Справа № 185/8448/16-п
Провадження № 3/185/1924/16
П О С Т А Н О В А
25 жовтня 2016 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шаповалова І.С. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-10 КУпАП, у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого військове звання старший солдат, РНОКПП НОМЕР_1 , -
В С Т А Н О В И В :
Старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за конктрактом у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокується у м.Павлограді Дніпропетровської області.
Так, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - стрільцем 2 відділення 2 взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальону військової частини НОМЕР_2 Нціональної гвардії України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; не допускати негідних вчинків; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін; про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він зобов`язаний негайно про це доповісти.
Згідно із ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
12 жовтня 2016 року на ранковому шикуванні в підрозділі 2 роти старшй солдат ОСОБА_1 відмовився від виконання наказу т.в.о. командира роти ОСОБА_2 заступити в наряд по роті днювальним.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-10 КУпАП, тобто відмова від виконання законних вимог командира (начальника).
При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює, визнає себе виннм та розкаюється у вчиненому.
Зокрема, вина правопорушника у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом Гордєєва В.С., письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КУпАП, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про вчинення. адміністративного правопорушення.
А відтак, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП, а саме, відмова від виконання наказу командира (начальника).
При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-10 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк чотири доби.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ст. 172-10 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-10, 279, 280 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк чотири доби.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання постановою законної сили.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Суддя І.С.Шаповалова