Справа № 502/1028/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді директора СВК «Маяк», інвалідність відсутня, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якому розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

В матеріалах, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області, в ході перевірки СВК «Маяк», головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, вказано, що 18.04.2016 року в м. Кілія Одеської області, директором СВК «Маяк», ОСОБА_2, порушено законодавство про працю, оплату праці, за період з 01.01.2015 року по 01.04.2016 року, що засвідчено актом перевірки від 18.04.2016 року № 15-18-010/0265.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві встановлено:

- відповідно до п. 1.5 розділу 3 «Оплата праці» колективного договору підприємства « работа в выходной день, по согласию сторон, может компенсироваться другим днем отдыха. За работу в вечернее время (з 18-00 до 22-00 часов начислять в размере - 20%, за работу в ночное время ( с 22- 00 до 6-00 часов) начислять 40% часовой тарифной ставки». Перевіркою табелів обліку використання робочого часу та журналу прийому передачі змін встановлено; сторожа підприємства ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ще 7 сторожів працюють з 08-00 до 08-00 години слідуючого дня ( 24 години на добу).

- згідно відомостей нарахування заробітної плати підприємства за січень - березень 2016 року, факт проведення нарахування за роботу у вечірній та нічний час, зазначеним працівникам щомісячно не знайшов документального

підтвердження, чим порушено вимоги статті 108 КЗпП України;

- в порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України „Про оплату праці щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не

перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів післязакінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата на Підприємстві виплачується з порушенням строків.

- згідно представлених відомостей нарахування заробітної плати та оплати праці з січня по березень 2016 року встановлено, заробітна плата працівникам підприємства виплачується рідше двох разів на місяць через

проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів, тобто один раз на місяць (копії відомостей за січень - березень 2016 р. додаються), що суперечить вимогам ч. 1 статті 115 КЗпП України та статті 24 ЗУ «Про оплату праці»;

- в підприємстві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки за три дні до її початку. Так, працівнику ОСОБА_6

надано щорічну відпустку з 04.01.2016 р. наказ № 31 від 04.01.2016 р. проте виплату за весь час відпустки здійснено 11.02.2016р. що підтверджується відомістю на виплату грошей № 9 від 11.02.2016 р. Працівнику ОСОБА_7надано щорічну відпустку з 01,03.2016 р. наказ № 38 від 01.03.2016 р. та працівниці ОСОБА_8 надано щорічну відпустку з 24.03.2016 р. наказ № від 24.03.2016 р. проте виплату за весь час відпустки вищевказаним працівникам здійснено 13.04.2016 р. що підтверджується відомістю на виплату грошей №12 від 13.04.2016 р;

-перевіркою виявлено факти порушення вимог ст. 116 КЗпП щодо виплати всіх сум, що належать працівникові від підприємства при звільненні, в день звільнення. Так, наказом від 03.08.2015р, № 16 звільнена працівниця ОСОБА_9 за ст. 38 КЗпП (за власним бажанням) з 03.08.15р. належні при звільненні грошові кошти виплачені 12.08,2015р., що підтверджено (відомістю на виплату грошей №11 від 12.08.2015р.). Наказом від 28.02.15 р. № 3 свинаря ОСОБА_10 за ст. 38 КЗпП (за власним бажанням) з 28.02.2015 р. належні при звільненні грошові кошти виплачені 12.03.2015р., що підтверджено (відомістю на виплату грошей № 9 від 12.03.2015 р.). Так, сторожа-робочого ОСОБА_11 наказом від 14.03.2016 р. № 40 звільнено з займаної посади за ст. 38 КЗпП (за власним бажанням), належні при звільненні кошти виплачені 24.03.2016 року, що підтверджено відомістю на виплату грошей № 67 від 24.03.2016 р.

-згідно наказів про надання працівникам товариства щорічних відпусток, власник або уповноважений ним орган письмово не повідомляє працівників СВК про дату початку відпустки за два тижні, що є порушення вимог ч.5 ст. 79 КЗпП України;

ОСОБА_2, в судовому засіданні вину, у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, визнав у повному обсязі.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 та його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом № 15-18-010/0195 від 18.04.2016 року, про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП, (а. с. 4);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-18-010/0265 (а. с. 6-7);

Суд, вивчивши матеріали, вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, доведена, та кваліфікує дії правопорушника, за ст. 41 ч. 1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, не забезпечення достовірного бухгалтерського обліку та витрат на оплату праці в установленому порядку.

Обставин, що помякшують відповідальність, ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КпАП України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій,особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34,35,41 ч.1 , 268, 283, 284 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1