Справа № 433/1496/16-п
Провадження № 33/782/114/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м.Cєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, розглянувши на відкритому судовому засіданні за участю прокурора Маіляна Г.С., апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 12 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, освіта вища, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 працює головним спеціалістом з питань юридичного забезпечення Троїцької районної ради,

за ч .1 ст. 172-4 , ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-4 , ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу і розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 гривень на користь держави з конфіскацією отриманої винагороди від роботи за сумісництвом в сумі 5 500 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 275, 60 грн.

Згідно постанови суду від 12 жовтня 2016 року, та протоколу про вчинення корупційного правопорушення від 28 липня 2016 року, ОСОБА_2, будучи головним спеціалістом з питань юридичного забезпечення Троїцької районної ради Луганської області, суміщав свою службову діяльність із іншою оплачуваною діяльністю та вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, ОСОБА_2 приймав участь у судових засіданнях в якості представника однієї із сторін процесу у цивільних справах: № 433/72/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу та моральної шкоди 15.02.2016 року, 24.02.2016 року, 25.02.2016 року; № 433/3085/15-ц за позовом ОСОБА_5 до Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом 17.02.2016 року; № 433/394/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно 29.03.2016 року; № 433/476/16-ц за позовом ОСОБА_7, до Тимонівської сільської ради 21.04.2016 року; № 433/441/16-ц за позовом ОСОБА_8 до Троїцької РДА, Вівчарівської сільради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно 05.04.2016 року.

Проте, ОСОБА_2 в цей час повинен був виконувати свої безпосередні обов'язки головного спеціаліста з питань юридичного забезпечення Троїцької районної ради, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу Троїцької районної ради за лютий-квітень 2016 року.

Крім того за надання ним юридичних послуг у березні 2016 року (складання позовної заяви, сплата судового збору за подачу до суду позовної заяви, подача позову до суду) у справі № 433/477/16-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання права власності, ОСОБА_2 повинен був отримати грошову винагороду після отримання рішення суду у сумі що дорівнює 4600 гривень. За надання юридичних послуг у справі № 433/3085/15-ц за позовом ОСОБА_5 до Демино-Олександрівської сільської ради Троїцького району Луганської області ОСОБА_2 у жовтні 2015 року отримав від ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_11 5500 гривень і після прийняття його на посаду головного спеціаліста з питань юридичного забезпечення Троїцької районної ради продовжив надавити юридичні послуги за вказаною справою шляхом представлення інтересів позивача у суді за довіреністю.

На постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що він не є суб'єктом корупційних правопорушень оскільки в рамках своїх повноважень здійснював первинну безоплатну правову допомогу і не отримував неправомірної винагороди. Суд зробив суб'єктивний висновок щодо часу виявлення правопорушення і вважає що сплив термін притягнення його до адміністративної відповідальності. Суд безпідставно не врахував той факт, що він не отримував неправомірну винагороду у розмірі 5 500 грн, так як сплатив ці гроші як судовий збір, тому конфіскація неправомірної винагороди була застосована невірно. Суд невірно оцінив пояснення свідків, письмові матеріали, прийшовши до помилкового висновку про його винуватість за ч .1 ст. 172-4 , ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Просить постанову Троїцького районного суду Луганської області від 12 жовтня 2016 року скасувати та закрити провадження по вказаній справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 думку прокурора який вважав апеляцію такою що не підлягає задоволенню, а постанову суду законною, розглянувши матеріали адміністративної справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративну справу відносно ОСОБА_2 розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП.

При розгляді справи місцевий суд правильно оцінив докази, що містяться у справі і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч .1 ст. 172-4 , ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, а саме: поясненнями допитаних у судовому засідання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13, письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, матеріалами справи: оглянутими журналами судового засідання, оглянутими матеріалами цивільних справ.

Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, та винесена без порушень строків передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Троїцького районного суду Луганської області від 10 жовтня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч .1 ст. 172-4 , ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін, а його апеляцію без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: