АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/659/16 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
Справа № 201/9370/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Полі-еква», який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 167/81,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито у звязку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 10 червня 2016 року об 11 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «Хюндай», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 3 по вул. Медична в м. Дніпропетровську, де не обрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, а також не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мазда», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження вказаним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, відповідно до якої ОСОБА_3 визнати невинуватим та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, так як судом невірно оцінені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди і зясовані не в повному обсязі. Вказує на те, що пояснення надані ОСОБА_4, не узгоджуються з даними схеми до протоколу ДТП, розташуванням транспортних засобів на проїзній частині після ДТП, локалізацію пошкоджень на автомобілях та інше. Судом не досліджено слід юзу правого заднього колеса автомобіля Мазда, механізм і локалізацію пошкоджень автомобілів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2, підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді вважали законною та обґрунтованою, просили її залишити без змін.

Вислухавши учасників ДТП, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 281173 від 10.06.2016 року; схемою місця ДТП, підписаною учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП та локалізація цих пошкоджень; фототаблицею до схеми місця ДТП; поясненнями ОСОБА_4, згідно яких, останній керуючи автомобілем НОМЕР_3, зі сторони вул. Севастопольскій в напрямку вул. Гагаріна зі швидкістю 20 км/год, виконуючи поворот на право, обїжджаючи перешкоду (яму). Переконавшись у безпеці маневру, побачив автомобіль «Хюндай Елантра» у дзеркалі заднього виду, скоїв поворот у двір. Закінчуючи маневр повороту, відчув удар в задню праву частину автомобіля, який розвернуло на 90 градусів; поясненнями ОСОБА_6, згідно яких, останній керуючи автомобілем «Хюндай Елантра» зі швидкістю 30 км/год. в крайній правій полосі, в лівій полосі яка є смугою зустрічного руху, рухався в одному напрямку автомобіль «Мазда 6», після чого, даний автомобіль почав рухатися вправо не переконавшись в безпеці виконування маневру, в наслідок чого, сталось ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу ( п. 13.1 ПДР України).

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного звязку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Пояснення водія ОСОБА_3 в частині того, що водій ОСОБА_4 рухався в лівій полосі яка є смугою зустрічного руху, після чого, даний автомобіль почав рухатися в право не переконавшись в безпеці виконування маневру, та того, що судом першої інстанції не було досліджено слід юзу заднього правого колеса, не спростовують висновок суду щодо доведеності факту порушення ОСОБА_3 п.п.12.1, 13.1 Правил Дорожнього руху України, що знаходиться в причинному звязку з наслідками цього ДТП.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи, та долучених судом першої інстанції фотографій, з місця ДТП, яке мало місце 10.06.2016 року, на проїзній частині перед поворотом на право, за рухом автомобіля «Мазда 6» під керуванням ОСОБА_4, міститься яма (вибоїна), про наявність якої також вказує ОСОБА_4 у свої письмових поясненнях.

Окрім того, посилання сторони захисту в апеляційній скарзі, стосовно того, що водій ОСОБА_4, здійснював обгін по зустрічній смузі, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, оскільки на водія ОСОБА_4, протокол про адміністративне правопорушення не складався та постанова інспектора поліції про порушення правил дорожнього руху на місці не виносилась.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що 20.07.2016 року адвокатом ОСОБА_7, було заявлено клопотання про проведення авто-технічної експертизи і суддею Черновським Г.А., воно було задоволено, одна експертиза так і не була проведена, є необґрунтованими та безпідставним.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2016 року, адміністративну справу у відношенні ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП було направлено в Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську для до оформлення та перевірки обставин правопорушення. А отже посилання захисника ОСОБА_2 стосовно того, що клопотання про проведення експертизи було задоволено є помилковими. І інших даних які б свідчили про надання такого клопотання ОСОБА_8 чи його захисником в судовому засіданні першої інстанції чи обмеження такого їх права в матеріалах справи відсутні.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 12.1 та 13.1 знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю провадження у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, так як адміністративне правопорушення скоєно 10 червня 2016 року, тобто на момент прийняття судового рішення згідно до вимог ст. 38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення сплинув.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачаєтся, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 Володимировчиа, якою провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності останнього за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1