Справа №515/1664/16-п
Провадження №3/515/2992/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2016 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Шевирін А.О.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Арцизького відділу поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1, 06.10.1989року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, військовозобовязаного, перебуваючого на обліку в Татарбунарському РВК, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2016 року о 01год.45хв. ОСОБА_1 на 140м автодороги Одеса-Рені керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду в установленому порядку для визначення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно, в ніч з 09 на 10 вересня 2016 року приблизно опів на другу ночі на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2102» рухався по автодорозі Одеса-Рені та був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти перевірку на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер». Зазначив, що увечорі вживав безалкогольне пиво, але у стані алкогольного спяніння не був. Зазначив також, що поліцейські не пропонували йому проходити перевірку за допомогою алкотестера, а письмові пояснення у протоколі щодо відмови у проходженні цієї перевірки написав під диктовку інспектора, оскільки раніше ніколи не попадав в такі ситуації. Пояснив, що, повернувшись до додому, розповів про те, що сталося членам родини, які наполягали аби ОСОБА_1 пройшов медичний огляд в лікарні, що він через годину і зробив, при цьому за результатами огляду ознак спяніння лікарями не виявлено, що підтверджується відповідною довідкою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні подав клопотання, в якому зазначив, що точний час події правопорушення співробітниками поліції встановлено невірно, оскільки в протоколі є виправлення у зазначенні місяця його складання, крім того, в рапорті поліцейського ОСОБА_3 вказано, що він з напарником перебували на службі з 20години до 08 години 09 вересня 2016 року, а протокол складено о 02 годині 00 хвилин, свідки допитані о 02 годині 10 хвилин, отже протокол ними не міг бути складений в час, зазначений у ньому, оскільки патрульні заступили на чергування значно пізніше. Зазначив також, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного спяніння, що підтверджується довідкою з Татарбунарської ЦРЛ, складеною за результатами медичного огляду, проведеного установою одразу після оформлення протоколу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, незважаючи на її невизнання, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№154799 від 09 вересня 2016 року, з якого слідує, що 09.09.2016року о 01год.45хв. ОСОБА_1 на 140км автодороги Одеса-Рені керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду в установленому порядку для визначення стану алкогольного спяніння відмовився (а.с.1);

-рапортом поліцейського роти ДПС ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з викладенням обставин виявлення та фіксування правопорушення (а.с.3);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викладенням обставин, аналогічних тим, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с.4,5).

За відсутності доказів на підтвердження об'єктивної неможливості пройти медичний огляд ОСОБА_1 на час складення протоколу, вважаю, що в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що він не відмовлявся пройти перевірку за допомогою алкотестеру «Драгер», спростовуються письмовими поясненнями свідків та написаними ним власноруч поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 визнає факти керування автомобілем, вжиття бокалу пива, а також не вважає необхідним їхати в лікарню чи продувати алкотестер. Зі змісту цих пояснень також слідує, що претензій до співробітників поліції на момент складення протоколу ОСОБА_1 не мав (а.с.2).

Доводи захисника ОСОБА_2 щодо допущення посадовою особою поліції помилок при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та відповідного рапорту є обґрунтованими, проте вважаю, що допущені помилки за своїм змістом є технічними та не впливають на можливість встановлення часу та місця вчинення правопорушення під час судового розгляду. Зазначені недоліки можуть бути підставою для притягнення до відповідальності поліцейських за неналежне та неуважне ставлення до виконання посадових обовязків, однак не мають вирішального значення для встановлення судом усіх елементів правопорушення. У цьому звязку слід зауважити, що час подій (близько 02 години ночі 09 вересня 2016 року) не заперечувався правопорушником в суді та додатково підтверджується наданою ним довідкою з Татарбунарської центральної районної лікарні, складеною о 03 годині 10 хвилин 09 вересня 2016 року (а.с.16).

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного спяніння, і ця обставина підтверджується довідкою Татарбунарської ЦРЛ, заслуговують на критичну оцінку, оскільки, по-перше, з обєктивної сторони ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за перебування у стані алкогольного спяніння, а за відмову від проходження медичного огляду у встановленому порядку та, по-друге, зі змісту наданої ним довідки КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» від 09.09.2016 року слідує, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 о 03 годині 10 хвилин, тобто після спливу більш ніж години з моменту зупинки автомобіля, дорівнював 0,23 промілє, що є все одно вищим, ніж дозволений законодавством рівень (0,20 промілє). Крім того, слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів проходження цього огляду ОСОБА_1 згідно з передбаченою нормативними актами процедурою (ст.266 КУпАП, розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року №1452/735), зокрема, в частині, що стосується обовязкової присутності поліцейського у медичному закладі та наявності його направлення на огляд водія транспортного засобу.

Обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, при розгляді справи не встановлені.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю необхідним та достатнім накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

У зв'язку з наведеним з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 275грн.60коп.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, який підлягає сплаті на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 275 (двохсот сімдесяти пяти) гривень 60 коп.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП України (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова в частині позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці, а в частині стягнення судового збору - 1 рік.

Суддя Шевирін