П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2016 р. заступником командира р.№3 бат. УПП в м.Ужгороді та Мукачеві ДПП складено протокол серії ЗА № 001527 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 29.09.2016 року о 11 год. 20 хв. гр..ОСОБА_1 в м. Ужгород, по вул.. Небесної Сотні, 4 вчинив дрібне хуліганство, а саме пошкодив домофон на вхідних дверях в Ужгородській місцевій прокуратурі по вул. Небесної Сотні, 4, а саме наносив удари «кувалдою», чим порушив громадській порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав.

Заперечуючи, наявність у своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України ОСОБА_1 у ході розгляду даної справи пояснив, що проводив акцію повернення вільного доступу до адміністративних будівель. Відновлював можливими і доступними знаряддями справедливість.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив з приводу складеного протоколу відносно гр. ОСОБА_1 , та просив провадження в справі закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП обєктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обовязковою ознакою субєктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, є однією з важливих засад демократичного суспільства і однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи.

Разом з тим, втручання у свободу вираження поглядів (обмеження) є допустимим, якщо воно встановлене законом та є необхідним в демократичному суспільстві. Таким чином втручання у право особи на свободу вираження поглядів становитиме порушення статті 10 Конвенції, якщо воно не підпадатиме під одне з виключень, встановлених пунктом 2 статті 10 Конвенції.

Випадки законних обмежень права на свободу вираження поглядів мають бути закріплені в законі та мають бути визнані як необхідні в демократичному суспільстві. Їх можна згрупувати наступним чином:

1. Обмеження, які припускаються органами державної влади з метою захисту інтересів суспільства (захист національної безпеки, територіальної цілісності, громадського порядку, моралі або запобігання заворушенням чи злочинам).

2. Обмеження, що мають на меті захистити права інших осіб (захисти репутацію або права іншої особи, попередити розкриття конфіденційної інформації).

3. Обмеження, що припускаються з метою захистити авторитет та неупередженість судових органів.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного правопорушення, повністю підтверджується матеріалами справи.

У тому числі складеним згідно з вимогами закону протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗА № 001527 від 29.09.2016р., оголошеним письмовим рапортом заст..командира р.№3 бат. УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 29.09.2016 р. Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій доводиться показаннями останнього, даними у ході розгляду даної справи.

З досліджених доказів у даній справі, чітко проглядається намір порушити громадський порядок і спокій громадян шляхом нанесення ударів «кувалдою» та пошкодження домофону на вхідних дверях в Ужгородській місцевій прокуратурі, проявляючи субєктивну незгоду у такий спосіб з неможливістю доступу до будівлі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в його діях фактично відсутній хуліганський мотив і через це відсутній склад адміністративного правопорушення у виді дрібного хуліганства, суд розглядає непереконливим, оскільки за змістом диспозиції ст.173 КУпАП, на відміну від кримінально-караного діяння, передбаченого ст. 296 КК України, наявність хуліганського мотиву із проявами особливої зухвалості або виняткового цинізму для дрібного хуліганства не є обовязковим елементом субєктивної сторони складу вищевказаного проступку.

На думку суду, нанесення ударів «кувалдою» та пошкодження домофону на вхідних дверях в Ужгородській місцевій прокуратурі, слід вважати таким, що підпадає під визначену категорію, як дрібне хуліганство, тобто дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, могли занепокоїти деяких людей, які були або могли бути його свідками.

Крім цього, умисел на порушення громадського порядку правопорушником сукупно проявлявся в його цілеспрямованих та свідомих діях. А наведена ОСОБА_1 мотивація його поведінки, не виключає наявність у нього хуліганського мотиву.

Крім того, спосіб вираження особою своїх поглядів не має порушувати громадський порядок та охоронювані законом права та свободи інших осіб, авторитет та неупередженість судових органів.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразились у порушенні громадського порядку і спокою громадян, містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджена зібраними у справі доказами.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст.33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 173 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, не працевлаштований, доходів не має, зі слів є інвалідом 3 групи, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст.173 КУпАП у виді громадських робіт.

При накладанні стягнення на правопорушника у виді громадських робіт та визначаючи їх тривалість, суд враховує вищевикладені обставини правопорушення, ступінь вини у формі прямого умислу та особу адмінпритягуємого (який не одружений , не працевлаштований, зі слів є інвалідом 3 групи), відсутність помякшуючих та обтяжуючих його адміністративну відповідальність обставин. На думку суду, накладення вищевказаного адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є необхідним та достатнім для перевиховання останнього в дусі додержання законів України і перевиховання у спосіб виконання суспільно-корисних робіт.

Керуючись ст. 173, ст.ст. 283, 284 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Ужгородське УДКСУ Закарпатської області, МФО 812016 , , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002 , код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ 38015610 (суду, де розглядається справа).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4