Справа № 373/1641/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Залеська А.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 285452 вбачається, що 27.08.2016, близько 06:50 год. в м. Переяслав-Хмельницькому по вул. Можайська ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що було встановлено на місці зупинки з допомогою спеціального технічного приладу Алкотест «Драгер», який показав результат 2,02 проміле, в присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він дійсно ранком, (точного часу вже не памятає) 27.08.2016 керував автомобілем ЗАЗ, так як повертався додому з села, та був зупинений працівниками патрульної поліції по вул. Можайській в м. Переяслав-Хмельницькому. В той день він спиртних напоїв не вживав. Причину зупинки йому повідомили - включення фар дальнього світла в населеному пункті та попросили продути прилад «Драгер», що він без вагань і зробив, так як був впевнений, що він покаже негативний результат. Свідків цієї процедури не було. Одразу після цього, не показавши та не повідомивши результат тесту, працівник патрульної поліції пішов до службової машини. Потім патрульні зупиняли ще якісь автомобілі, як він зрозумів, що то був рейд і мабуть усіх кермувальників перевіряли на стан алкогольного спяніння. Весь цей час він стояв один біля свого автомобіля та чекав поки йому повернуть права, натомість інспектор поліції приніс йому на підпис протокол, вказавши пальцем руки, де саме треба підписатись та наказав зробити в ньому запис коли він останній раз вживав алкогольні напої та які. Він підкорився вимогам інспектора, а потім запитав, що це означає, на що останній повідомив, що притягується до адміністративної відповідальності за керування в стані алкогольного спяніння та, що він може оскаржити дії інспектора в суді. Протоколу йому не вручили, результат тесту він не лише не бачив, а й не підписував. Після цього йому дозволили сісти за кермо та їхати в своєму напрямку. Одразу після цього він звернувся за допомогою до юриста та за його порадою почав вимагати від поліції копію протоколу, а також збирати докази інших відомостей, що були внесені до протоколу. Підпис на результаті тесту він не визнає та вважає, що то тест якоїсь іншої особи. Просив суд виправдати його.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки чи відеозапису, які використовуються при нагляді за безпекою дорожнього руху, протоколом про вручення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного чи іншого спяніння визначений ст. 266 КУпАП. Зокрема, цією нормою закону передбачено, що такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. В разі незгоди водія від проходження такого огляду або незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п.4 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

На противагу вищевикладеним положенням законодавчих актів інспектор роти №5 забезпечення безпеки дорожнього руху ГУ НП в Київській області провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння без свідків та не склав Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який в обовязковому порядку повинен вручатись правопорушнику.

Такого висновку суд дійшов на підставі показань свідка ОСОБА_2, який повідомив, що він дійсно був зупинений по вул. Можайській в м. Переяслав-Хмельницькому працівниками дорожньої поліції та за їх вказівкою підписався в протоколі та слово в слово переписав текст пояснення, якогось свідка, який дав йому інспектор. Під час тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння він (свідок) не був присутній та водія бачив лише здалеку, по другу сторону дороги, коли той стояв біля свого автомобіля.

Інший свідок ОСОБА_3, вказаний в протоколі на неодноразові виклики суду не зявився. З огляду на показання свідка ОСОБА_2, до письмових пояснень ОСОБА_3, долучених до протоколу суд відноситься критично та не бере до уваги.

Крім цього, підпис на роздруківці тесту приладом «Драгер» очевидно є не таким, як підпис ОСОБА_1 зроблений ним в протоколі, а тому без Акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів такий тест суд не може вважати належним доказом.

Також, до протоколу не додано документу, який би підтверджував відсторонення водія від керування транспортним засобом з його вилученням та поміщенням на штраф майданчик або документу (розписки) з відомостями про передачу керування іншій особі з зазначенням відомостей про неї. А тому твердження ОСОБА_1 про те, що він після складання протоколу продовжив керувати транспортним засобом заслуговує на увагу та ставить під сумнів факт перебування його в стані алкогольного спяніння, що вимагало б обовязкового відсторонення його від керування транспортним засобом, як передбачено ч.1 ст. 266 КУпАП та п.1 розділу ІХ вищезгаданої Інструкції.

В статті 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості та вказано, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що можливості збору доказів та документів вичерпані, суд дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України ст.ст.9, п.1 ст.247, ст. 283, ст.284 КУпАП України,

постановив:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія повернути.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Апеляційного суду Київської області апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя А.О. Залеська