Номер провадження: 33/785/24/16
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н.В.
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., в присутності ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши апеляцію ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 р. провадження по справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого у КП «АСТ» водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №247452 від 07.10.2015 р., ОСОБА_3 09.09.2015 р. біля 14 години 20 хвилин, керуючи по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі автомобілем марки «ГАЗ 2708», д.н. НОМЕР_3, рухаючись по реверсивній смузі при вимкнутому сигналі світлофора із увімкнутим світловим сигнальним маячком синього кольору, не забезпечив безпеку для інших учасників руху, внаслідок чого навпроти будинку № 307 «б» сталося зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н. НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_2 посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, не повідомивши його про час та місце судового засідання, тому він не приймав участі при розгляді справи, а про постанову суду дізнався випадково та отримав її копію лише 08.12.2015 р. в приміщенні Суворовського суду при ознайомленні з матеріалами справи.

В апеляції, яка надійшла до суду 22.12.2015 р., ОСОБА_2 просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 р. та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм ст.ст. 245, 280 КУпАП, оскільки суд неповно та необ'єктивно з'ясував усі обставини справи та не врахував, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення водія ОСОБА_2, який підтримав апеляцію та пояснив, що строк на подачу апеляції пропустив через те, що не був присутній в судовому засіданні та своєчасно не отримав копію постанови, правила дорожнього руху не порушував, їх порушив водій автомобіля швидкої допомоги ОСОБА_3, який рухався з вимкнутим проблисковим маячком та без звукового сигналу позаду нього, а потім, об'їжджаючи його автомобіль, виїхав на реверсивну смугу, по якій в той час рух було заборонено, та допустив зіткнення з його автомобілем, який виконував поворот ліворуч, саме водій ОСОБА_3 порушив при цьому п.п. 3.1, 8.7.4, 1.9 додатку №2 ПДР; пояснення водія ОСОБА_3 про те, що він виконував невідкладне службове завдання, їхав з увімкненим проблисковим маячком і звуковим сигналом, мав право рухатись по реверсивній смузі, а тому ПДР не порушував і його вини в ДТП не має; витребувавши за клопотанням ОСОБА_2 дані про наявність невідкладного службового завдання та перевіривши їх достовірність, оцінивши досліджені докази та доводи апеляції, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Зважаючи на те, що в порушення вимог ст.ст. 268, 285 КУпАП апелянт не був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судовому засіданні присутній не був, копію постанови отримав тільки 08.12.2015 р., - пропуск строку на подачу апеляції було допущено з поважної причини та він підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, крім іншого, має містити опис обставин, встановлених при розгляді справи, викладення доказів, їх оцінку.

Посилання суду в постанові на обставини протоколу, а не обставини, як вони були встановлені в суді, свідчить про те, що суд фактично обставини справи не встановив.

Крім того, як видно із постанови суду, вказані вище вимоги закону судом не виконані, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про виклик в судове засідання водія ОСОБА_2, справа розглянута у його відсутність, при прийнятті рішення суд виходив тільки із пояснень водія ОСОБА_3 про те, що він керував автомобілем швидкої допомоги з увімкненими проблисковими вогнями та звуковим сигналом, що надавало йому перевагу у русі, оскільки відповідно до п. 3.2 ПДР в такому разі водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані надати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд швидкої допомоги.

При цьому суд не навів в постанові інші докази, не дав їм оцінку, не взяв до уваги, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у провину ОСОБА_3 ставилось порушення п.3.1 ПДР і необхідно було давати оцінку дій ОСОБА_3 саме виходячи зі змісту п.3.1 ПДР, а не приймати до уваги п. 3.2 ПДР, який стосується поведінки інших водіїв, а не ОСОБА_3

З огляду на викладене висновок суду про те, що між діями ОСОБА_3 та ДТП не має прямого причино-наслідкового зв'язку, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення - є необґрунтованим.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 247452 від 07.10.2015 р. ОСОБА_3 09.09.2015 р. біля 14:20 годин, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2705», н.з. НОМЕР_3 по Миколаївській дорозі, рухаючись по реверсивній смузі при вимкнутому сигналі світлофору із світловим проблисковим маячком синього кольору не забезпечив безпеку для інших учасників руху, внаслідок чого допустив зіткнення в районі будинку 307 «б» з автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_2, транспортні засоби отримали пошкодження, порушивши при цьому п.3.1, п.19 додатку №2 до ПДР.

Пунктом 3.1 ПДР встановлено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступити від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та п. 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привернення уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

П.8.7.4. ПДР встановлено, що при вимкнених сигналах реверсивного світлофора, що розташований над смугою, позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9, в'їзд на цю смугу заборонено.

П.1.9 додатку № 2 (Дорожня розмітка) встановлено, що така розмітка позначає межі смуг руху, на яких здійснюється реверсивне регулювання; поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (при вимкнених реверсивних світлофорах) на дорогах, де здійснюється реверсивне регулювання.

З огляду на зміст вказаних норм та пояснення водія ОСОБА_3 суд мав перевірити його доводи та встановити чи водій швидкої допомоги виконував невідкладне службове завдання ( про це в протоколі не зазначено), адже тільки в такому разі він мав право виїхати на реверсивну смугу руху, мав встановити, чи він рухався з включеним звуковим сигналом та чи забезпечив при цьому безпеку дорожнього руху. Проте суд ці обставини взагалі не з'ясовував.

Як видно з пояснень водія ОСОБА_2 (як з письмових пояснень, які він дав на місці ДТП, так і в судовому засіданні апеляційного суду), рухаючись по Миколаївській дорозі в сторону п. Котовського в другій смузі (лівій крайній при наявності двох смуг в одному напрямку, рух по реверсній смузі був закритий - а.п.7), він хотів виконати лівий поворот на зелене світло світлофору. Він бачив, що позаду нього рухалась машина швидкої допомоги, але без проблискового маячка та звукового сигналу. Наближаючись до перехрестя, він завчасно включив лівий поворот - не менше ніж за 50 метрів, та приступив до виконання маневру повороту, так як зустрічного транспорту не було. В цей момент автомобіль швидкої допомоги почав його обганяти, виїхавши на смугу реверсивного руху та вдарив його автомобіль в ліву сторону. При цьому ОСОБА_2 в своєму поясненні на місці ДТП також вказав, що воно відбулось в 14:30 годин і свідки підтвердили, що звуковий сигнал в автомобілі швидкої допомоги був виключений - не працював. Проблисковий маячок водій швидкої допомоги включив після ДТП. Цю обставину він стверджував і в судовому засіданні апеляційного суду (а.п.5).

З огляду на твердження про те, що свідки на місці ДТП підтвердили, що звуковий сигнал в автомобілі швидкої допомоги не працював, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на свідків ДТП, апеляційним судом встановлено, що відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_3 разом з ним в автомобілі були два медпрацівники. Проте їх письмові пояснення в матеріалах справи відсутні. ОСОБА_2 стверджував, що йому відомо про те, що ці свідки є віруючими особами та не можуть давати неправдиві свідчення. При цьому водій ОСОБА_3 категорично відмовився заявляти клопотання про виклик в судове засідання та допит цих осіб, хоч вони йому відомі, та пояснив, що дійсно в автомобілі був поганий звуковий сигнал і його міг не чути водій ОСОБА_2, а тому на даний час він вже поміняв цей пристрій і тепер він працює належним чином.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про правдивість пояснень ОСОБА_2 про те, що автомобіль швидкої допомоги виїхав на реверсивну смугу руху, не подавши звукового сигналу, що в даній ситуації, з урахуванням того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався в попутному напрямку і в будь-який момент міг виконувати той чи інший маневр, водій швидкої допомоги, вирішивши об'їхати автомобіль під керування ОСОБА_2, зобов'язаний був включити звуковий сигнал, без включення якого не мав права виїжджати на реверсивну смугу руху з огляду на зміст п.3.1 ПДР. Крім того, рухаючись по реверсивній смузі руху, водій ОСОБА_3, не дивлячись на те, що попереду було перехрестя, на те, що автомобіль, який рухався ліворуч від нього, подав сигнал лівого повороту, швидкість руху не знизив, про що свідчить той факт, що його автомобіль зупинився аж за 45 м від місця зіткнення, що відображено на схемі ДТП.

Задовольнивши клопотання ОСОБА_2, апеляційний суд перевірив і факт того, чи в момент виїзду на реверсивну смугу руху водій ОСОБА_3 виконував невідкладне службове завдання.

На запит суду головний лікар КУ «Одеська міська станція швидкої медичної допомоги» повідомив, що дійсно о 14 год. 22 хв. дана бригада швидкої допомоги отримала виклик за адресою: АДРЕСА_2 , а в 14 год. 29 хв. цей виклик був знятий з обслуговування в зв'язку з відмовою викликаючого від послуг швидкої медичної допомоги і саме в цей час від лікаря Завадської отримано інформацію щодо ДТП. Відповідно до доданих до цього повідомлення карток виїзду швидкої медичної допомоги (журнал реєстрації викликів не ведеться) вказаний виклик було здійснено до хлопчика Олейнікова, вік 5 років, у зв'язку з температурою ( яка температура - дані відсутні), дані про особу, яка зробила виклик - також відсутні. Проте в аналогічній картці попереднього виклику такі дані наявні, в тому числі і номер телефону особи, яка зробила виклик. В карточці виклику за вказаною адресою зроблено запис про відмову від виклику в зв'язку з тим, що до дитини прийшов дільничний педіатр.

З огляду на те, що в карточці виклику відсутні дані про особу, яка його здійснила та номер телефону, перевіривши інформацію про виклик, апеляційний суд встановив на підставі даних Суворовського відділу поліції м. Одеси та головного лікаря КУ «ДМП №2», що за адресою АДРЕСА_2 проживає на протязі 15 років одинока жінка, яка родичів з малолітніми дітьми не має та ніяких викликів швидкої допомоги на протязі року не здійснювала, за вказаною адресою на обліку дільниці № 16 дільничного лікаря - педіатра дитина на прізвище Олейник у віці п'яти років не перебуває та на момент 09.09.2015 р. не перебувала, за адресою мешкає одинока жінка, яка дітей не має, виклик за цією адресою до дитини 09.09.2015 р. - не здійснювався.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини викладені в протоколі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, апеляційним судом встановлено, що 09.09.2015 р. водій ОСОБА_3, біля 14 години 20 хвилин, керуючи по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі автомобілем марки «ГАЗ 2708», д.н. НОМЕР_3, при відсутності невідкладного службове завдання, рухаючись по реверсивній смузі при вимкнутому сигналі світлофора, тільки з увімкнутим світловим сигнальним маячком синього кольору та без звукового сигналу, який був необхідний для додаткового привернення уваги учасників дорожнього руху, які рухалися попереду в попутному напрямку та могли здійснювати маневр повороту ліворуч, не забезпечив безпеку для інших учасників руху - для водія ОСОБА_2, внаслідок чого навпроти будинку 307 «б» сталося зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н. НОМЕР_2. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.3.1 та П.1.9 додатку № 2 до ПДР, що стало причиною ДТП та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Встановлені обставини свідчать про незаконність постанови суду першої інстанції, оскільки висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що на даний момент строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, передбачені ст. 38 КУпАП, - закінчились, то відповідно до вимог ст. 247 п.7 провадження по справі підлягає закриттю.

Стосовно водія ОСОБА_2 складено окремий протокол, копія якого наявна в матеріалах адміністративної справи та оцінка його дій не є предметом даного судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 247 п.7, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 р.

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 р. про закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_3 на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП - в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП - закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.В.Олініченко