ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кіровоградської області, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ 024030 від 13 вересня 2016 року, ОСОБА_1 13 вересня 2016 року о 09 годині 00 хвилин по вул. Генерала Жмаченка, 26 в м. Києві здійснював торгівлю зі спеціально обладнаного пристосування з рук у невстановленому місці, а саме на території навчального закладу без дозволу адміністрації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що 13 вересня 2016 року він дійсно здійснював поблизу навчального закладу торгівлю кавових виробів з спеціально обладнаного автомобіля НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та вказав, що відбулося на території загального користування.

Крім того, надав висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-04/40307 від 08.09.2015 року, з якого вбачається, що об'єкт експертизи, а саме пересувна кав'ярня на базі автомобіля, відповідає встановленим медичним критеріям безпеки.

Також ОСОБА_1 зазначив, що законодавства він не порушував, оскільки здійснює свою господарську діяльність на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця та зареєстрований у встановленому законом порядку, де основним видом його економічної діяльності являється діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Вважає, що торгівля кавовими та іншими безалкогольними напоями з мобільної кав'ярні, яка здійснюється останнім є безпечною та не порушує жодних актів чинного законодавства, а також, не містить ознак будь-яких адміністративних правопорушень, зокрема правопорушення передбаченого ст. 160 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види. У вказаному законі не міститься обов'язку суб'єктів підприємницької діяльності щодо отримання спеціального дозволу для здійснення торгівельної діяльності кавовими та іншими безалкогольними напоями з транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст.6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем, у свідоцтві про сплату єдиного податку вказано, що він здійснює «діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, обслуговування напоями, постачання інших готових страв, місце здійснення діяльності - м.Київ», суддя вважає, що належних доказів, які б свідчили про наявність в його діях правопорушення, передбаченого ст. 160 КУпАП в матеріалах справи немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, визначення обсягів пайової участі їх власників в утриманні об'єктів благоустрою. '

На думку судді транспортний засіб не відноситься до об'єктів благоустрою будівель і споруд, тому на його стоянку (розміщення) в межах адміністративної території м. Києва надання дозволу не передбачено законодавством.

Таким чином, дослідженні судом докази, враховуючи наданий протокол про адміністративне правопорушення, викладені в ньому обставини, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, за відсутності жодних доказів в підтвердження того, що останній здійснював торгівлю у невстановленому місці, за що передбачено відповідальність за ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин провадження по даному адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 160 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку із закриттям провадження судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 124, 247, 251, 254, 279, 280, 283-284, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 160 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: