Номер провадження: 33/785/778/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., в присутності ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляцію адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 15.08.2016 року о 14:00 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Одеса по пров. Аркадіївський при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Посмітного, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі під керуванням ОСОБА_4 та скоїв з ним зіткнення, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11. ПДР.

В апеляції адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року та прийняти нову постанову, якою адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, оскільки суд неповно та необєктивно зясував обставини справи, порушивши вимоги ст. 245, 268, 280 КУпАП, ОСОБА_2 про судове засідання не повідомив належним чином, а також не викликав та не допитав свідка ДТП ОСОБА_7, належним чином не дослідив наявні докази по справі. Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не порушував п. 16.11 ПДР, а саме водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 9.2 б) ПДР.

В письмових запереченнях на апеляцію представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні зазначеної апеляції, посилаючись на те, що ОСОБА_2 намагається уникнути відповідальності, оскільки потерпілому було завдано матеріальної шкоди, яку ОСОБА_2 не хоче відшкодовувати, в протоколі дані про свідка відсутні і апелянт не посилається на докази.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3, які підтримали апеляцію, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, які заперечували проти апеляції, оцінивши доводи апеляції та заперечень до них, вважаю, що апеляція є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При дачі пояснень в апеляційному суді водій ОСОБА_2 заявив про те, що заперечуючи проти доведеності його винуватості в ДТП він ніяк не керується мотивами, які випливають з необхідності відшкодування завданої шкоди, оскільки його автомобіль був застрахований на повну цивільну відповідальність, він мав страховий поліс КАСКО, на відміну від водія ОСОБА_4, автомобіль якого взагалі не був застрахований.

Вказані пояснення відповідають даним справи, оскільки в тексті схеми місця ДТП наявні відповідні дані про страховий поліс автомобіля водія ОСОБА_2 і відсутні такі дані стосовно автомобіля, яким керував водій ОСОБА_4, а тому приймаються до уваги апеляційним судом як такі, що спростовують корисний мотив поведінки водія ОСОБА_2

Як видно з постанови суду, визнаючи ОСОБА_2 винуватим за ст. 124 КУпАП, оскільки, на думку суду, він порушив п.16.11 ПДР, що стало причиною ДТП, суд на докази не послався, не дав їм оцінку, а послався тільки на можливі джерела доказів, а саме протокол про адміністративне правопорушення, в якому відсутні дані про визнання ОСОБА_2 своєї вини, рапорт невідомої особи та пояснення водіїв учасників ДТП. Це при тому, що відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_2, він свою вину не визнав, вказуючи на те, що зіткнення відбулось коли його автомобіль стояв, а автомобіль «Тойота» здійснив різкий поворот і, не впорався з управлінням і вдарив його автомобіль. Обставини правопорушення, викладені в протоколі, для їх перевірки вимагали розгляду за участю водія ОСОБА_2, а тому для виконання вимог ст. 245 КУпАп суд мав відкласти розгляд справи. Стаття 268 КУпАП дає право суду розглянути таку справу у відсутність особи, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але не зобовязує це робити. Суд користується таким правом, коли на підставі протоколу та доданих до нього матеріалів можливо однозначно встановити обставини справи, дотримавшись вимог ст. 245 КУпАП.

Оскільки в даному випадку суд прийняв рішення з порушенням вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП, то постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до схеми ДТП (а.с. 3) вул. Посмітного, яка на перехресті з Аркадіївським провулком є головною, має ширину 7.7 м, має двосторонній рух по одній смузі в кожному напрямку, шириною 3.85 м. Місце зіткнення знаходиться на вул. Посмітного на зустрічній смузі руху для автомобіля «Тойота», а саме на відстані 6,4 м від правої обочини та 1 м 30 см від початку перехрестя з провулком. Автомобіль «Пежо» після ДТП залишився стояти поруч з місцем ДТП, а автомобіль «Тойота» знаходився на території провулка справа по ходу його руху на відстані 7.7 м від вул. Посмітного. Сліди гальмування відсутні.

На місці ДТП водій ОСОБА_2 свою вину не визнав та письмово пояснив, що в момент ДТП його автомобіль стояв, оскільки виїжджаючи з провулка Аркадіївського він мав намір здійснити поворот ліворуч на вул. Посмітного. Зупинившись перед знаком «Уступи дорогу» і пропустивши автомобілі, що рухались по вул. Посмітного, він з включеним сигналом лівого повороту, розпочав виконувати маневр повороту, але в цей момент побачив, як із-за повороту по вул. Посмітного зі сторони вул. Генуезької на великій швидкості виїхав автомобіль «Тойота», який рухався в сторону вул. Фонтанської дороги, а тому він зупинився, виїхавши тільки на полосу, зустрічну тій, по якій рухався автомобіль «Тойота» і пропускав його. Водій «Тойоти» проїхав його, різко змінив траєкторію руху, повернувши ліворуч, при цьому, не справився з керуванням автомобілем та вдарив його автомобіль в область лівої фари і лівого крила, який в цей момент стояв, оскільки він заглух ще в момент зупинки. Після зіткнення автомобіль «Тойота» не залишився на місці ДТП, а поїхав на другу сторону вулиці.

Такі ж доводи наведені в апеляції і в судовому засіданні апеляційного суду - ОСОБА_2 стверджував, що він не порушував правила дорожнього руху, в тому числі п. 16.11, оскільки, зупинившись перед знаком «Уступи дорогу», він пропустив всі автомобілі, які рухались по вул. Посмітного в обох напрямках, а коли приступив до маневру виконання повороту ліворуч і передньою частиною автомобіля виїхав на вул. Посмітного, то побачив, що із-за повороту зі сторони вул. Генуезької виїхав на великій швидкості автомобіль «Тойота», який рухався в сторону вул. Фонтанська дорога, тому він зупинився, щоб пропустити цей автомобіль і в момент зупинки його автомобіль заглух. А автомобіль «Тойота» різко змінив напрямок руху, виконуючи поворот ліворуч в сторону Аркадіївського провулка, не впорався з управлінням та зачепив його стоячий автомобіль в область лівої фари з переходом на ліве крило і, не зупиняючись, проїхав далі в провулок. В обґрунтування своїх доводів про механізм ДТП послався на характер пошкоджень, які були отримані обома автомобілями в ході ДТП та надав фото з пошкодженнями обох автомобілів, які він зробив на місці ДТП, на його автомобілі наявні пошкодження у виді значних подряпин, які починаються трохи справа віл лівої фари, мають напрямок вліво та зменшуються в цьому напрямку, а на автомобілі «Тойота» також наявні пошкодження у виді подряпин на задньому правому крилі, які починаються від початку крила в районі задніх дверей та зменшуються в напрямку заднього бампера. Сліди удару його автомобіля в русі в задню праву частину автомобіля «Тойота» відсутні.

Заперечуючи проти цих тверджень, водій ОСОБА_4 пояснив, що на його автомобілі мав місце слід від удару у виді неглибокої умятини на рівні люку бензобака між задніми дверима та цим люком та надав суду фотознімки пошкоджень його автомобіля.

Далі заперечуючи проти цих доводів, ОСОБА_2 вказав на невідповідність пошкоджень на автомобілі «Тойота» на момент ДТП, які зафіксовані на фото, які надав він, з пошкодженнями, які зафіксовані на фото, які надав суду ОСОБА_4

Дослідивши надані сторонами фототаблиці із зафіксованими пошкодженнями автомобіля «Тойота», судом встановлено, що дійсно, на фото, які надав ОСОБА_4, частина пошкоджень, які були зафіксовані одразу після ДТП, відсутні. Це пошкодження, які мали місце з початку заднього лівого крила, в тому числі на рівні нижньої частини кришки бензобака та трохи нижче цієї кришки. Залишились тільки незначні подряпини в самій нижній частині крила, в тому числі над колесом, що свідчить про виконання ремонтних робіт, а тому підстав вважати, що наявна вмятина без слідів пошкодження краски це наслідок удару передньою лівою частиною автомобіля «Пежо» в ході його руху, тобто наслідок даного ДТП не має.

Оцінюючи характер пошкоджень автомобілів, дані схеми місця ДТП, пояснення водіїв у їх сукупності, приходжу до висновку, що покази водія ОСОБА_2 є достовірними.

Встановлені судом обставини, а саме характер ушкоджень на обох автомобілях, які свідчать про ковзний характер зіткнення і про відсутність удару при зіткненні лівою передньою частиною автомобіля «Пежо» з автомобілем «Тойота», вказують на достовірність показів водія ОСОБА_2 та на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, який рухається по другорядній дорозі, повинен уступити дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як видно з пояснень ОСОБА_2, які відповідають даним схеми ДТП, він, приступивши до виконання повороту ліворуч, виїхав передньою частиною автомобіля на головну дорогу, проте ніяких перешкод для руху транспортних засобів по даній смузі не створив і не створив перешкод для руху автомобіля «Тойота» по його смузі руху, водій якого при належному виконанні маневру повороту мав можливість не допустити ДТП, оскільки будь-яких перешкод для здійснення маневру повороту не було, автомобіль «Пежо», який зупинився, йому в цьому не перешкоджав. А тому незначний виїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на головну дорогу не знаходиться в причинному звязку з ДТП.

Водій ОСОБА_2, який не забезпечив неодноразово явку в судове засідання свідка ОСОБА_7, заявив клопотання про дослідження в судовому засіданні письмових пояснень свідка про те, що він на своєму автомобілі, слідував за автомобілем «Пежо», який при виїзді на головну дорогу вул. Посмітного зупинився, а він його обїжджав і бачив, що в момент ДТП цей автомобіль стояв. Судом відмовлено в задоволенні цього клопотання, оскільки достовірність підпису під цими свідченнями не посвідчена у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.7, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8