Справа № 462/2739/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/783/563/16 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року у справі №462/2739/16-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2(два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03 травня 2016 року, о 09:03 год. повторно протягом року керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Роксоляни, 33 у м. Львові, з ознаками алкогольного спяніння, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року, а матеріали справи повернути на доопрацювання та нового розгляду. Вважає дану постанову суду необґрунтованою, прийнятою без врахування усіх обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи № 462/2739/16-п, 462/7883/15-п суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін з таких підстав.

14.09.2016р. в Апеляційний суд Львівської області поступила заява від ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи щодо нього без його участі.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справ.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 03 травня 2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_2О,, ОСОБА_3, постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2016, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню.

Щодо доводів ОСОБА_4 про те, що судом невірно кваліфіковано його дії за ч.2 ст. 130 КУпАП, то такі спростовуються оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи №462/7883/15-п, зокрема постановою Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2016, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню.

Також щодо покликання в апеляційній скарзі про те, що його не було повідомлено про розгляд справи, то згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.8), судом першої інстанції було скеровано повістку про дату та місце судового засідання, яке відбулось 13.06.2016р. ОСОБА_1 отримав дану повістку 28.05.2016р.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу серії АП2 №085304 про адміністративне правопорушення від 03 травня 2016 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду і від пояснення та підпису, що стверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року то такий, на думку колегії суддів, пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.