Справа №582/960/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 33/788/179/16 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю прокурора Байдака А.Ю., Кривенка В.І., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Косенки, Недригайлівського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч. 1, ст. 172-7 ч. 2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 вересня 2016 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що будучи особою юридичної особи публічного права не повідомив наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Так наказом № 20-к від 15.09.2011 року призначив на посаду майстра філії «Недригайлівський райавтодор», ОСОБА_3, який відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Недригайлівському району Недригайлівського міжрайонного управління юстиції в Сумській області є його сином.

31 серпня 2015 року, 03 вересня 2015 року, 23 жовтня 2015 року ОСОБА_2 підписав накази про виплату грошових коштів працівникам філії «Недригайлівський райавтодор», безпосереднього керівника - начальника дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», у тому числі майстру філії, ОСОБА_3, чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_2 вважає, що постанова винесена з порушенням матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі. У справі відсутні докази вчинення адміністративних правопорушень, оскільки директор ДП «Сумський облавтодор» був повідомлений про працевлаштування ОСОБА_3 на посаді майстра, та всі виплати були погоджені з керівництвом підприємства. Будь-яких неправомірних умисних дій чи з необережності щодо прийнятих рішень в умовах реального конфлікту інтересів не вчинялися. Також ОСОБА_2 стверджує, що був керівником не юридичної особи, а філії. Тобто в даному випадку відсутні об'єктивна сторона, суб'єкт та суб'єктивна сторона правопорушень. З 18 квітня 2016 року за згодою сторін наказом № 4-к від 18.04.2016 р. ОСОБА_3 був звільнений, отже було здійснено самостійне врегулювання конфлікту інтересів, підстав для складання протоколів не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважає постанову суду обґрунтованою та просить залишити в силі, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції, вимоги вказаних статей були виконані.

Відповідно до ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею виникає у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника, у випадках передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. А згідно ч.2 вказаної статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Судом встановлено, що згідно наказу Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Дочірнє підприємство «Сумський облавтодор» № 23-к від 25.10.2007 року, ОСОБА_2 призначено на посаду начальника філії «Недригайлівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України», з 25.10.2007 року.

Дочірнє підприємство «Сумський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» створене відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 року № 156 на власності відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», засновником якого і єдиним акціонером є держава в особі державної служби автомобільних доріг України. Таким чином, дане підприємство, включаючи його філії та підрозділи є юридичною особою публічного права.

Як начальник філії, згідно посадової інструкції, ОСОБА_2 наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими обов'язками, а отже є посадовою особою філії державного підприємства, тобто юридичної особи публічного права і відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за корупційні діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» під прямим підпорядкуванням розуміється відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконання.

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання них наслідків.

Наказом № 20-к від 15.09.2011 року ОСОБА_3 було прийнято на посаду майстра філії «Недригайлівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

Твердження ОСОБА_2, що він особисто не підписував наказ про прийняття ОСОБА_3 на посаду, оскільки на той час перебував на лікарняному, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не мають впливу на склад інкримінованого правопорушення. Так відповідно до п. 7 Посадової інструкції № 11 начальника філії «Недригайлівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ОСОБА_2 приймає на роботу та звільняє з роботи працівників філії. Відповідно по закінченню лікарняного та виходу на роботу, ОСОБА_2, як начальник, що здійснює керівництво філією направлене на удосконалення економічної діяльності, досягнення найкращих результатів при найменших затратах матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, підвищення рентабельності виробництва і зниження собівартості робіт, не міг не знати про працевлаштування близької особи - сина ОСОБА_3

ОСОБА_2, як начальник філії, станом на час внесення пропозиції про заохочення працівників, зокрема, і свого сина ОСОБА_3, достеменно знав про реальний конфлікт інтересів, який міг вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, зокрема, внесення пропозиції, тому зобов'язаний був повідомити про це своєму керівнику, однак не зробив цього.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2, маючи в прямому підпорядкуванні близьких осіб, сина ОСОБА_3 не повідомив про це своє безпосереднє керівництво, а в послідуючому видавав накази про виплату винагороди за вислугу за квітень, травень, червень, липень, серпень 2015 року № 71 від 31.08.2015 року, про матеріальну допомогу на оздоровлення у зв'язку з відпусткою № 64 від 03.09.2015 року, про виплату заохочення до професійного свята «Дня автомобіліста і дорожника» № 81 від 23.10.2015 року, тим самим прийняв рішення в умовах реального конфлікту.

Таким чином, вважаю правильним висновок суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_2 за даних обставин існувала суперечність між приватним інтересом, яким в тому числі можна вважати як приклад позитивне, на користь близьких осіб вирішення питання щодо заохочення та його службовими повноваженнями, щодо обов'язку організації роботи юридичної особи публічного права, в тому числі дотримання трудового законодавства, дисципліни, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень, тобто на наявність реального конфлікту інтересів.

Так п. 2 ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону чітко вказує на обов'язок повідомляти не пізніше наступного робочого дня, коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про наявність конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Твердження ОСОБА_2 про те, що безпосередньому керівнику - директору ДП «Сумський облавтодор» ОСОБА_4 було відомо про працевлаштування ОСОБА_3, нічим не підтверджуються, а спростовується протоколами допиту свідків, а саме ОСОБА_5, секретаря підприємства, та ОСОБА_6, працюючою заступником директора з економічних питань, які пояснили, що ні в усній, ні в письмовій формі не надходили повідомлення про наявність конфлікту інтересів.

Доводи апелянта щодо того, що він виносив накази не лише відносно ОСОБА_3, а й інших працівників філії, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на склад вчиненого правопорушення, крім того підписані накази, не містять зазначень про перебування ОСОБА_3 в родинних відносинах з начальником філії.

Згідно з ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як свідчать матеріали справи, протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, було складено уповноваженою особою 09 вересня 2016 року.

За таких умов тримісячний термін накладення адмінстягнення на винну особу в даному конкретному випадку повинен рахуватись саме з 09 вересня 2016 року, але в межах дворічного терміну з дня вчинення, тобто з 31 серпня 2015 року.

Також відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно матеріалам справи, 02 вересня 2016 року слідчим СВ Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскаржувана постанова ухвалена 28 вересня 2016 року. Відповідно твердження ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є необґрунтованими.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Що стосується стягнення з ОСОБА_2 судового збору, то відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, а тому судом безпідставно стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп., так як, відповідно до довідки МСЕК 12 ААА № 152082 він є інвалідом ІІ групи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 вересня 2016 року - про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, в частині стягнення судового збору, змінити.

Виключити з постанови пункт щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп.

В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.