П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/5853/16-п

21.11.2016 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. НОМЕР_1, громадянина України, який працює керівником та головним бухгалтером ТОВ Компанія Персеус, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст.163-1КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 105 від 02.08.2016 року (на бланку серії АА № 826732), складеним ГДРІ відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ОСОБА_3, ОСОБА_2, як керівник та головний бухгалтер ТОВ Компанія Персеус здійснив порушення з ведення податкового обліку, а саме податкову декларацію за травень 2016 року подано до податкового органу з порушенням встановлених термінів при граничному терміні 21.06.2016 року, фактично подано декларацію 30.06.2016 року, чим порушив п. 49.18.1, п. 48.18 ст. 49 та п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), за висновком особи, що склала протокол, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в якості адміністративного правопорушення передбачено відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Отже ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, відсутність податкового обліку, по-друге, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 105 від 02.08.2016 року (на бланку серії АА № 826732) встановлено, що ОСОБА_2 здійснив порушення з ведення податкового обліку, а саме податкову декларацію за травень 2016 року подано до податкового органу з порушенням встановлених термінів при граничному терміні 21.06.2016 року, фактично подано декларацію 30.06.2016 року.

Відповідно до п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова декларація це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. З огляду на розташування зазначеної норми у главі 2 «Податкова звітність» ПК України та логіко-граматичне значення поняття «податкова декларація», слід дійти висновку, що податкова декларація є документом податкової звітності платника податків.

Діючим законодавством України не визначено поняття «податковий облік» в контексті його здійснення субєктами господарювання, але в деяких нормах ПК України передбачений обовязок платника податків щодо ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та податкових зобовязань (п. 16.1.2. ст.. 16, п. 44.1 ст. 44 ПК України). Системний аналіз зазначених норм ПК України у взаємозвязку із цілями ведення такого обліку та предметом регулювання Податкового кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що податковим обліком, який зобовязані здійснювати субєкти господарювання, і відповідальність за відсутність або порушення порядку ведення якого передбачена ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, є саме облік доходів і витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та податкових зобовязань. Отож, поняття «податковий облік» і «податкова звітність» не є тотожними, тому несвоєчасність або неподання податкової декларації, яка є документом податкової звітності, не можуть вважатися ознакою обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у звязку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, за винятком випадків передбачених законами України.

Суддя Коліуш О.Л.