АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

при секретарі Яцевич Н.А.

за участю

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

представників потерпілих ОСОБА_3

ОСОБА_4

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 15 березня 2016 року, приблизно о 13.10 год., ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_4 по вул. Здолбунівська в м. Києві, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1 В результаті зіткнення автомобіль «Audi Q5» державний номерний знак НОМЕР_5 зіткнувся з автомобілем «Renault Logan» державнийномерний знак НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_2, в наслідок яких автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено п. 10.2 Правил дорожнього руху України, тим самим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Посилаючись на порушення вимог чинного законодавства, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, лише щодо зіткнення автомобіля «Volkswagen Caddy» державнийномерний знак НОМЕР_4 із автомобілем «Audi Q5» державний номерний знак НОМЕР_5.

В обґрунтування вимог скарги апелянт зазначає, що до уваги не було взято та не були досліджені докази, які мають значення для вирішення справи, а саме його пояснення та відеозаписи із камер спостереження.

Також в своїй апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що визнає свою вину лише в епізоді зіткнення із автомобілем «Audi Q5» державний номерний знак НОМЕР_7., оскільки дійсно не надав дорогу даному транспортному засобу.

При цьому не визнає своєї вини в епізоді зіткнення автомобіля «Audi Q5» державний номерний знак НОМЕР_5 із автомобілем «Renault Logan» державнийномерний знак НОМЕР_6, оскільки, порушуючи вимоги знаку 3.31. Правил дорожнього руху, яким встановлено на даній ділянці дороги обмеження швидкості автомобілів до 10 км/год., водій автомобіля «Audi Q5» ОСОБА_1 значно перевищувала встановлене обмеження швидкості під час руху.

Підсумовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_5 вважає, що порушення вимог знаку 3.31 та перевищення швидкості водієм «Audi Q5» державний номерний знак НОМЕР_5 призвело до зіткнення даного автомобіля із автомобілем «Renault Logan» державнийномерний знак НОМЕР_6. Оскільки таке перевищення швидкості на недотримання вимог п. 12.1, 12.3, 12.9 ПДР має прямий причинно-наслідковий зв'язок, то зіткнення автомобіля «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_5 із автомобілем «Renault Logan» державнийномерний знак НОМЕР_6 відбулось з вини водія «Audi Q5» - ОСОБА_1

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_2 зазначає, що з відеозапису камер спостереження чітко видно, що саме водій ОСОБА_5 здійснив зіткнення із автомобілем «Audi Q5» державний номерний знак НОМЕР_5, а не навпаки, як він зазначає у своїх поясненнях. Крім того, ОСОБА_5 визнав свою вину в порушенні та сплатив кошти за штраф та судовий збір, що підтверджується оригіналами чеків в матеріалах справи. Потерпілий ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову Дарницького районного суду м. Києва залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, потерпілих та їх представників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, допитавши свідка, експертів, переглянувши наявні у справі відеозаписи, дослідивши наявні у справі та додатково надані сторонами докази в їх сукупності, переглянувши справу в межах поданої апеляції, суд апеляційної інстанції вважає подану прокурором апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що 15 березня 2016 року він, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» по вул. Здолбунівська в м. Києві, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території зі швидкістю приблизно 3-5 км/год., зупинився, але «Audi Q5» не бачив, так як йому заважали припарковані автомобілі біля дороги з лівої сторони, в результаті чого, коли він розпочав рух, відбулося зіткнення передньою частиною бампера автомобіля під його керуванням із задньою правою частиною автомобіля «Audi Q5». В автомобілі «Audi Q5» візуально було пошкоджено праве заднє колесо. В свою чергу, автомобіль «Audi Q5», після того, як його розвернуло, зіткнувся з автомобілем «Renault Logan». В даному випадку він, ОСОБА_5, визнає свою вину в частині зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем «Audi Q5». Щодо причинно-наслідкового зв'язку між цим зіткненням та зіткненням автомобіля «Audi Q5» з автомобілем «Renault Logan», вважає, що його вини не має, оскільки ПДР України не дотримались всі учасники ДТП. В кожному напрямку було дві смуги руху. Подвійну суцільну він не перетинав, оскільки в місці, де він перетинав, подвійна суцільна смуга переривається. В разі наявності суцільної подвійної, він би її не перетинав. Він намагався виїжджати в потік руху на зустрічну смугу та намагався перетнути одну смугу руху, по якій рухався автомобіль «Audi Q5». На автомобіль «Renault Logan» він не звертав увагу, оскільки цей автомобіль не заважав руху його автомобіля. Єдине що, автомобіль «Renault Logan» перебував в крайньому правому положенні на дорозі праворуч від його автомобіля.

Потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що 15 березня 2016 року вона їхала на автомобілі по вул. Здолбунівській в м. Києві зі швидкістю 60 км/год. Почула поштовх в задню частину автомобіля в заднє праве колесо. В неї повнопривідний автомобіль. Автомобіль від зіткнення знесло на зустрічну смугу. Вона намагалась гальмувати, гальмівний шлях видно, але автомобіль відкинуло на автомобіль «Renault Logan», який був припаркований далі по ходу руху її автомобіля, ніж відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_5 Автомобіль під керуванням ОСОБА_7 вона бачила, але автомобіль був непорушний. Вона не могла припустити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_7 почне рух. Вона рухалася на автомобілі прямо по другій смузі руху, а ОСОБА_5 виїжджав з прилеглої території.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що на місці ДТП його не було. Він не заперечує, що припаркував автомобіль в забороненому місці, тому що не помітив дорожнього знаку. Проте відстань від місця паркування його автомобіля до місця зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_1 була приблизно 40-50 метрів. Його автомобіль не створював небезпеки для руху іншим автомобілям, в тому числі і автомобілям під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 - працівник поліції, пояснив, що 15 березня 2016 року працював інспектором патрульної поліції, по вул. Здолбунівській в м. Києві екіпаж патрульної поліції оформляв ДТП. Пам'ятає, що було 3 учасники. Схему оформляв він. Чи були наявні дорожні знаки перед місцем ДТП, не пам'ятає. Відсутність дорожніх знаків на схемі - це його помилка. Автомобіль «Фольксваген» здійснював поворот ліворуч, де є технічний розрив, крім того, там є пішохідний перехід. З його точки зору, автомобіль «Фольксваген» мав право здійснювати розворот ліворуч, оскільки немає забороняючих знаків. Щодо наявності кількості смуг руху в кожен бік, не пам'ятає. При оформленні ДТП, як йому здається, автомобілів, які б створювали обмежену видимість для водія ОСОБА_5, не було. Після ДТП під'їхали на допомогу друзі, напевно, учасників ДТП. При оформленні ДТП прив'язку відстаней робив до середини повороту - до бровки, оскільки стовпи були не пронумеровані, іншим чином він здійснити виміри не міг. Чи були сліди гальмування на дорозі, не пам'ятає. Відповідно до інструкції місце зіткнення не виявлено, так як не було місця осипу. Водії протокол підписали, і заперечень на складену ним схему з боку водіїв не було. При цьому було встановлено, що водій ОСОБА_5, виїжджаючи на автомобілі з прилеглої території, не пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вул. Здолбунівській, внаслідок чого сталося зіткнення, від якого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розвернуло і відкинуло в бік автомобіля «Рено». «Рено» в той момент, як йому згадується, перебувало в положенні без порушень ПДР України. Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення правил стоянки передбачене тільки усне попередження. Чи складався протокол на водія автомобіля «Рено», йому невідомо. Друга патрульна машина викликалася з метою виявлення порушення даного припаркованого автомобіля.

На даній дільниці дороги було по дві смуги руху в кожен бік. Перед виїздом з прилеглої території по вул. Здолбунівській та повороті ліворуч розмітки не видно. Після місця ДТП подвійну суцільну смугу не видно. Водій не зміг визначити скільки смуг руху, оскільки дорожня розмітка в місці ДТП на 70 % була затерта. В схемі зазначена одна смуга, так як другої не видно, вона затерта відсотків на 70. Там по дві смуги руху по 2,1 м кожна. Розривчаста лінія на схемі не зазначена тому, що під час руху її не видно. Якщо автомобіль не рухається, то водій може побачити розмітку. Чи були наявні або відсутні дорожні знаки перед місцем зіткнення, пояснити не може. Працівники поліції повинні фіксувати знаки, але, враховуючи, що було зіткнення трьох автомобілів, вони викликали додатковий екіпаж, який і допомагав оформлювати ДТП. Власника автомобіля «Шевроле» тоді не було виявлено. Знак «Обмеження швидкості», встановлений до місця ДТП, поширюється на територію «НОВУСа», на дорогу він не поширюється.

ОСОБА_9, який проводив експертне дослідження, в суді апеляційної інстанції пояснив, що, оскільки матеріали, які оформлені працівниками патрульної поліції, є недостатніми, тобто, необхідні більш чіткіші дані, визначити безпечність швидкості автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 при тій дорожній обстановці, яка склалась, точно неможливо. В наданих йому для експертного дослідження матеріалах не було достатньо вихідних даних, які б дозволяли розрахувати безпечну швидкість. З відеозапису, наявного у матеріалах справи, вбачається, що автомобіль «Фольксваген» перед проїзною частиною зупинився і пропустив 2 чи 3 автомобілі. Це свідчить про оцінку з боку водія ОСОБА_5 дорожньої ситуації. Після перегляду відео вказав про те, що автомобіль «Ауді Q5» після зіткнення змінив напрям руху в результаті заносу. Щодо дорожніх знаків, він бачив фотознімки, на якому зафіксовано дорожній знак, але ці фотознімки він до уваги приймати не може. Якщо знак перед в'їздом до «НОВУСА», то зона дії знаку поширюється до наступного перехрестя. Виїзд з прилеглої території перехрестям не являється. В даному випадку швидкість, яка дозволяється, - 60 км/год. В залежності від того, як розташований знак, він може стосуватися руху на дорозі або прилеглої території. Якщо б автомобіль під керуванням ОСОБА_5 не виїжджав з гаражу, то ДТП не сталася б взагалі. По другій ситуації може сказати, якщо б не було припаркованого автомобіля, то другого зіткнення не сталося б. Автомобіль ОСОБА_2 не заважав автомобілю ОСОБА_5, але були автомобіля, які заважали. Проте, обмеження пропускної спроможності - створення небезпечної ситуації. Щодо розриву подвійної суцільної смуги по фото 5, 6, 7 експертного висновку видно, що розрив смуги наявний. Автомобіль «Рено Логан» створив небезпечну зону, аркуш експертного висновку 12. Дві дорожні ситуації пов'язані між собою. В полі зору водія автомобіля «Ауді Q5» автомобіль «Фольксваген», який повинен проїхати. Є дві смуги руху, відстань від правого краю до подвійної суцільної 7 м на фото 1. На фото 8 експертного висновку видно, що сліди автомобіля «Ауді Q5» біля осьової лінії. Автомобіль «Фольксваген» проїхав приблизно 3 м, це не є несподіванкою. Позиція автомобіля «Ауді Q5» була кращою, ніж автомобіля «Фольксваген», оскільки останньому заважали припарковані автомобілі. Крім того, необхідно приймати до уваги обмежену видимість для водія автомобіля «Фольксваген».

ОСОБА_10 , який проводив експертне дослідження, в суді апеляційної інстанції пояснив,що автомобіль «Ауді Q5» після зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_5 втратив керованість і знаходився в тій дорожній ситуації, в якій була відсутня можливість запобігти ДТП з автомобілем «Рено». Першопричиною стали дії водія «Фольксваген», в результаті дій останнього стались неприємні наслідки. Відповідно до п. 10.1 ПДР України не може бути небезпекою, а тільки перешкодою засіб, який рухався в попутному напрямку. Причинна-наслідковий зв'язок полягає в тому, що перешкода не виконує певних дій. Дії водія автомобіля «Фольксваген» є першопричиною, яка спонукала до настання таких наслідків. З відеозапису 2 та схеми ДПТ ситуація зрозуміла. Свій експертний висновок вважає правильним. На місці ДТП не був присутнім, керувався поясненнями учасників ДТП, схемою ДТП, фото в експертну частину не включав, оскільки, вони не є доказом, а тільки ознайомився з ними. Дії водія «Рено Логан» не відповідають вимогам ПДР України, оскільки автомобіль припаркований на заборонений знак. Місце удару в автомобіль «Ауді» впливало на траєкторію подальшого руху автомобіля, і тому його розкрутило за годинниковою стрілкою. Місце удару впливає на траєкторію руху автомобіля. З відео вбачається, як змістився автомобіль «Ауді Q5» незалежно від дій пані ОСОБА_1 Якщо б удар був спрямований в середню частину автомобіля, то траєкторія автомобіля залишилася б без змін.

З відеозаписів, переглянутих під час апеляційного розгляду, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухається в другій смузі руху по головній дорозі. Права смуга руху зайнята припаркованими автомобілями. Автомобіль під керуванням ОСОБА_5 виїжджає з прилеглої території на першу смугу руху головної дороги, призупиняється, пропускаючи автомобілі, які рухаються по головній дорозі, в тому числі й автомобіль, який рухався безпосередньо перед автомобілем під керуванням ОСОБА_1, після чого починає виїзд на другу смугу руху, по якій рухається автомобіль під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого відбувається зіткнення передньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_5 з задньою правою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_1, після чого внаслідок зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розвертає з продовженням неконтрольованого руху по цій же смузі руху, під час якого відбувається зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з припаркованим автомобілем ОСОБА_2, після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виносить на зустрічну смугу.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що на ній зафіксовані місця знаходження автомобілів після ДТП (ас. 2).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 при керуванні автомобілем порушені вимоги дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості», встановленого по ходу її руху до місця ДТП, спростовуються даними, викладеними в листах КП «Київдорсервіс» від 15 серпня 2016 року за № 14/3026 та ТОВ «Новус Україна» від 31 серпня 2016 року за № 08, відповідно до яких засоби регулювання дорожнього руху, що розташовані перед заїздом на паркову ТОВ «Новус Україна» по вул.. Здолбунівський, 7-а, не передані на баланс КП «Київдорсервіс», схема організації дорожнього руху впроваджувалась на замовлення ТОВ «Новус Україна», дія знаку 3.31 «Обмеження максимальної швидкості» розповсюджується на всю територію торгівельно-розважального комплексу.

Також під час апеляційного розгляду встановлено, що вул. Здолбунівська в м. Києві має по дві смуги руху в кожному напрямку, які розділяються між собою подвійною суцільною. З огляду на зазначені обставини, обґрунтованими є посилання представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_5 порушені вимоги п. 11.4 ПДР України, відповідно до якого на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги, та спростовуються доводи апелянта про те, що безпосередньо в місці там, де він виїжджав, відсутня подвійна суцільна лінія, і це дозволяло йому здійснювати виїзд з поворотом ліворуч на зустрічну смугу руху.

Заслуговують на увагу доводи представників потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про порушення ОСОБА_5 пп. ґ п.10.7 ПДРУ, відповідно до якого забороняється розворот на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті, оскільки вони підтверджуються наявними у справі доказами.

Однак, дані щодо порушення ОСОБА_5 пп. ґ п.10.7, п. 11.4 ПДР України в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься, а тому в цій частині суд позбавлений можливості прийняте рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 № 14 (із змінами), у випадках, коли … суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається ….. відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом».

В причинному зв'язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію.

Небезпека для водія ОСОБА_1 виникла з моменту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 на смугу руху головної дороги, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до положень п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила. ОСОБА_1, наближаючись на автомобілі по головній дорозі до місця виїзду з прилеглої території автомобіля під керуванням ОСОБА_5, маючи перевагу в русі, була вправі розраховувати, що водій ОСОБА_5 виконає вимоги ПДР і дасть дорогу автомобілю під її керуванням.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що причиною зіткнення транспортних засобів і наслідків, що настали, були неправильні дії водія ОСОБА_5, який виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, створив аварійну ситуацію, не переконався у відсутності небезпеки для руху та не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі та мав перевагу в русі.

Доводи апелянта про те, що порушення вимог Правил дорожнього руху щодо стоянки автомобіля з боку водія ОСОБА_2 є причиною зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ОСОБА_2, на думку апеляційного суду, є безпідставними, оскільки суспільно небезпечні наслідки, що настали, перебувають у причинному зв'язку саме з порушенням водієм ОСОБА_5 п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд не приймає до уваги експертні дослідження судових експертів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки вони є неповними, так як при проведенні експертних досліджень кожному з них були частково надані наявні у учасників ДТП докази по справі, на підставі яких були зроблені висновки.

Враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини у справі, які місцевий суд повно та всебічного з'ясував, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, винесена на підставі повно та всебічно досліджених наявних у справі доказів, а тому підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., - залишити без зміни, апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва