П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді шести місяців позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до постанови ОСОБА_4 визнаний винний в тому, що 05 серпня 2016 року в 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Сіат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 15 по вул. В.Липківського в м. Києві, в порушення п. п. 1.5, 2.3 (б), 13.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не був уважним, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на дитячий візок, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_1, яка рухалась з дитячим візком завдано матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши ОСОБА_4 адміністративне стягнення в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В своїх доводах апелянт вважає, що постанова судді є необґрунтованою та незаконною, оскільки судом не було повністю з'ясовано всіх обставин справи, не перевірено правильність складання протоколу, оскільки форма протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 035917 від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 була використана працівниками поліції на бланку, який на сьогодні вже не чинний.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції наклав на ОСОБА_4 занадто суворе адміністративне стягнення, яке не відповідає вчиненому правопорушенню та особі правопорушнику. Захисник ОСОБА_3 звертає увагу на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував те, що в матеріалах справи міститься інформація про щире каяття ОСОБА_4, сорокарічний стаж водія останнього, притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності вперше, а тому, на думку апелянта, адміністративне стягнення, визначене судом є занадто суворе та підлягає зміні.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотання про відкладення судового засідання від неї не надходило.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за вчинення правопорушення.

Ухвалюючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, суд в мотивувальній частині зазначив, що приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В той же час, в резолютивній частині постанови суду не зазначено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення ОСОБА_4 визнаний винним.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом не застосовано норми матеріального права, а саме закон про відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, а також порушено норми процесуального права, оскільки в постанові суду не вказано, за вчинення якого правопорушення суд наклав на ОСОБА_4 стягнення.

Відтак, у відповідності до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 05 серпня 2016 року в 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Сіат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 15 по вул. В.Липківського в м. Києві, в порушення п. п. 1.5, 2.3 (б), 13.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час об'їзду дитячого візка не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на нього, пошкодивши його.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі та пояснив, що, рухаючись біля будинку № 15 по вул. В.Липківського в м. Києві, при повороті випадково зачепив дитячий візок, який вела ОСОБА_1 Видимих пошкоджень на автомобілі та візку не було.

Потерпіла ОСОБА_1 у своїх поясненнях, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, пояснила, що вона вела дитячий візок, в якому знаходився її малолітній син. На заокругленні дороги біля будинку № 15 по вул. В.Липківського в м. Києві водій автомобіля «Сіат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 наїхав на дитячий візок, внаслідок чого він був пошкоджений.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної, на вказаному автомобілі виявлені потертості бруду на арці лівого заднього колеса.

З огляду на досліджені докази апеляційним судом встановлено, що 05 серпня 2016 року в 09 год. 00 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Сіат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 15 по вул. В.Липківського в м. Києві, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час об'їзду дитячого візка не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на нього, пошкодивши його, заподіявши ОСОБА_1 матеріальні збитки, чим порушив п. п. 1.5, 2.3 (б), 13.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна.

В той же час, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпА в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, суд зобов'язаний закрити провадження у справі. Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення 05 серпня 2016 року.

Відповідно до ст. 38 КУпАП стягнення у справі про адміністративне правопорушення, яке підвідомче суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи те, що вказаний строк сплинув, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294, 247 п. 7 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді шести місяців позбавлення права керувати транспортними засобами, скасувати.

Визнати винним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст. ст. 38, 247 п. 7 КУпАП провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун