АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що алкогольних напоїв у той день не вживав, а результат тесту на стан алкогольного сп'яніння показав 0.218‰, а не 2.18‰, як вказано в постанові. Вважає, що позитивний результат тесту могло спричинити те, що він напередодні вживав лікарські засоби із вмістом спирту, а працівники поліції при складанні протоколу його ввели в оману.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційні доводи ОСОБА_1, заслухавши його пояснення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 19.06.2016 року о 22 год. 45 хв. керував автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, по вул.Рибальській, 2 в місті Києві в стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що він не вживав алкоголю, оскільки результат тесту на стан алкогольного сп'яніння, підписаний самим ОСОБА_1, засвідчив факт наявності в його організмі алкоголю (2.18‰). Огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння проводився працівниками поліції з участю двох понятих, пояснення яких містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що він дійсно вживав алкогольні напої перед керуванням транспортним засобом, але сів за кермо і керував транспортним засобом по тій причині, що його дружина погано себе почувала і просила приїхати до неї.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться належними, достатніми та допустимими доказами, які суддя навів в оскаржуваній постанові.

Адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами стоком на один рік, призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням положень ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану та обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, в тому числі і тих обставин, на які ОСОБА_1 посилається у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз