Справа № 465/3432/16-п Головуючий у 1 інстанції: Дзендзюра С.М.
Провадження № 33/783/681/16 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 29.05.2016 року о 08.20 год. у м. Львові по вул. Митрополита Андрея, 16 керував автомобілем «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 780 від 29.05.2016р. Своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

На дану постанову судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк для подачі апеляційної скарги, оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400,00 грн.)

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що про розгляд справи судом першої інстанції його повідомлено не було, з оскаржуваною постановою ознайомився лише 13.09.2016 р., тому, вважає, що 10-ти денний термін на оскарження даної постанови пропущений з поважних причин.

Наголошує, що не оскаржує кваліфікації його дій, повністю визнає вину, розкаюється у вчиненому, однак не погоджується з тяжкістю та видом покарання.

Підкреслює, що при винесенні постанови судом не враховано його особу, характеризуючи дані, те, що він хворіє і є інвалідом 2 групи по загальному захворюванню, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Звертає увагу, що постійно лікується та відвідує медичні заклади, а користування громадським транспортом негативно впливає на стан його здоров'я та якість життя.

Наполягає, що автомобіль є джерелом випадкових підробітків для того, щоб здобути засоби для існування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 14.07.2016 р., апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2016 р. серія АП2 №459602 (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкоголю, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість № 780 від 29.05.2016 р. (а.с 3) та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, а також з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його скасування немає.

Оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді першої інстанції присутній не був, розписки про отримання повідомлення про розгляд адміністративної справи в судді першої інстанції в матеріалах справи немає, копію оскаржуваної постанови отримав 13.09.2016 р.апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити строк на оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.