ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федюк О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської обл., громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 19 вересня 2016 року о 21 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по п-ту. Лобановського, в стані алкогольного сп'яніння. Для визначення стану алкогольного сп'яніння було використано алкотестер «Драгер», результат тесту якого 0,97‰.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

В судовому засіданні уповноважений представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 його вину у вчиненому правопорушенні не визнала та показала, що 19 вересня 2016 року близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем НОМЕР_1, по п-ту. Лобановського, в м. Києві та був зупинений працівниками патрульної поліції, за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, однак наполягала на тому, що алкогольних напоїв ОСОБА_1 в той день не вживав, а інспектор поліції безпідставно склав на нього протокол за ст. 130 КУпАП. Ґрунтовних пояснень, щодо перебування у стані алкогольного сп'яніння та щодо результату пройденого ОСОБА_1 тесту на перевірку стану алкогольного сп'яніння, суду не надала. Наполягала, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд критично оцінює твердження представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що він в той день в стані алкогольного сп'яніння автомобілем не керував, оскільки вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №490216 від 19 вересня 2016 року, роздруківкою алкотестера «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які наявні в матеріалах справи.

За таких обставин суддя дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку вважає, що наявні у справі докази, свідчать про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 252, 283-285 КУпАП України суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: