Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________ Справа №503/1922/16-п
Провадження №3/503/768/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2016 року м.Кодима Одеської області

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Гура А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2016 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, в якому вказано, що ОСОБА_1 21 жовтня 2016 року здійснював підприємниць діяльність у вигляді перевезення пасажирів на автомобільному транспорті без наявності відповідної ліцензії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21 жовтня 2016 року під час перевірки працівниками поліції такої ліцензії не було. Це трапилось вперше.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП України настає у випадку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Види господарської діяльності які підлягають обовязковому ліцензуванню, передбачені ст.2 та 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності» №1755-ІІІ від 01 червня 2000 року. Згідно вказаного закону господарська діяльність у вигляді реалізації одягу ліцензуванню не підлягає.

Так, згідно з п.33 ст.9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності підлягає ліцензуванню господарська діяльність з надання послуг по перевезенню пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт, зокрема ст.9 цього закону.

Поняття підприємницької (господарської) діяльності міститься у ст.1 Закону України «Про підприємництво» від 07 лютого 1991 року. Так, підприємницькою (господарською) діяльністю є безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

В абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 р. № 3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно розяснень, що містяться у п.4 даної постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак відомості про системність (три і більше разів протягом року) зайняття ОСОБА_1 даним видом господарської діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковим, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч.1ст.164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року. При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності. Не встановлені такі відомості і судом під час розгляду справи.

В абз.3 п.3 даної постанови Пленум Верховного Суду України розяснив, що здійснення фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, чи зареєстрованими юридичними особами та субєктами підприємництва фізичними особами діяльності, що містить ознаки підприємницької тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.164 ч.1 КпАП України лише за умови, що отриманий доход не становить великого розміру.

Викладені обставини приводять суд до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 164, 283-284, 247 п.1, 287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КпАП України і провадження у справі закрити в звязку з відсутністю в його діях ознак складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гура А.І.