ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, працюючого на посаді водія в Київському університеті туризму, економіки та права, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 липня 2016 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Будівельників та бул. Верховної Ради, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3, 2.3.б ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину свою в порушенні Правил дорожнього руху не визнав та показав, що 25 липня 2016 року о 15 годині 30 хвилин він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1, по бул. Верховної Ради, в м.Києві. На перехресті з бул. Верховної Ради в м. Києві він мав намір повернути вліво на вул. Будівельників з крайньої правої смуги, що дорожнім знаком йому дозволялося. Однак автомобіль НОМЕР_2, який рухався в середній смузі руху, на перехресті вул. Будівельників та бул.Верховної Ради, в м. Києві, всупереч вимогам дорожнього знаку, почав рухатися прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з його автомобілем. Вказав, що правила дорожнього руху були порушені водієм автомобіля НОМЕР_2, що й призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, а саме, письмові пояснення учасників ДТП, схему ДТП, врахувавши розміщення транспортних засобів на проїзній частині в момент удару, та механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті вказаної ДТП, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 №489623 від 25 липня 2016 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні було досліджено письмові докази потерпілої ОСОБА_2, які є послідовними, логічними, узгодженими з приводу обставин ДТП та не викликають сумніву у суду щодо їх достовірності, крім того, в них остання чітко вказує, що рухалася у другій смузі для руху та на перехресті почала здійснювати маневр на ліво, однак автомобіль НОМЕР_1, також здійснюючи поворот на ліво, здійснив зіткнення з її автомобілем.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, суд критично оцінює покази ОСОБА_1 стосовно того, що водій автомобіля НОМЕР_2, не дотрималася правил дорожнього руху та, в супереч вимогам дорожнього знаку, почала рухатися прямо, оскільки дані пояснення не узгоджуються зі схемою ДТП та отриманими механічними пошкодженнями автомобілів, а саме те, що автомобілем НОМЕР_2, пошкоджено правий бампер з правого боку, а автомобілем НОМЕР_1, заднє ліве крило, задні ліві двері.

Крім того, згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Досліджені у справі докази свідчать про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 36 ч.2, 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, , банк ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820019, р/р 0005, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: