Справа № 739/1534/16-п Головуючий у 1 інстанції Іващенко А. І.
Провадження № 33/795/245/2016
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

за участю особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, працюючого водієм ПрАТ «Н-Сіверський сир завод», до адміністративної відповідальності не притягувався,

притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 18.09.2016 року об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, в м. Новгород-Сіверський по вулиці Миколаївська керував автомобілем ВАЗ - 2103 д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, заперечуючи факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, просив скасувати постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2016 року вважаючи її незаконною та необґрунтованою. Звертає увагу на те, що протокол був складений на нього незаконно, факти викладені в якому підтвердив лише свідок ОСОБА_3, а свідок ОСОБА_4 не був присутній під час складання протоколу, а його дані були просто вписані в даний документ. Крім того, звертає увагу на те, що самі працівники поліції не були свідками керування ним автомобілем, оскільки не здійснювали його зупинки.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не погодився обставинами справи викладеними в протоколі та постановою місцевого суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, та підтримав викладені в апеляційній скарзі вимоги.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, а також поясненнями свідка ОСОБА_3, який вказав, що автомобіль НОМЕР_2 перебував під управлінням ОСОБА_1, який судячи з вигляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим і були викликані працівники поліції.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 18.09.2016 року об 11 год. 00 хв. в м. Новгород-Сіверський по вул. Миколаївська, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. ( а.с. 2).

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку(а.с. 3, 4).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння 18.09.2016 року, спростовуються показами свідка ОСОБА_3, та протоколом про адміністративне правопорушення 18.09.2016 року серія АП2 №146777.

Крім того, його посилання про те, що свідок ОСОБА_4 не був присутнім під час складання протоколу є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративні правопорушення в графі «свідки чи потерпілі» вказано прізвище свідка ОСОБА_4 з його власноручним підписом, а наявність підпису особи правопорушника на протоколі про адміністративне правопорушення та відсутність будь-яких заперечень та пояснень з його боку, є свідченням того, що він погодився з фактами та обставинами, викладеними в підписаному ним документі.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Показання свідка ОСОБА_5 в підтримку показань ОСОБА_1 про його непричетність до керування автомобілем спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6, працівника поліції, який зазначив, що його викликали на місце пригоди. Сталося ДТП одним з учасників якого і був ОСОБА_1 Останній був без посвідчення водія за що і був притягнутий до відповідальності.

З копії постанови від 18 вересня 2016 року №527/1 серії ПС2 №584524 вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія 18 березня 2016 року об 11 годині 20 хвилин.

27 вересня 2016 року, як слідує з ксерокопії квитанції про оплату штрафу, і яка знаходиться на звороті вказаної постанови, ОСОБА_1 сплатив призначену суму.

Дії ОСОБА_1 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1, накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП у редакції Закону України № 586-VI від 24 вересня 2008 року, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховувався характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, зокрема те, що ним здійснювалось управління джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп'яніння, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак