АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що вона керувала автомобілем у селі Потіївка Білоцерківського району Київської області в стані алкогольного сп'яніння. Не підтверджується цей факт і поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Звертає увагу на те, що подія, вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, відбулася в селі Потіївка Білоцерківського району, а сам протокол складений на 105 км автодороги Київ - Одеса.

Крім цього, в порушення п. 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 р. № 1395 результати огляду не були зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_5, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона 06.08.2016 року о 22.10 год. в селі Потіївка Білоцерківського району Київської області керувала автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9а ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР.Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор поліції взводу № 3 роти ЗБДР ГУНП в Київській області ОСОБА_5 пояснив, що ним в складі автопатруля 06.08.2016 року о 22.10 год. у селі Потіївка Білоцерківського району було зупинено автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 не заперечувала факт перебування в стані алкогольного сп'яніння і погодилась пройти обстеження на стан сп'яніння в медичній установі, але по дорозі відмовилась. За її згодою в установленому законом порядку з допомогою апарату Drager Alkotest було проведено огляд, в результаті якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані сп'яніння (1,28 ‰). Огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків. За даним фактом ним було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 946871.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, підписаного ОСОБА_1, вона власноручно надавала пояснення про те, що 06.08.2016 року ввечері вживала алкогольні напої, а саме 1.5 пляшки пива, після чого керувала автомобілем. З результатами освідування з допомогою приладу «Драгер», який показав стан сп'яніння 1.28 ‰ ознайомлена. На огляд до медичного закладу їхати відмовилась.

Також в матеріалах провадження міститься результати освідування ОСОБА_1 з допомогою апарату Drager Alkotest, які засвідчують те, що ОСОБА_1 станом на 22.16 год. 06.08.2016 року перебувала в стані сп'яніння (1,28 ‰). Дані проведеного огляду відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 та понятими.

Крім цього, в матеріалах провадження наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони 06.08.2016 року були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 946871 відносно ОСОБА_1, яка в їх присутності пройшла огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результатом якого було 1.28 ‰.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та факту відмови від проходження огляду в медичному закладі.

Таким чином, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а на підтвердження доводів апеляційної скарги не надано жодних доказів, які б спростовували такі висновки.

Всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ухвалив законне рішення про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз