Справа № 535/875/16-п
Провадження № 3/535/233/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався;

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 166863 від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_1 21 жовтня 2016 року близько 21 год. 20 хв., в с. Шевченкове, Котелевського району Полтавської області керував моторолером «VIPER » , з явними ознаками алкогольного спяніння. Від огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся.

Крім того, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 166863 від 21 жовтня 2016 року, поясненням ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Виходячи із змісту вимог ст. 1 Указу Президента України № 1121 від 20 листопада 2007 року «Про невідкладні заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху» передбачено, що з метою збереження життя і здоров'я громадян, необхідне: посилення адміністративної відповідальності учасників дорожнього руху; створення правового механізму невідворотності стягнення за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до ст. 130 КУпАП щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння», який набрав чинності 27.07.2016 року, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП в новій редакції передбачає: тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян";

Відповідно до довідки Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській вбачається що ОСОБА_1 по обліковим даним Котелевського ВП посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував (а.с. 3).

Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам розяснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника, обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: вчинення правопорушення вперше, щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до переконання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами , оскільки ОСОБА_4 посвідчення водія не має.

Таке адміністративне стягнення на думку суду, буде співмірним та домірним вчиненому ОСОБА_1 адміністративному правопорушенню необхідне і достатнє для його виправлення, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 30-1, 33, 34, 40-1, ч.1 ст. 130, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України « Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами .

Стягти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 цього кодексу.

Суддя