Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 480/2222/16-п
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., за участю секретаря Біди В.Д., прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Корнієнка Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, військовослужбовця призваного 02 серпня 2014 року Центрально-Миколаївським ОРВК м. Миколаїв для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді розвідника-снайпера у військовому званні солдат, громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
встановив:
Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення № 12-ВП від 13.08.2016 ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (згодом умовне позначення змінено на польова пошта НОМЕР_1 ) № 163 від 02 серпня 2014 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ) у військовому званні солдат на посаді розвідника-снайпера військової частини НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ч. 12 ст. 6 та п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову і службу» від 25.03.1992, з 02 серпня 2014 року ОСОБА_1 набув статусу військовослужбовця і військової посадової особи та під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Враховуючи, що відповідно до п. 16 ч. 2 ст. З Закону України «Про державну службу», сфера дії даного закону поширюється на державних службовців, в тому числі на військовослужбовців Збройних Сил України, а також п. 9 ст. 8 зазначеного вище закону державні службовці зобов`язані додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
У зв`язку з чим, прокурор військової прокуратури дійшов висновку, що військовослужбовці прирівнюються до державних службовців, тобто щодо них розповсюджуються положення ст. 3 ч. 1 п. 1 п. п. «в» Закону України «Про запобігання корупції».
Крім того, згідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 упродовж всього періоду проходження військової служби являється суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону і зобов`язаний дотримуватися усіх встановлених ним обмежень, у т.ч. ч.1 п. 1 ст. 25 щодо заборони займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, а також являється суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень.
Знаючи про це, ОСОБА_2 діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного одержання винагороди від роботи за сумісництвом, умисно порушуючи встановлені Законом обмеження, відповідно до наказу № 134-к від 11 листопада 2015 року, з 12 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року працював на умовах сумісництва в Комунальному закладі «Миколаївська обласна психіатрична лікарня №2» на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) відділення №8, за що отримав грошову винагороду у сумі 1741 гривня 25 копійок.
За таких обставин, відносно ОСОБА_1 складено протокол про корупційне адміністративне правопорушення за те, що він проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді розвідника снайпера, у військовому званні солдат, являючись згідно п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного одержання винагороди від роботи за сумісництвом, умисно порушуючи встановлене п. 1 ч. 1 ст. 25 цього ж Закону обмеження щодо заборони займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, з 12 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року працював на умовах сумісництва в Комунальному закладі «Миколаївська обласна психіатрична лікарня №2» на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) відділення №8, за що отримав грошову винагороду у сумі 1741 гривень 25 копійок, чим вчинив порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту), тобто вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винуватим повністю, та пояснив суду, що у зв`язку з відсутністю грошей він був змушений влаштовуватися на ще одну роботу.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та призначити покарання у межах санкції статті.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Корнієнка Є.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з положеннями ст. 2 Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
До видів військової служби Закон відносить: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_3 своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано: копію наказу командира військової частини НОМЕР_3 про призначення на посаду ОСОБА_1 та зарахування на усі види забезпечення (а. с. 8); копію наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 199 від 23.09.2014 про призначення солдата ОСОБА_1 на посаду розвідника-снайпера (а. с. 9); копію наказу № 134 від 11 листопада 2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 , на посаду молодшої медичної сестри (санітарки) Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 2 з 12 листопада 2015 року (а. с. 6); копію наказу № 76-к від 31 травня 2016 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 , молодшої медичної сестри (санітарки) Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 2 за власним бажанням (а. с. 7); пояснення ОСОБА_1 від 13.08.2016 (а. с. 10).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172-4 КУпАП порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності чи винагороди від роботи за сумісництвом.
Відповідно до примітки вказаної статті суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), членів Вищої ради юстиції (крім тих, які працюють у Вищій раді юстиції на постійній основі), народних засідателів і присяжних.
Згідно з положеннями п. п. г) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби.
Частиною 1 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
У пункті 1 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» роз`яснено, що організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).
Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.
У матеріалах, що додані до протоколу про корупційне адміністративне правопорушення не міститься, а також прокурором у судовому засіданні не надано, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби з 02 серпня 2014 року у військовій частині НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ), зокрема у період з 12 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року, був військовою посадовою особою, тобто військовослужбовцем який обіймає штатну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. Також Статут Збройних Сил України не відносить військовослужбовця у званні солдат, який проходить військову службу на посаді розвідника-снайпера, до військових посадових осіб. Відповідних посібників, порадників, положень та інструкцій, які б прямо вказували на те, що ОСОБА_1 обіймає штатну посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків також суду не представлено.
У судовому засіданні прокурор посилався на те, що ОСОБА_1 , можливо виконував організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки, перебуваючи у нарядах чи отримуючи у розпорядження зброю. При цьому, доказів на підтвердження таких обставин прокурор суду не представив; також вони відсутні і в матеріалах, що додані до протоколу про корупційне адміністративне правопорушення.
Безпідставним є посилання у протоколі про адміністративне правопорушення і на Закон України «Про державну службу» оскільки, відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 3 дія цього Закону не поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до закону.
Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідного до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Тільки за наявністю складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищенаведеного, та беручи до уваги те, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП є військова посадова особа Збройних Сил України, враховуючи те, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України суду не представлено, тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-4, ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд -
постановив:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Н. О. Шаронова

10.11.2016