Провадження № 3/263/1599/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Папаценко П.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул.2-й Кальчик, буд.122, за ст.ст.173-2, 187 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.10.2016 р. о 23:00 год., знаходячись під гласним адміністративним надзором поліції, був відсутній за місцем мешкання за адресою: м.Маріуполі, 2-й Кальчик, буд.122, чим порушив вимоги адміністративного нагляду та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КУпАП.

Він же, 12.10.2016 року о 13:00 год. за місцем мешкання, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу жінки гр. ОСОБА_2, при цьому погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство у сім`ї, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав у повному обсязу, просив суворо не карати, не призначати покарання у вигляді громадський робіт чи адміністративного арешту та призначити мінімальний штраф, оскільки є особою похилого віку, пенсії не отримує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ст.173-2 ч.1 КУпАП, його вина в здійсненні адміністративних правопорушень, підтверджується протоколами ДО №000663 від 13.10.2016 року (а.с.3), ДО №000658 від 07.10.2016 року (а.с.10), висновками Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області від 15.10.2016 року (а.с.2), заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.5,6), поясненнями та заявою порушника ОСОБА_1 (а.с.7,12,19) постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 14.07.2016 року (а.с.13), рапортом (а.с.4).

Згідно частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення на сильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ст.173-2 ч.1 КупАП передбачає покарання у вигляді громадських робіт на строк від тридцяти до сорока годин, які згідно ст.30-1 КупАП, не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років, або адміністративний арешт строк до семи діб, який згідно ст.32 КупАП не може застосовуватися до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

Крім того, згідно ст.32 КУпАП стягнення у виді адміністративного арешту може застосовуватись лише у виняткових випадках.

Разом з тим, відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (уповноважена особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги вищенаведене, що формально в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ст.173-2 ч.1 КпАП України, однак порушник відповідно до копії паспорту ВК805503 є особою похилого віку старше 60 років, малозначність правопорушення відповідно до встановлених судом обставин, також враховуючи розкаяння порушника в скоєному, суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КупАП, і вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу.

Керуючись ст.ст.22,283-284,173-2,187 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, від адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КупАП та обмежитись усним зауваженням. Провадження по справі закрити.

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 51,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у дохід держави у розмірі 275,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: П.І.Папаценко