Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/160/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Романюк Є.В.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 року, суддя апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., із секретарем Ковальовою Н.Д., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 02.05.2016 року о 01 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВА3-21213», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, по вул. Московській біля будинку, 163, у м. Кіровограді, у порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження стосовно нього у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вночі 02.05.2016 року не керував, тобто не виконував функції водія автомобіля НОМЕР_2. Разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 був пасажиром названого авто. Здійснював керування автомобілем до його зупинки через несправність свідок ОСОБА_5 Стосовно даного факту в матеріалах справи є пояснення ОСОБА_3, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які суд не прийняв до уваги. Вказав, що матеріали справи, на які посилається суд як на підставу спростування показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, це - показання патрульних інспекторів поліції. Жодного підтвердження вини ОСОБА_3 інспектори патрульної поліції не надали: в своїх усних показаннях вони посилались на існування відеоматеріалів, що були зроблені в ніч на 02.05.2016 року на вул. Московській, що в м. Кіровограді, та підтвердження цього в матеріалах справи немає: на запит захисника ОСОБА_3 та на запит суду до УПП в м. Кіровограді отримана відповідь про відсутність такого відео. Зазначив, що висновок зроблений судом на основі письмових матеріалів справи не може вважатись обґрунтованим, а рішення винесене на підставі необґрунтованого висновку не може вважатись законним. Вказав, що не погоджується із тим твердженням суду, що показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аналогічні поясненням ОСОБА_3, суд не може прийняти їх до уваги, так як вони спростовуються матеріалами справи та показами інспекторів патрульної поліції. По-перше - названі особи були учасниками одних і тих же подій, знаходились в одному авто, а значить мають схожі або однакові бачення обставин; по-друге - жоден доказ не має пріоритету по відношенню до інших доказів, тому показання учасників події та інспекторів мають однакову вагу, по-третє - проаналізовані вище матеріали справи не дають однозначної відповіді, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом до його зупинки через несправність. В момент виявлення авто на дорозі воно не рухалось, а значить керування ним не здійснювалось. Також вказав, що судом при винесені постанови, у порушення вимог закону, не з'ясовано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, застосовано санкцію, яка не об'єктивно відповідає обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, заслухавши пояснення ОСОБА_3, свідків, суд доходить висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. N 400/666, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його незгоди з результатами огляду, в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП наявність пояснень свідків є обов'язковою у кількості двох.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 №464682, ОСОБА_3 02.05.2016 року о 01 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп'яніння, по вул. Московській біля будинку, 163, у м. Кіровограді, у порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків.

ОСОБА_3 у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції вину не визнав та пояснив, що із дружиною 01 травня 2016 року святкував Пасху у друзів, які проживають по АДРЕСА_2 Приблизно після 11 год. вечора зателефонували товаришу ОСОБА_5, який згодом приїхав їх забрати додому. Коли виїздили на вулицю Московську автомобіль НОМЕР_3, яким керував його товариш ОСОБА_5 заглух та не заводився. Вони почали телефонувати товаришам, щоб допомогли прибрати автомобіль з дороги, однак додзвонитися не змогли і ОСОБА_5 пішов по допомогу до свого товариша, який проживає недалеко. Він, ОСОБА_3, із дружиною залишилися сидіти в автомобілі на задньому сидінні. Потім під'їхала патрульна поліція і він, ОСОБА_3, вийшов з автомобіля, щоб попросити у них допомоги прибрати автомобіль з дороги. ОСОБА_3 сидів ззаду за водійським сидінням, оскільки автомобіль на якому вони поверталися додому має лише двоє дверей, щоб вийти потрібно відкинути сидіння. Відеозйомка під час складання протоколу не проводилася.

Разом зі тим, вина ОСОБА_3 і, на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6, який у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції показав, що є інспектором роти №4 батальйону управління патрульної поліції. Патрулюючи із напарником ОСОБА_7 побачили, що автомобіль ВАЗ «Нива», який рухався по вул. Московській та зупинився на перехресті посередині дороги на розмітці подвійної суцільної смуги за 10 метрів від них. На місці водія сидів ОСОБА_3, який вийшов з автомобіля та пояснив, що не може завести автомобіль попросив відкотити автомобіль з проїзної частини. Вони із напарником допомогли та почули від нього запах алкоголю. ОСОБА_3 повідомив, що випив та подякував за допомогу. Відео велося, однак воно зберігається протягом 30 днів. Після того як ОСОБА_3 повідомив про те, що випив, вони викликали командира роти, оскільки прилад «Драгер» саме у нього. Під час складання протоколу з ними був командир роти ОСОБА_8 та представник з відділу моніторингу. ОСОБА_3 визнавав себе винним просив не складати стосовно нього протокол просив вирішити питання мирним шляхом, проте після того як йому було повідомлено, що протокол буде складено вказав, що автомобіль не його та документи надавати відмовився. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були свідками під час складання протоколу. ОСОБА_3 письмові пояснення не надав. До них під'їхали ще 152 та 151 екіпажі, які були присутні коли ОСОБА_3 неодноразово вдарив свій автомобіль та пішов в бік лісопаркової, залишивши місце пригоди. Він, ОСОБА_6, його наздогнав, і оскільки той чинив опір та міг заподіяти шкоду як собі так і оточуючим, надягнув на нього кайданки. Після того як ОСОБА_3 заспокоївся кайданки з нього було знято. Дружина ОСОБА_3 їм добровільно передала документи. Після того підійшов товариш сім'ї ОСОБА_3, з яким вони випивали та повідомив, що він також колишній працівник ДАІ. Автомобіль ВАЗ «Нива» належить ОСОБА_15.

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_7, інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції який у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції показав, що заступив на нічну зміну, коли патрулювали по вул. Московській поблизу авто заправочної станції «WOG» помітили автомобіль, який рухався а потім став посередині перехрестя. За кермом транспортного засобу заходився ОСОБА_3 Вони рухалися з боку лісопаркової. ОСОБА_3 вийшов з автомобіля повідомивши, що авто не заводиться та попросив допомогти прибрати його з проїзної частини. Після того ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, пояснив що випив після чого вони викликали командира роти. Також ОСОБА_3 пояснив, що він колишній працівник ДАІ, зараз працює в ДСУ та просив його відпустити. Пройти тест на виявлення стану алкогольного сп'яніння відмовився та надати документи також відмовився. До них під'їхали ще 152 та 151 екіпажі, які були присутні коли він неодноразово вдарив свій автомобіль та пішов в бік лісопаркової, залишивши місце пригоди. ОСОБА_6 його наздогнав, і оскільки він чинив опір та міг заподіяти шкоду як собі так і оточуючим, надягнув на нього кайданки. Після того як ОСОБА_3 заспокоївся кайданки з нього було знято. Дружина ОСОБА_3 їм добровільно передала документи. Після того підійшов товариш ОСОБА_3 , з яким вони випивали та повідомив, що він також колишній працівник ДАІ. Автомобіль ВАЗ «Нива» належить ОСОБА_15.

Показаннями інспектора патрульної поліції ОСОБА_8 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що 02.05.2016 року близько 2 год. йому його колеги повідомили, що по вул. Московській у м. Кіровограді водій транспортного засобу «ВАЗ - 21213» ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння. У зв'язку з тим, що тест «Драгер» був у його машині вирушив до них, прибувши побачив, що автомобіль стояв на узбіччі дороги, водій якого відмовився проходити медичний огляд на стан сп'яніння, після чого було зупинено понятих та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Показаннями свідка ОСОБА_10, який у судовому засіданні суду першої інстанції повідомив, що у травні 2016 року у м. Кіровограді в районі Лелеківки, поблизу заправки де знаходився автомобіль «ВАЗ-21213» «Нива» та патрульна машина поліції, його зупинили співробітники поліції та запропонували стати свідком того, що водій відмовляється від проходження тесту «Драгер» на стан сп'яніння, на що він погодився та в його присутності цей чоловік відмовився від проходження тесту «Драгер».

Крім того, вина ОСОБА_3, і на це також правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та іншими зібраними по справі доказами і, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення складеного у присутності двох свідків заперечень до якого ОСОБА_11 під час його складання не надано (а. с.1), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_12 (а. с. 5), поясненнями свідка ОСОБА_9.( а. с. 7), рапортом інспектора ОСОБА_7. (а. с. 8), розпискою ОСОБА_13 (а. с. 4).

На переконання суду апеляційної інстанції, вказані зібрані докази по справі у їх сукупності повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є належними і допустимими взаємоузгодженими між собою та повністю відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

При цьому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання допитаних у судовому засіданні свідка - ОСОБА_5, який є його товаришем та другом, стосовно того, що 02.05.2016 року близько 2 год., він керував автомобілем «ВАЗ - 21213» та на задньому пасажирському кріслі якого сиділи ОСОБА_3 з дружиною по вул. Московській у м. Кіровограді яких він приїхав та забрав машиною, яка належала на праві користування їм вдвох із ОСОБА_3, після святкування Пасхи. Коли автомобіль зупинився та вийшов із ладу пішов за допомогою, після чого йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив про те, що автомобіль відбуксирують до його знайомого, та аналогічними показання дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_4, оскільки вказані показання не узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами та не відповідають дійсним фактичним встановленим обставинам справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що у судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 навіть не міг вказати номер автомобіля та прізвище власника, яким нібито він та ОСОБА_3 користувалися на підставі доручення та яким керував 02.05.2016 року. Крім того, апеляційний суд при цьому вважає, що показання вказаних свідків обґрунтовано не прийнято як доказ невинуватості ОСОБА_3 судом першої інстанції, оскільки як встановлено у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 є близьким товаришем та другом ОСОБА_3, а ОСОБА_4 є його дружиною, а тому вони є заінтересованими особами у вирішенні справи на користь ОСОБА_11 з ціллю уникнення відповідальності останнього за скоєне адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю спростовуються дійсними фактичними встановленими у судовому засіданні обставинами справи, поясненнями інших свідків відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння, які є сторонніми та не заінтересованими особами, поясненнями інспекторів патрульної поліції та іншими зібраними у справі доказами, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Доводи ОСОБА_3, стосовно того, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та відносно нього безпідставно був складений адміністративний протокол співробітниками поліції, при цьому останні допустили порушення закону з приводу чого він звертався до органів прокуратури та поліції щодо внесення відомостей стосовно останніх до Єдиного реєстру досудових розслідувань спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами та висновком за результатами розгляду матеріалів від 09.05.2016 року, затвердженого 11.05.2016 року начальником Кіровоградського відділу поліції полковником ОСОБА_16.( а. с. 35).

На переконання апеляційного суду при призначенні ОСОБА_3 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_3, суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення пом'якшуючі та обтяжуючі обставини та призначив законне та справедливе стягнення у межах ч.1 ст.130 КУпАП, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_3, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

Беручи до уваги викладене, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв