Справа № 463/3823/16-п Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/783/733/16 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

На дану постанову суду ОСОБА_1 23 вересня 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити термін для подачі апеляційної скарги, скасувати дану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що йому не був наданий висновок закладу охорони здоровя про огляд водія транспортного засобу, а відтак ОСОБА_1 був позбавлений можливості оскаржувати даний висновок.

Як вбачається з постанови Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні 31 серпня 2016 року.

Враховуючи викладене вважаю, що десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року слід рахувати від моменту проголошення суддею постанови Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року, так як ОСОБА_1 був присутнім під час проголошення суддею постанови, тобто 31 серпня 2016 року. Як вбачається зі штампу про отримання апеляційної скарги, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 23 вересня 2016 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку на оскарження постанови районного суду.

Отже, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого переконання, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження, і у апеляційній скарзі апелянт не навів жодного переконливого доказу на те, чому він пропустив строк апеляційного оскарження передбачений законодавством.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала, а саме ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

постановив:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2016 року повернути ОСОБА_1

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Маліновська-Микич О.В.

Львівської області