АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 14 липня 2016 року, приблизно о 10 годині 18 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswaqen», державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення п. п. 2.3.б; 10.1; 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, виїхав на перехрестя вулиць Малевича та Федорова в місті Києві на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити, або направити матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення за належністю для додаткової перевірки.

На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує на те, що за результатами розгляду справи суд прийшов до упереджених висновків про його винність в дорожньо-транспортній пригоді. При цьому апелянт вважає, що постанова суду прийнята з порушенням ряду норм матеріального та процесуального права.

_____________________

Справа: №33/796/1298/2016 Суддя суду першої інстанції: Дроздова Н.В.

Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апеляційної інстанції: Гладій С.В.

Зокрема апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено інспектором патрульної поліції з порушенням ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС № 1376 від 6 листопада 2015 року, оскільки в ньому не зазначені потерпілі та свідки, а також те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того ОСОБА_3 зазначає про те, що рішення суду ґрунтується на поясненнях свідків, які не відбирались на місці дорожньо-транспортної пригоди, що ставить під сумнів їх об'єктивність, а пояснення інших свідків, які вони дали в судовому засіданні у цій справі, суперечать їх поясненням на місці дорожньо-транспортної пригоди та їх поясненням, які вони давали у справі щодо іншого учасника пригоди - ОСОБА_4

Також, на переконання апелянта, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги як доказ відеозапис з місця дорожньо-транспортної пригоди, яким спростовуються пояснення свідків та іншого її учасника ОСОБА_4 щодо обставин зіткнення транспортних засобів.

Вказаним доказам, на думку ОСОБА_3, суд належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованих висновків про його виність у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до постановлення у справі незаконного рішення.

Справа призначалась до апеляційного розгляду на 15, 23 вересня, 4, 6 жовтня 2016 року, однак ОСОБА_3 в судові засідання не з'явився, в поданих заявах від 15 вересня 2016 року та 6 жовтня 2016 року просив перенести розгляд справи для ознайомлення захисника з матеріалами справи, проте будь-яких доказів про укладення угоди з адвокатом не надав. Будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи на 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_3, як і будь-який захисник, в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає перешкод для розгляду апеляційної скарги по суті у відсутність апелянта.

Вислухавши пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця дорожньо-транспортної пригоди, опитавши свідка ОСОБА_7, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 дотримані.

Так, відповідно до пояснень водія ОСОБА_4, вранці 14 липня 2016 року вона рухалась на автомобілі «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Федорова зі сторони вулиці Протасів Яр в місті Києві, та на перехресті вулиць Федорова і Малевича зупинилась на червоний сигнал світлофора. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, вона продовжила рух через перехрестя, однак в цей час з її автомобілем здійснив зіткнення водій автомобіля «Volkswaqen», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3, який рухався на великій швидкості на забороняючий сигнал світлофора (а. с. 6).

Аналогічні пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди дали в суді першої інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Зокрема, ці свідки вказали, що, рухаючись 14 липня 2016 року на автомобілі «Деу», під керуванням ОСОБА_7, в якому ОСОБА_8 знаходилась як пасажир, по вулиці Федорова зі сторони вулиці Червоноармійської, на перехресті вулиць Федорова та Малевича в місті Києві, вони стали свідками зіткнення автомобілів «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2, та «Volkswaqen», державний номерний знак НОМЕР_1. При цьому свідки підтвердили, що автомобіль «Nissan» рухався через перехрестя на зелений сигнал світлофора, а автомобіль «Volkswaqen» на червоний сигнал світлофора. У зв'язку із цим вони надали допомогу водію автомобіля «Nissan», який перекинувся, та повідомили поліцію (а. с. 8-9).

Про те, що зіткнення автомобілів «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2, та «Volkswaqen», державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Федорова і Малевича сталось з вини водія «Volkswaqen», який перетинав вказане перехрестя на червоний сигнал світлофора, підтвердив в суді свідок ОСОБА_9, що знаходився неподалік місця своєї роботи по вулиці Малевича, 8, в місті Києві (а. с. 4).

При цьому встановивши, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до подій даної дорожньо-транспортної пригоди не були знайомі з її учасниками, є сторонніми очевидцями зіткнення транспортних засобів та незаінтересованими в результатах розгляду справи, суд обґрунтовано в основу своїх висновків про порушення Правил дорожнього руху України саме водієм автомобіля «Volkswaqen» ОСОБА_3, які знаходяться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, поклав пояснення вказаних свідків, які, крім іншого, повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_4 та схемою місця пригоди (а. с. 3), а тому сумнівів не викликають.

З огляду на встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд вмотивовано не прийняв до уваги наданий ОСОБА_3 відеозапис з місця пригоди, оскільки з нього не вбачається, на який сигнал світлофора рухались транспортні засоби.

Крім того, указаний відеозапис детально досліджувався судом апеляційної інстанції, при цьому, висновок суду першої інстанції з посиланням на пояснення самого ОСОБА_3 в судовому засіданні про внесення ним змін до відеофайлу, що спотворило зміст відеозапису, не позбавлені підстав.

Щодо доводів ОСОБА_3 про те, що судом відносно нього прийнято рішення на основі суперечливих пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які вони давали у цій справі, в тому числі ОСОБА_9 на місці дорожньо-транспортної пригоди та у справі відносно ОСОБА_4, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_4 за даним фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також, опитаний безпосередньо в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 підтвердив, що рухався в напрямку перехрестя вулиць Федорова і Малевича по вулиці Федорова зі сторони вулиці Горького, Червоноармійської, а автомобіль «Nissan» - по вулиці Федорова зі сторони вулиці Протасів Яр, тобто в протилежному напрямку. Свідок зазначив, що його висновок про те, що автомобіль «Volkswaqen» рухався на червоний сигнал світлофора ґрунтується на тому, що він особисто бачив, що автомобіль «Nissan» рухався на зелений сигнал світлофора, а оскільки напрямки руху вказаних транспортних засобів конфліктні, то автомобіль «Volkswaqen» міг рухатись лише на забороняючий сигнал світлофора.

Безпідставними є і доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_3 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС № 1376 від 6 листопада 2015 року, внаслідок не зазначення про заподіяння в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам механічних пошкоджень, а звідси про відсутність в протоколі викладу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як наведене спростовується самим протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 487883 від 14 липня 2016 року (а. с. 1).

Щодо відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення вказівки про потерпілих у дорожньо-транспортній пригоді та свідків, то зазначене не ставить під сумнів законність його складання стосовно ОСОБА_3

За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, з урахуванням передбачених цим законом обставин та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій