АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/721/16 Головуючий у першій інстанції: Гончаренко О.О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23 серпня 2016 року о 19 годині 35 хвилин; водій ОСОБА_3 по вул. Леніна, с Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області керував автомобілем марки "BАЗ-2104", державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявив клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що з рішенням суду не згоден.

При цьому апелянт вказує, що дійсно керував 23 серпня 2016 року о 19 годині 35 хвилин автомобілем марки «ВАЗ-2104» та був зупинений працівниками поліції. Після перевірки документів працівники поліції почали складати на нього протокол про адміністративне правопорушення за керування у нетверезому стані. Він пояснив, що випив пляшку безалкогольного пива, та запропонував працівникам поліції пройти на місці огляд. Однак йому було відмовлено.

Також апелянт вказує, що свідків зазначених в протоколі, під час складання не було. В судове засідання свідків не було викликано. Зазначає, що дані обставини може підтвердити його дружина, яка перебувала з ним в той час.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, клопотань від останнього про перенесення справи не надходило, а тому у відповідності до ч.6 ст. 294 КУпАП розгляд справи проведений без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Так висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні у суді першої інстанції було вислухано ОСОБА_3, досліджено матеріали справи, після чого судом було прийнято рішення.

ОСОБА_3 пояснив, що вживав спиртні напої та керував автомобілем. Тобто правопорушник провину свою визнав в повному обсязі.

Крім того вина ОСОБА_3 також підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та були дослідженні судом першої інстанції, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 274596 від 23 серпня 2016 року, який був складений працівником поліції у відповідності до ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому було встановлено, що того ж дня о 19 годині 35 хвилин; водій ОСОБА_3 по вул. Леніна, с Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області керував автомобілем марки "BАЗ-2104", державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Даний протокол було також засвідчено підписом ОСОБА_3, та останній пояснив також, що вживав пиво та огляд проходити відмовився;(а.с.1)

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що були свідками, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі;(а.с.2-3)

-рапортом поліцейського взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержанта поліції ОСОБА_7, який зазначив, що 23.08.2016 року було зупинений автомобіль «ВАЗ» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8, який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). На прохання працівника поліції водій відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків. (а.с.4)

Отже досліджуючи докази по матеріалам справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у діях водія ОСОБА_8 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він випив пляшку безалкогольного пива є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_8 в протоколі власноручно зазначив, що він випив пляшку пива, тобто алкогольного. (а.с.1)

Необґрунтованими є також доводи апелянта про те, що на місці події були відсутні свідки, оскільки вказаний факт спростовується наявністю протоколу про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поставили свої підписи. Більш того сам ОСОБА_3 без будь-яких заперечень, його підписав. Свідками було чітко зазначено, що у водія були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, він сам визнав, що вживав пиво та від огляду відмовився.

Що стосується доводів апелянта про те, що свідком події була його дружина, суд апеляційної інстанції не може цього взяти до уваги. Будь-яка інформація про даного свідка в матеріалах справи відсутня, тому присутність на місці події дружини ОСОБА_3 у суду апеляційної інстанції викликає сумніви.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання апелянта про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Так ОСОБА_8 зазначає, що судом не було викликано для допиту вказаних свідків, однак в матеріалах справи відсутнє клопотання ОСОБА_3 про виклик та допит свідків. Отже доводи про неповноту судового розгляду, є голослівними. Оскільки правопорушник не заявляв клопотання про допит вказаних осіб в суді першої інстанції, суд керуючись вимогами ст.297 КПК України, позбавлений можливості допитати їх в суді апеляційної інстанції.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун