. 116 КЗпП України передбачена можливість для роботодавця виплатити всі належні працівнику суми і не в день звільнення. Це випадки, коли працівник не працював в день звільнення. Як вбачається з акту перевірки ОСОБА_2 не працювала у день звільнення (а.с.4 зв.) (листок непрацездатності серія АГИ №132695) (а.с.30). Окрім того, ГТУЮ у Рівненській області самостійно здійснило виплату усіх сум, належних ОСОБА_2, а отже і не порушило вимог статті 116 КЗпП України.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №817/3203/15 (а.с. 35), що підтверджено ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року (а.с.40), визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 та зобов'язано поновити її на роботі. Таким чином, відсутність самого факту звільнення виключає застосування статей 116 та 117 КЗпП України.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що до моменту фактичного проведення перевірки ГТУЮ у Рівненській області виплатило середній заробіток для ОСОБА_2 за жовтень 2015 року (а.с.44).

Вищенаведене вказує на відсутність ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Полюхович