П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08листопада 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Стави Кагарлицького району Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю особи, щодо якої закрите

провадження у справі ОСОБА_2,

захисників ОСОБА_3,

ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста від 26 вересня 2016 року провадження у справі щодо ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, закрите у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, подія була вчинена 24 лютого 2016 року, тобто на день ухвалення постанови минуло три місяці, то провадження у справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі щодо неї за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-39 ч. 4 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно встановлені необхідні для вирішення справи обставини та порушені норми матеріального і процесуального законодавства, зокрема суд прийняв як доказ її винуватості протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам закону.

Крім того, апелянт зазначає, що співробітником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини (головним спеціалістом відділу контролю Управління з питань захисту персональних даних) ОСОБА_6 під час перевірки не було опитано жодного з співмешканців будинку № 6 по вул. Курнатовського в м. Києві, зокрема тих осіб, щодо яких ОСОБА_2 начебто розмістила персональні дані, жоден з них не повідомив та не підтвердив факту розповсюдження їх персональних даних.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 вважає, що провадження у справі щодо неї необхідно закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-39 ч. 4 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_2 та її захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Диспозиція ч. 4 ст. 188-39 КУпАП передбачає відповідальність за недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав суб'єктів персональних даних.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про захист персональних даних» законодавство про захист персональних даних складають Конституція України, цей Закон, інші закони та підзаконні нормативно-правові акти, міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на це, в протоколі про адміністративне правопорушення, а також рішенні про визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, уповноважена на це особа, або орган зобов'язані вказати, яка норма закону про захист персональних даних була порушена.

Відповідно до матеріалів справи доопрацьований протокол про адміністративне правопорушення від 18 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 був складений головним спеціалістом відділу контролю Управління з питань захисту персональних даних Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини ОСОБА_6 (а.с.30).

Відповідно до додатку до службового посвідчення (а.с.20) ОСОБА_6 має право складати та підписувати протокол про адміністративне правопорушення за виявлені правопорушення законодавства про захист персональних даних.

З огляду на це, апеляційний суд вважає безпідставними доводами апелянта щодо відсутності у ОСОБА_6 повноважень складати відповідний протокол.

В той же час, уповноважена на це особа, повинна була вказати, які положення Закону України «Про захист персональних даних» порушила ОСОБА_2

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому зазначено, що ОСОБА_2 порушено п. 7 ч. 2 ст. 8 Закону, а саме не додержання захисту персональних даних, що призвело до порушення прав суб'єктів персональних даних на захист своїх персональних даних від незаконної обробки.

Саме так вказано і в постанові суду від 26 вересня 2016 року.

Відповідно до вказаної норми Закону, суб'єкт персональних даних має право на захист своїх персональних даних від незаконної обробки.

Статтею 2 Закону визначено, що обробка персональних даних є, зокрема їх поширення (розповсюдження, реалізація, передача).

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2, вивісивши список мешканців будинку № 6 по вул. Курнатовського в м. Києві, в яких є заборгованість у сплаті за житлово - комунальні послуги станом на 01 січня 2014 року та 01 листопада 2015 року, порушила їх право на захист персональних даних.

Відповідно до матеріалів справи, приводом для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, була скарга ОСОБА_7 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо розголошення персональних даних про членів його сім'ї.

В матеріалах справи (а.с.12-16) наявні світокопії оголошень з зазначенням списку мешканців будинку, де вказано номер квартири, прізвище, ініціали та сума заборгованості.

В цьому списку прізвище ОСОБА_7 відсутнє. В той же час зазначено прізвище ОСОБА_8, проте в матеріалах справи відсутні відомості, що остання є неповнолітньою, чи в силу інших обставин особисто не може заявити про порушення її права на захист персональних даних. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, що вона доручає це зробити від її імені іншій особі.

Оскільки ст. 8 Законом встановлено право суб'єкта персональних даних, апеляційний суд вважає, що з'ясування ставлення особи, персональні дані якої розголошені до порушення її права є обов'язковим.

Проте в матеріалах справи відсутні пояснення як ОСОБА_8, так і інших мешканців будинку, прізвища яких зазначені в оголошеннях.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ніяк не спростовані доводи ОСОБА_2 про те, що ні вона, ані за її дорученням члени правління Житлово-комунального кооперативу «Арсеналець-16» не вивішували список мешканців будинку, у яких є заборгованість за комунальні послуги.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи не встановлено порушення права суб'єкта персональних даних на їх захист, відтак в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП..

Керуючис, ст. 294, 247 п. 7 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун