Справа № 199/7762/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

09.11.2016 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.Дніпро), громадянина України, працюючого у КЗО «ДОЛІФМП», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Амур-Нижньодніпровський район), в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії АП2 №118505 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (далі протокол), в тому, що він, «17.10.2016 року о 23-40 год. в м.Дніпро по вул. Гуртова,80 керував автомобілем «Ваз» № НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків».

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він, разом зі своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.10.2016 року у нічний час доби вживали слабоалкогольні алкогольні напої біля будинку № 80 по вул. Гуртовій у м.Дніпрі. Його автомобіль був припаркований біля цього будинку, оскільки постійно його залишає на цьому місці. Через деякий час до них підїхали працівники поліції, які звинуватили його, у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння. Його пояснення, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, працівники поліції не слухали та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого поїхали. Також працівники поліції повідомили його, що можуть забрати автомобіль, після чого він дав пояснення, що керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив показання ОСОБА_1 Суду показав, що він, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 17.10.2016 року у нічний час доби вживали слабоалкогольні алкогольні напої біля будинку № 80 по вул. Гуртовій у м.Дніпрі. Вони зустріли ОСОБА_1, коли той паркував своє авто біля зазначеного будинку. Через деякий час до них підїхали працівники поліції, які звинуватили ОСОБА_1, що той перебував у стані алкогольного спяніння та керував при цьому автомобілем. Їх пояснення, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, працівники поліції не слухали та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого поїхали. Також працівники поліції повідомили, ОСОБА_1, що можуть забрати його автомобіль, після чого він дав пояснення, що керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив показання ОСОБА_1 Суду показав, що він, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17.10.2016 року у нічний час доби вживали слабоалкогольні алкогольні напої біля будинку № 80 по вул. Гуртовій у м.Дніпрі. Вони зустріли ОСОБА_1, коли той паркував своє авто біля зазначеного будинку. Через деякий час до них підїхали працівники поліції, які звинуватили ОСОБА_1, що той перебував у стані алкогольного спяніння та керував при цьому автомобілем. Їх пояснення, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, працівники поліції не слухали та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого поїхали. Також працівники поліції повідомили, ОСОБА_1, що можуть забрати його автомобіль, після чого він дав пояснення, що керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, а ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що на місці зупинки транспортного засобу було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому ніяких спроб зі сторони співробітників поліції відсторонити його від керування автомобілем не було. Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В світі цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині вчинення позапроцесуального впливу на нього, заслуговують на увагу, а в такому разі право на захист ОСОБА_1 буде порушено.

В результаті таких дій особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, суд вважає неможливим притягнення до адміністративної відповідальності в разі його порушення.

Крім цього матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідка про кримінальну відповідальність; пояснення, відібрані у свідка ОСОБА_4 не містять відомостей про встановлення особи, відповідно до документу, що посвідчує особу; пояснення, відібрані у свідка ОСОБА_5 не містять відомостей про особу П.І.Б. особи у якої відібрали самі пояснення.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні були запрошені лише для фіксування факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Пояснення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення також не відповідають вимогам КУпАП, оскільки відсутній підпис та посада, відповідальної посадової особи, яка відбирала пояснення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вимогам ст.ст. 251,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять також і додаткових доказів відеозапису з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, що могло бути визнано як вирішальний доказ для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов