Справа №463/4540/16-п
Провадження №3/463/1476/16
Личаківський районний суд м. Львова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Львів

суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., за участі прокурора Германовича Н.Б., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

З протоколу №64 від 30.09.2016р. вбачається, що ОСОБА_1, будучи депутатом Винниківської міської ради м. Львова, та субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, 03.03.2016р. під час проведення другої сесії сьомого демократичного скликання Винниківської міської ради м. Львова, не повідомив в установленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення №209 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки його матері- Почаєвець О.І. у власність для обслуговування житлового будинку на вул. Руська, 19а у м. Винники» та проголосував за вказане рішення, чим порушив вимоги ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1, будучи депутатом Винниківської міської ради м. Львова, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Винники Львівської області, вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КпАП України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, показання свідка, думку прокурора та захисника, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів, долучених до справи, вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаних правопорушень обгрунтовується його поясненнями, доданими до протоколу, в яких ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненому; поясненнями спеціаліста виконавчого комітету Винниківської міської ради ОСОБА_4; протоколом сесії Винниківської міської ради від 03.03.2016 року, рішенням сесії Винниківської міської ради; постановою Винниківської міської виборчої комісії та списком депутатів і рішенням сесії про визнання їх повноважень в тому числі ОСОБА_1; регламентом Винниківської міської ради.

В той самий час допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав та пояснив, що під час складення протоколу службова особа поліції ствердила, що переглядала відеозвіт із сесії міської Ради за 03.03.2016 року і там зафіксовано, що він брав участь у розгляді питання виділення земельної ділянки його мамі та голосував за це рішення. При цьому там зафіксовано, що міський голова перепитав його, чи він дійсно голосує «за». Тому він повірив, що саме так і було, тому визнав вину. Але, переглянувши відео звіт сесії, він переконаний, що під час обговорення та прийняття вказаного рішення у залі не був і участі у голосуванні не брав. Зазначив, що ОСОБА_3 є його мамою, про що знали всі депутати Винниківської міської ради. З нормами Закону «Про запобігання корупції» був обізнаний, однак в даному законі не визначено процедури повідомлення депутата про наявний реальний конфлікт інтересів, регламентом Винниківської міської ради такої процедури також встановлено не було. Тому він і не брав участі у розгляді цього питання та вийшов із зали.

Свідок ОСОБА_5 показав, що на сесії Винниківської міської Ради 03.03.2016 року був обраний головою лічильної комісії. Це було перше засідання, коли фіксувалося поіменне голосування депутатів. Досвіду підрахунку голосів при поіменному голосуванні у членів лічильної комісії не було. Окрім того, засідання відбувалося у службовому кабінеті заступника голови Ради, де крім депутатів були спеціалісти виконавчого комітету та громадяни м. Винники. Він та два члени комісії здійснювали підрахунок голосів. Але в таких умовах вести підрахунок голосів було складно, вони не встигали у таблиці робити помітки хто як голосував. Результати голосування він не встигав оголошувати, фактично сам міський голова їх оголошував і вони помічали за ним результати. Ствердив, що за вказаних обставин, не може категорично ствердити чи депутат ОСОБА_1 був присутній під час голосування земельного питання його мами в залі та чи брав участь у голосуванні. У протоколі лічильної комісії могли бути неточності.

З долученого рішення №209 2-ї сесії Винниківської міської ради від 03.03.2016 року дійсно вбачається, що матері ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 площею 0,0600 га у власність для обслуговування житлового будинку на вул. Руська,19а у м. Винники.

Згідно порядку денного це питання розглядалося під № 5.4.

З відтвореного у судовому засіданні відеозапису сесії Винниківської міської Ради від 03.03.2016 року https://www.youtube.com/watch?v=R0LR-uK8QjQ вбачається, що засідання сесії дійсно відбувалося у тісному приміщенні, де знаходилася значна кількість осіб. При тому безспірно встановлено, що під час сесії, лічильна комісія не оголошувала результати голосування взагалі. При цьому без інформації лічильної комісії сам міський голова називав результати голосування. При цьому є очевидно, що під час розгляду питань деякі депутати залишали зал і не брали участь у розгляді питань та голосуванні, в той же час згідно Протоколу засідання сесії (а.с.29-35) та протоколу лічильної комісії зазначено, що рішення приймалося одноголосно за участі 21 депутата. Зокрема, при голосуванні порядку денного депутат ОСОБА_1 вийшов із кабінету і участі в його обговоренні та голосуванні не брав. В той же час без його присутності у протоколі зазначено, що рішення прийнято одноголосно, а у протоколі лічильної комісії стоїть відмітка про його присутність та голосування «за». Окрім того, при розгляді питання 5.4. порядку денного, даних про перебування ОСОБА_1 у кабінеті та участі в голосуванні відеозапис не містить. Під час голосування по цьому питанню, відеозапис не відображає вхід та вихід з кімнати де відбувалася сесія і переконливо зробити висновок про те, що він був присутній у залі та брав участь у голосуванні не можливо.

При цьому враховується, що у відповідності до ст.51 п.2.2 Регламенту Винниківської міської ради (а.с.24) передбачено, що у разі відсутності технічної можливості голосування за допомогою програмно-технічного комплексу системи електронного голосування, поіменне голосування здійснюється підняттям руки та підрахунку голосів лічильною комісією з відповідною фіксацією у протоколі лічильної комісії результатів поіменного голосування.

Однак встановлено, що при розгляді цього питання така процедура не дотримана, лічильна комісія результати голосування не підводила, голова лічильної комісії їх не оголошував, а у протоколі фіксувалися його результати на підставі оголошеної інформації головуючого на сесії.

У відповідності до положень ст.129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Серед основних засад судочинства визначено законність та забезпечення доведеності вини.

Згідно положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини висловлює позицію про те оцінювати докази слід керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄС у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄС у справі «Веренцов проти України» - п.86, «Яллох проти Німеччини»). Такі принципи оцінки доказів, Європейський Суд з прав людини висловлює в цілому відносно системи кримінальної юстиції, яка також включає і адміністративну відповідальність (кримінальні проступки).

А тому, оцінюючи в сукупності досліджені докази, вважаю, що достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів доведення винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП України не здобуто. Всі сумніви щодо доведеності вини мають трактуватись на користь особи, яка притягується до юридичної відповідальності.

З врахуванням наведеного та у відповідності до положень ч.1 п.1 ст.247 КУпАП , п.3 ч.1 ст.284 КУпАП провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 247, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С.В.