Провадження № 3-6154/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю захисника ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Донецької обл., проживаючого за адресою АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 239774 від 15.09.2016 року, ОСОБА_2 15.09.2016 року о 19.45 год. в м. Києві по бул. Чоколівському 14, керував автомобілем НОМЕР_1 під час перестроювання із середньої смуги руху в крайню ліву не пропустив автомобіль марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, чим змусив своїми діями водія автомобіля «Тойота» різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим порушив вимоги п.п. 9.2 б, 10.3 ПРД України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_2 на виклик судді не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог Закону. Проте в судове засідання з'явився захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 який в своїх поясненнях вказав, що ОСОБА_2 не згоден із адміністративним протоколом, оскільки, він не порушував правил дорожнього руху, що змусило водія автомобіля марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 різко загальмувати та змінити напрямок руху автомобіля.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП - порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, -

Згідно вимог п. 9.2 б Правил дорожнього руху України, Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається перевищення встановлених обмежень швидкості руху, що спричинило створення аварійної обстановки, що примусило водія автомобіля марки «Тойота» різко змінити швидкість та напрямок руху, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 239774 від 15.09.2016 року (а.с. 1), рапортом ІПП УПП А.С. Алфьорова (а.с. 2) та не спростовується наданими в судовому засіданні поясненнями останнього, які не логічні та не послідовні. Крім того, суду не надано інших належних та допустимих доказів в підтвердження своїх пояснень, а також доказів в підтвердження незаконності дій співробітників поліції щодо складання протоколу.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суб'єктивні твердження адвоката ОСОБА_4 щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, що призвело до перевищення встановлених обмежень швидкості руху, та створення аварійної обстановки, що примусило водія автомобіля «Тойота» різко загальмувати та змінити напрямок руху, не базуються на матеріалах справи та вимогах чинного законодавства, тому суд розцінює їх лише як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведеною у повному обсязі.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді накладення штрафу на користь держави та визначити його в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімум доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 9, 33, 124 КУпАП та на підставі ст.ст. 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень, який необхідно сплатити на р/р 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку (МФО) 820019 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., які підлягають сплаті на наступні реквізити: УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача /код за ЄДРПОУ/: 38050812, рахунок отримувача: 0010, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача /МФО/: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя Агафонов С.А.