ун. № 759/662/16-п
пр. № 3/759/1844/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П. за участю захисника ОСОБА_1, іншого учасника ОСОБА_2 та представника Міністерства оборони України Сороки А.В., розглянувши матеріали, які передані 06.10.2016 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Івано-Франківської області, українця, громадянина України, який одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

23.12.2015 приблизно о 07 годині 20 хвилин пішохід ОСОБА_4 вийшов на проїзну частину вул. Стуса (навпроти будинку № 5) в м. Києві, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, що призвело до наїзду на нього автомобіля «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до наїзду на пішохода та пошкодження транспортного засобу.

ОСОБА_4 при розгляді справи свою вину не визнав та пояснив, що 23.12.2015 приблизно о07 год. 20 хв. він стояв на узбіччі вул.. Стуса в м. Києві, навпроти будинку № 5. Він мав намір перейти проїзну частину, оскільки найближчий пішохідний перехід був за 300 метрів, він вирішив перейти дорогу в цьому місці. Оскільки пішохідного переходу в тому місці немає, він подивився спочатку ліворуч і одразу ж подивився праворуч. З правої сторони рухався автомобіль патрульної поліції, який відволік його. Розпочавши рух та, зробивши один-два кроки, його вдарив автомобіль «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1.

Крім того, незважаючи на роз'яснення судді щодо необхідності залучення в якості захисника - адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, ОСОБА_4 наполягав на залучені саме ОСОБА_1 як його захисника. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не послалась на норму закону, що дозволяє їй бути захисником при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддею допущено її до розгляду справи в якості захисника ОСОБА_4 з метою запобігання порушення права останнього на захист та права на вільний вибір захисника, гарантованих Конституцією України.

Захисник ОСОБА_1 при розгляді справи зазначила, що перед тим як перейти дорогу ОСОБА_4 переконався у безпеці своїх дій. В даному місці мешканці сусідніх будинків часто переходять дорогу та просять встановити там знак «пішохідного переходу», про що свідчать пояснення ОСОБА_5. Також зазначила, що на схемі не вказано гальмівного шляху автомобіля «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1. Вказала, що ОСОБА_4, переходячи дорогу в тому місці керувався п. 4.8 ПДР України.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, що узгоджуються між собою.

Так, пункт п. 4.8 Правил дорожнього руху України, вказує, що якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевнився у відсутності небезпеки.

Згідно пояснень в судовому засіданні ОСОБА_2, аналогічними із наданими при складанні протоколу, 23.12.2015 приблизно о 07 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1, їхав по вул. Стуса в м. Києві з швидкістю 40 км/год., оскільки і стан дорожнього покриття був поганий, і навпроти їхав автомобіль патрульної поліції. В якийсь момент перед його автомобілем вийшов пішохід, він одразу натиснув на гальма і зупинився. Пішохода він побачив лише за 1 метр до автомобіля, оскільки той різко, не впевнившись у безпеці, вийшов перед його автомобілем. Гальмівного шляху не було, оскільки він рухався із невеликою швидкістю і одразу ж зупинився.

Письмовими поясненнями ОСОБА_4, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких він 23.12.2015 почав переходити дорогу на вул. Стуса, не глянувши ліворуч, звідки рухався автомобіль, потрапив під нього.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 949023 від 23.12.2015, в якому детально викладено суть порушення ОСОБА_4, а також схемою місця ДТП.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі докази долучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що, як пояснив ОСОБА_2, що пішохід вийшов за один метр до його автомобіля, а також і пояснення самого ОСОБА_4, що він відволікся на автомобіль патрульної поліції та перед тим як перейти дорогу не подивився ліворуч, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4, маючи намір перейти дорогу, не переконався у відсутності небезпеки, не дотримавшись вимог, передбачених п. 4.14 "а".

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_4 про вчинення наїзду на нього із вини водія автомобіля «Деу», оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інші матеріали справи як не спростовують, так і не доводять вчинення правопорушення ОСОБА_4

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 порушив п. 4.14 «а» Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КпАП України кваліфіковані вірно.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Так, на день розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 пройшло більше 3 місяців із дня вчинення даного правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, серед інших, за наявності такої обставини, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеного вище, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_4 слід закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Крім того, суддя залишає без розгляду клопотання Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України про відшкодування майнової шкоди, підписане ОСОБА_6, як подане неналежною особою, оскільки Міністерство оборони України не уповноважувало останнього на подання до суду будь-яких документів (відсутня довіреність).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_4 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу.

Клопотання про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик