Справа № 461/6133/16-п Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/783/738/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою представника правопорушника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року,

з участю представника

Львівської митниці ДФС ОСОБА_4,

представника правопорушника адвоката ОСОБА_5,

правопорушника ОСОБА_2

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 6117,43 грн. з конфіскацією вилученого згідно протоколу №3834/20917/16 від 02 вересня 2016 року двигуна внутрішнього згоряння до легкового автомобіля марки «Опель Корса» дизельний, обємом 1,3 л., 1998 р.в., б/в, без номера.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 79,11 грн., та 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 02 вересня 2016 року о 18 год. 40 хв., прямуючи з приватної поїздки з РП в Україну через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС, автомобілем марки «Рено Трафік» р.н.НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а саме, обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення, двигун внутрішнього згоряння до легкового автомобіля марки «Опель Корса» дизельний, обємом 1.3 л., 1998 р.в., б/в, без номера, який був прихований в багажному відсіку автомобіля під особистими речами. Загальна вартість вказаного товару становить 6117,43 грн.

В апеляційній скарзі представник правопорушника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що незаконність та необґрунтованість постанови полягає в тому, що в протоколі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 встановлено, що об'єктивна сторона вчиненого ним правопорушення полягає у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто, з використанням способів, що утруднюють їх виявлення.

Акцентує, що згідно протоколу про порушення митних правил та наданих фототаблиць, двигун виявлено в багажному відсіку автомобіля і в ньому жодним чином не вказано, які саме способи, що утруднюють виявлення товарів були використані, а лише зазначено, що під час проведення огляду в багажному відсіку автомобіля під особистими речами було виявлено прихований від митного контролю двигун.

Наголошує, що ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 двигун, та не маючи наміру приховувати його від митного контролю і зважаючи на значну вагу (85 кг), розмістив такий у багажному відсіку, який призначений для перевезення багажу. Поряд із двигуном знаходились і його особисті речі, що ще раз підтверджує той факт, що багажне відділення автомобіля використовувалось за призначенням.

Також апелянт покликається на те, що в протоколі засвідчено, що зазначений двигун виявлено під час проведення огляду автомобіля. Встановити знаходження даного товару виявилось можливим звичайним візуальним способом. Відтак, уповноваженими особами не проводилось жодних спеціальних пошукових дій, спрямованих на виявлення прихованих товарів, не використовувались спец засоби для його виявлення.

Наголошує, що ОСОБА_2 не вчинялось переобладнання, розбирання, демонтаж багажного відсіку з метою виготовлення тайників чи іншого пристосованого сховища для перевезення товару.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку, що в діях ОСОБА_2 має місце склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Звертає увагу на те, що з наведених доказів вбачається, що засоби та спосіб, у який ОСОБА_2 переміщував двигун, жодним чином не утруднювали виявлення такого під час митного контролю, а відповідно, відсутня обов'язкова ознака об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України використання засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

Наголошує, що у процесі розгляду справи представник ОСОБА_2 заперечувала, що протокол та надані фототаблиці безумовно підтверджують факт, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Саме тому було заявлено клопотання про виклик в судове засідання осіб, які безпосередньо були присутні при виявленні та протоколюванні дій ОСОБА_2: ОСОБА_7 - державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС, яким складено протокол №3834/20917/16 та ОСОБА_8 в присутності якого було складено протокол, однак суд відхилив таке.

Крім цього апелянт зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутності ОСОБА_2, якого належним чином не повідомили, тим самим суд позбавив останнього можливості дати пояснення по справі.

Просить апеляційну скаргу задоволити. Скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2016 року у справі №461/6133/16-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, думку представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 про заперечення апеляційної скарги та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №461/6133/16-п та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 489 МК України передбачено, що при розгляді справи про порушення митних правил слід зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за неналежних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пояснень учасників апеляційного розгляду, зокрема і державного інспектора ВМО №3 м/п "Грушів" Львівської митниці ДФС ОСОБА_7, який складав протокол про порушення митних правил №3834/20917/16 02 вересня 2016 року відносно ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 483 МК України. Двигун, який перевозив ОСОБА_2 був розміщений у багажному відсіку автомобіля, який призначений для перевезення багажу, разом із особистими речами, отже, візуально спостерігався, спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють його виявлення не було.

Відтак, апеляційний суд вважає, що оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 6117,43 грн. з конфіскацією вилученого згідно протоколу №3834/20917/16 від 02 вересня 2016 року двигуна внутрішнього згоряння скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу №3834/20917/16 від 02 вересня 2016 року двигун внутрішнього згоряння до легкового автомобіля марки «Опель Корса» дизельний, обємом 1,3 л., 1998 р.в., б/в, без номера повернути ОСОБА_2 після проведення митного оформлення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області