Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/198/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2016 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В.,

за участю: ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4, - ОСОБА_5, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією потерпілого, ОСОБА_4, на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2016 року, якою стосовно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.01.2016 року, ОСОБА_3, 24.01.2016 року, біля 11-50 години, в м. Кіровограді на перехресті вул. Преображенської та вул. Чорновола, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не врахував безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції прийнято рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що в момент спроби водія ОСОБА_3 зупинити автомобіль шляхом гальмування, його автомобіль HYNDAI ACCENT опинився на ділянці дороги з нашаруванням льодового покриття не обробленого проти ковзним матеріалом, що підтверджується схемою місця ДТП, яка міститься в матеріалах справи, та постановою Ленінського районного суду міста Кіровоград від 25.04.2016 року, якою начальника Кіровоградського комунального підприємства по утриманню шляхів, ОСОБА_6 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Даною постановою суду було встановлено порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, а саме на перехресті вулиць Преображенська-Чорновола, пл. Богдана Хмельницького, внаслідок чого 24.01.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказана вище ділянка дороги з нашаруванням льодового покриття, не обробленого проти ковзним матеріалом, на момент дорожньо-транспортної пригоди не була позначена попереджувальним знаком 1.13. «Слизька дорога» з табличкою 7.12. «Ожеледиця».

Крім того, згідно висновку № 1164 судового експерта Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7 складеного за результатами проведеної судової інженерно-транспортної (авто технічної) експертизи: дії водія автомобіля HYNDAI ACCENT ОСОБА_3, що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП, регламентувались вимогами п. 13.1 ПДР, та з урахуванням обставин, а саме через наявність на ділянці дороги де сталась ДТП, необробленої та непозначеної ділянки з ожеледицею, водій автомобіля HYNDAI ACCENT ОСОБА_3, не мав технічної можливості уникнути ДТП, а тому дії водія автомобіля HYNDAI ACCENT ОСОБА_3 з технічної точки зору не перебували в причинному звязку з настанням ДТП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_4, зазначає, що водій ОСОБА_3, не дотримався вимог ПДР, а саме п.13.1, не дотримався безпечної дистанції не врахував належним чином погодних умов, дорожньої обстановки, стану поверхні проїзної частини, яка була покрита льодовим нашаруванням, які були загальновідомі.

Апелянт вважає, що висновки експерта є його припущенням, побудовані лише з пояснень водія ОСОБА_3, де автомобіль HYNDAI ACCENT експертом не оглядався, якість автомобільних шин даного автомобіля не зясовувалася, а за основу експерт брав середні показники для зимніх коліс, а тому зазначені висновки не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, згідно матеріалів справи, що також не заперечується сторонами в справі, водій ОСОБА_3, 24.01.2016 року, біля 11-50 години, в м. Кіровограді рухався на автомобілем НОМЕР_1 по вул. Преображенській в напрямку вул. Декабристів. По переду його автомобіля в попутному напрямку рухався автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

У звязку із погодними умовами, а саме сніговими заметами, покриття дороги було укрито льодом та снігом, що ускладнювало рух автомобільного транспорту.

Перед пішохідним переходом автомобіль MERCEDES застосував гальмування, та зупинився. Водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_3, також застосував гальмування, проте у звязку із ожеледицею не зміг зупинити автомобіль і допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля в задню частину автомобіля MERCEDES. В результаті зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як пояснив ОСОБА_3, він рухаючись на своєму автомобіль зі швидкістю близько30-35 км/г, бачив, що автомобіль MERCEDES, що рухався попереду зупинився перед пішохідним переходом. Він також почав гальмувати, проте дорожнє покриття було слизьким, автомобіль його не слухався, він намагався гальмувати як гальмами, так і шляхом вмикання пониженої передачі, але уникнути зіткнення з автомобілем MERCEDES не зміг. Вважає, що дана ДТП сталася з вини комунальних служб, які не забезпечили розчищення покриття дороги від льоду.

Суд першої інстанції погодився із доводами ОСОБА_3, щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у з вязку з неналежним виконанням своїх обовязків комунальними службами міста, що на думку суду і призвело до даних наслідків.

Між тим апеляційний суд не може погодитися з даними висновками суду першої інстанції, та переконаний, що дана ДТП сталася саме з вини водія ОСОБА_3

Апеляційним судом встановлено, що станом на 24.01.2016 року, м. Кіровоград перебував в сніговому заметі. Відповідно покриття автомобільних доріг було незадовільним, дороги були слизькими, місцями укриті льодовим нашаруванням, льодовими буграми, місцями суцільним льодом, та(або) снігом, під яким також був лід.

Дані обставини доведенню не підлягають, оскільки самі учасники ДТП, свідки, повідомлення комунальних служб, на цих обставинах наголошують, а дані погодні умови та стан дорожнього покриття як наслідок фактично і посприяли даній ДТП.

За таких погодних та дорожніх умов, водії ОСОБА_3, та ОСОБА_4, виїхали в місто, розраховуючи на власний водійський досвід, технічний стан, активні системи захисту їхніх автомобілів під час руху в умовах ожеледиці.

Тобто, водій ОСОБА_3, рухаючись на автомобілі, був цілком обізнаний про стан дорожнього покриття, бачив наскільки якісно (неякісно) комунальні служби провели роботи щодо очищення дорожнього полотна від льоду, а тому прийнявши рішення продовжити рух, цілком усвідомлював, що йому прийдеться керувати автомобілем в дорожніх умовах, приближених до екстремальних, був зобовязаний виконувати п.12.1. ПДР, де - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Також під час керування транспортним засобом, ОСОБА_3 був зобовязаний виконувати:

п.2.3. ПДР, - де для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.3. ПДР, - де: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

п.13.1., - де водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Більш того, на переконання суду, водій, який наважився виїжджати на дорогу у вищезазначених дорожніх умовах, які фактично наближені до екстремальних, повинен виконувати не лише вищезазначені правила дорожнього руху, а також повинен мати досвід керування транспортним засобом в умовах ожеледиці, що безумовно окрім технічних навичок керування, вимагає від водія передбачати на перед дорожню ситуацію, що може виникнути у будь який час.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3, з приводу того, що ДТП сталося з вини комунальних служб є безпідставними, оскільки вищенаведені факти свідчать, що ОСОБА_3, був обізнаний про стан дорожнього полотна, та був зобовязаний керувати транспортним засобом з урахуванням фактичного його стану, а не з думкою, який стан дороги повинен бути відповідно до вимог правил їх утримання.

За таких самих причин, суд не сприймає висновки судової інженерно-транспортної експертизи № 1164 від 15.07.2016 року, згідно якої водій автомобіля HYNDAI ACCENT ОСОБА_3, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем MERCEDES, та дії водія ОСОБА_3 не перебувають в причинному звязку з настанням ДТП.

Більш того, висновки експерта з приводу того, що дорожнє покриття в місці ДТП візуально не відрізнялась від попередніх ділянок дороги, де гальмування здійснювалося без будь яких ускладнень, взагалі є лише домислами експерта, які нічім не підтверджуються, а тому є неналежними.

Також слід зазначити, що водій транспортного засобу повинен знати, що на ділянках дороги, укритих снігом, в місцях де транспортні засоби зупиняються та починають рух (перехрестя, світлофори, пішохідні переходи), зазначені місця як правило перетворюються у суцільні ковзанки, де навіть обробка проти ковзними матеріалами, не забезпечує ефективного гальмування.

За таких обставин, не є визначальною зазначена ОСОБА_3, мінімальна швидкість руху його автомобіля, оскільки правила дорожнього руху вимагають навіть повну зупинку транспортного засобу, якщо цього вимагає дорожня обстановка.

Тому суд не вбачає причинного звязку між станом дорожнього покриття та ДТП, оскільки, як зазначено вище, водії транспортних засобів, в тому числі і водій ОСОБА_3, були обізнані та володіли ситуацією, щодо стану дороги.

Як приклад, де може бути причинний зв'язок між настанням ДТП та діями дорожніх служб, можна вважати такі обставини, де водій за будь яких обставин не міг передбачити на своєму шляху будь яких перешкод, що виникли з вини даних служб: (раптове провалля частини дорожнього полотна, що сталося у звязку із неякісним проведенням ремонтних робіт; за тих самих причин раптове падіння на

проїзну частину конструкцій, розлиття на закритому повороті в суху погоду речовини, що зменшує зчеплення коліс автомобіля із дорожнім покриттям, тощо...).

Таким чином, апеляційний суд переконаний, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем не врахував безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES, який рухався попереду, та зупинився перед пішохідним переходом.

В результаті порушення ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, ОСОБА_3, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду справи, на вищезазначені обставини справи уваги не звернув, приймаючи рішення в справі прийняв за основу висновки експерта, без зясування інших обставин, що в своїй сукупності спростовують висновки експерта, які до речі не є обовязковими для суду, у звязку з чим безпідставно закрив провадження стосовно ОСОБА_3 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а строк притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності сплинув, провадження в справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

У звязку з чим апеляційна скарга ОСОБА_4, підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови та закриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.247,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2016 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Провадження в справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Рішення апеляційного суду є остаточним та оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2