АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/669/16 Головуючий у І-й інстанції - Бурхан С.М.
Справа № 173/1636/16 п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, 28 травня 1989 року, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 05.07.2016 року о 14 годині 20 хвилин водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Центральній, смт. Новомиколаївка, Верхньодніпровського р-ну, Дніпропетровської області, в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 від 05.07.2016 року КЗ "Верхньодніпровська ЦРЛ"ДОР".

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2, зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, з огляду на не прийняття до уваги обставин, які помякшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. Посилається на те, що коли о 14.год.35 хв. було складено висновок № 7 який вказав, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння, на що він буд здивований, адже наголошує, що ним було випито лише 0,5л. пива об 12 годині 05.07.2016 року, тобто за дві години до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, з огляду на не прийняття до уваги обставин, які помякшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, є безпідставними необґрунтованими і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 272756 від 05.07.2016 року; висновком щодо результатів медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 від 05.07.2016 року КЗ "Верхньодніпровська ЦРЛ"ДОР", згідно якого, гр. ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння; поясненнями ОСОБА_2, згідно якого останній не заперечував своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд апеляційної інстанції, критично відноситься до доводів апеляційної скарги, стосовно посилань ОСОБА_2, що він не знаходився у стані алкогольного спяніння, спростовується поясненнями самого ОСОБА_2 та матеріалами справи, оскільки такі ствердження не знайшли свого підтвердження і вважаю їх надуманими та такими які надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження ним вчинення нових правопорушень.

Враховано характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, який створює небезпеки і загрозу здоровю та життю як самого ОСОБА_2 так і інших учасників дорожнього руху.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він вину у скоєному визнає, вчинив правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин оскільки йому зателефонувала бабуся ОСОБА_3 та повідомила, що знаходиться у критичному стані, а тому він сів за кермо автомобілю та вирушив за адресою мешкання ОСОБА_3, те, що позбавлення права керування транспортними засобами, ставить його сімю у дуже скрутне становище, оскільки працює у сфері будівництва, не є достатніми і безумовними підставами для зміни йому адміністративного стягнення на більш мяке.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 судом першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних та обєктивних підстав для зміни накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1