АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/727/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23 серпня 2016 року, о 09:30 годині, в с.м.т. Юр'ївка по вул. Широкій Дніпропетровської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці, які не реагують на світло), відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить зменшити розмір штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт просить зменшити розмір штрафу, оскільки для нього сплата такої суми є непосильною. При цьому просить врахувати, що він визнає свою вину з самого початку та щиро кається. Також просить врахувати його майновий стан, а саме, що в нього немає власного житла та він не працює.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, в апеляційній скарзі просив розгляд справи провести без його участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, який визнав свою винну, та наклав у виді штрафу, а також позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1446- VIII від 7.07.2016р., який був опублікований 26.07.2016р., набрав чинності 27.07.2016р., за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність водіїв у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян( що становить суму 10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто з вище вказаного вбачається, що альтернативи при визначенні адміністративного стягнення не існує, та як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зменшити розмір штрафу про який просить в апеляційній скарзі ОСОБА_3

Такими чином, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а постанова суду повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2