Справа № 336/5229/16-п
Пр. № 3/336/1750/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює в акціонерному товаристві «Мотор Січ» авіатехніком, зареєстрований і мешкає в м. Запоріжжі, по провулку Аравійському, 10, за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 20 серпня 2016 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 4 годині 40 хвилин 20 серпня 2016 року керувала автомобілем «Renault Logan», державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 64 по вул. Немировича-Данченка в м. Запоріжжі з ознаками алкогольного спяніння, на що вказують стійкий запах з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння рук, яка від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовилася.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що хоча і випив в зазначений день певну кількість спиртного, проте він не управляв транспортним засобом. Після того, як він закінчив відпочинок в місці громадського користування, він зателефонував своєму кумові ОСОБА_2 з проханням приїхати за ним в район Прибережної магістралі в м. Запоріжжі. Хоча він і має власний автомобіль «ВАЗ 2110», в той день за кермо не сідав, оскільки знав, що протягом цього вечора передбачається вжиття спиртного. Його друг приїхав за ним в товаристві своєї молодшої сестри, з якою під час пересування додому у ОСОБА_2 виник конфлікт, що вирішувався дуже емоційно. Дівчина попросила зупинити машину, а коли це сталося, одразу ж вибігла з салону і побігла в бік лісосмуги. Приятель ОСОБА_1 вискочив з салону і побіг за сестрою. ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському місці, за переднім пасажирським місцем. Опинившись наодинці в салоні автомобіля після описаних подій, він намагався відкрити задні двері, проте це не сталося можливим, оскільки вони були заблоковані. Як йому стало пізніше відомо від друга, той блокує задні дверцята, оскільки його малолітній син може відчинити їх на ходу, тому батько вдається до такого заходу безпеки. Через описані обставини ОСОБА_1 був змушений перелізати на переднє сидіння і через передні двері вийшов на вулицю. Пройшовши кілька метрів, був зупинений поліцейськими, які звернулися з питанням, що він робить в зазначеному місці. Отримавши відповідь ОСОБА_1, вони стали вимагати від нього документи, які він не зміг предявити з обєктивної причини, так як не мав наміру того вечора сідати за кермо, тому не взяв з собою. Згодом на нього наділи кайданки і супроводили до відділення поліції.

При даванні пояснень ОСОБА_1 зауважив, що його права йому не розяснювали, затримали безпідставно, оскільки він не лише не знаходився за кермом, а й взагалі залишив салон автомобіля на момент зустрічі з правоохоронцями, безпідставно застосували до нього знаряддя, що обмежило його свободу кайданки.

Так як за кермо у стані спяніння він не сідав, не має жодного відношення до транспортного засобу, біля якого був затриманий, просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у звязку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як випливає з диспозиції частини статті законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол, субєктом зазначених в ній дій є особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює дорожній рух, на що прямо вказує етимологія дієслова керувати.

Разом з тим суддею встановлено, що ОСОБА_1 не лише не керував транспортним засобом, а навіть не знаходився в його салоні, а відсутність при ньому документів, що посвідчують право керування, свідчить на користь висновку про відсутність дій з керування автомобілем.

Зазначені обставини підтверджуються як поясненнями самого ОСОБА_1, що є джерелом доказів в справі про адміністративне правопорушення, який послідовно заявляє про свою непричетність до інкримінованих йому дій, заявляючи вже під час складання протоколу про те, що він йшов по вул. Немировича-Данченка так і показаннями свідка ОСОБА_2, який повністю підтвердив пояснення ОСОБА_1

Зокрема, свідок показав, що з дитинства товаришує з ОСОБА_1 Коли той зателефонував йому вночі і попросив підвезти його додому, так як витратив всі свої гроші, зі свідком визвалася поїхати його молодше сестра ОСОБА_2, з якою у свідка виникла сварка через те, що свідок не вітає рішення сестри відїжджати за межі міста на заробітки. Коли він наздогнав сестру, яка вибігла, машина знаходилась на тому ж самому місці, де він її зупинив, проте ОСОБА_3 в ній не було.

Логічно підтверджують зазначені фактичні дані і відомості в протоколі про адміністративне правопорушення про належність транспортного засобу, яким за версією поліцейських керував ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також відсутність відомостей про посвідчення водія на імя ОСОБА_1, яке той з собою не брав через відсутність наміру сідати за кермо.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 суддя вживала заходи для виклику посадової особи, що склала протокол, проте вона до суду не зявилася, а викликалася суддею, окрім необхідності отримати її пояснення, ще й з метою отримання судом матеріалів відеофіксації складання протоколу, посилання на проведення якої наявне в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у відсутність фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у звязку з відсутністю в її діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива