АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/2619/16-п Головуючий 1 інстанції:Гуренко М.О.
Провадження: 33/790/789/16 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Коршун І.О., з участю правопорушника ОСОБА_2, без участі іншого учасника конфлікту ОСОБА_3, належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 10 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 10 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин. із стягненням судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп.(а.с.32-35).

Як зазначено в постанові судді, 03 серпня 2016 року до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, згідно якого 19 серпня 2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_2, вигнав з житла свою дружину ОСОБА_3 при цьому вдаривши її по обличчю рукою чим вчинив психологічне насильство у сім'ї.

Не погодившись з рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, не визнаючи свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

При цьому ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_3 не є власником квартири АДРЕСА_1, отже неможливо позбавити особу того, на що вона не має права.

Коли ОСОБА_3 покидала вищевказану квартиру, ОСОБА_2 передав їй її одяг та інше майно, отже висновок про те, що ОСОБА_3 була позбавлена житла, одягу,їжі, іншого майна, вважає хибним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, просив про задоволення його апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що його дружина ОСОБА_3 вирішила більше не проживати з ним за вказаною адресою, про що повідомила йому 19.08.2016 року. Після чого, забрала свої особисті речі, їх спільну дитину та пішла. Будь-якої фізичної сили до ОСОБА_3 застосовано не було. Вказав, що мобільний телефон був придбаний ним за власні кошти, та наданий останній у тимчасове користування.

Крім того, зазначив, що показання ОСОБА_2 щодо нанесення їй ОСОБА_2 пошкодження м'яких тканин лівої частини обличчя є завідомо неправдивими, оскільки будь-яких доказів походження даних пошкоджень матеріали справи не містять.

Крім того, доводи апелянта підтверджуються поясненням свідка ОСОБА_4, які долучені до апеляційної скарги, відповідно до яких останній перебував 19.08.2016 року з 11 годин і до вечора у квартирі АДРЕСА_1

ОСОБА_2 з ОСОБА_3,вирішуючи свій конфлікт, вирішили вийти на свіже повітря. Покидаючи квартиру, між подружжям не відбувалося будь-яких суперечок, образ чи штовханини. З боку ОСОБА_2 не було спроб спричинити ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 стверджує, що ОСОБА_2 не вчиняв психологічного насилля, а також не вчиняв будь-яких інших дій психологічного характеру, не погрожував, не ображав і не переслідував, не позбавляв житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів ОСОБА_3

Згідно Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року №2789 -ІІІ- Психологічне насильство, пов'язане з тиском одного члена сім'ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, які доводять постраждалого до стану емоційної невпевненості, втрати здатності захистити себе і можуть заподіяти або заподіяли шкоду психічному здоров'ю. Метою домашнього насильства завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя.

З огляду на матеріали справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мав місце побутовий конфлікт, який почався з певних причин.

Тому, з огляду на викладене, слід вважати передчасним висновок дільничного офіцера поліції, який оформив матеріали про складання протоколу стосовно ОСОБА_2

Зважаючи на протиріччя та неповноту, які виникли при розгляді справи, на думку суду апеляційної інстанції, матеріали слід направити начальнику Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області для належного їх дооформлення із додатковим дослідженням обставин, викладених в апеляційній скарзі.

Перелік рекомендованих організаційних дій для працівників Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області може бути розширений в залежності від освітньої кваліфікації та практики оформлення аналогічних протоколів у відповідності до відомчих та міжвідомчих нормативних актів.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 10 2016 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин із стягненням судового збору, - скасувати.

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Матеріали даної справи повернути начальнику Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області для належного їх дооформлення із додатковим дослідженням обставин, викладених в апеляційній скарзі правопорушника.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило