АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5458/16-п Номер провадження 33/786/263/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

за участю:

захисника - адвоката Новікової М.О.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Сміле Роменського району Сумської області, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 03.07.2016 року, близько 04.20 год., в м.Полтава по вул.Європейська, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя, млявість мови). Від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку та за допомогою алкотестера „драгер" відмовився в присутності двох свідків. Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Суддя врахував показання поліцейських щодо зупинення транспортного засобу з підстав порушення водієм правил дорожнього руху, що не відповідає дійсності з огляду на наявні в матеріалах справи відеозаписи.

Водночас, в працівників поліції не було законних підстав на примушування до проходження медичного огляду, в установленому законом порядку, за допомогою алкотестера та складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відмовою від проходження огляду на стан сп'яніння.

Окрім того, судом не враховано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 року, якою визнано протиправними дії Поліцейського патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Полтави Департаменту патрульної поліції щодо винесення постанови від 03.07.2016 року та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що в подальшому ставить під сумнів законність притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про розгляд апеляційної скарги, призначений на 11.00 год. 18.11.2016 року, однак у судове засідання вони не з'явились та просили розглянути скаргу без їх участі.

Вислухавши адвоката Новікову М.О. та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, при прийнятті свого рішення, дійшов висновку про те, що 03.07.2016 року ОСОБА_3 03.07.2016 року, о 04.20 год. в м.Полтава по вул.Європейська керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Складаючи 03.07.2016 року протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський ПП роти №4 батальйону УПП в м.Полтава ДПП запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестера драгер, на що останній відмовився.

Водночас, доводи апелянта щодо недостатності та неналежності доказів для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, є слушними.

Як на доказ провини у вчиненому правопорушенні суд послався на показання працівників поліції, які вказали, що підставою для зупинення працівниками поліції автомобіля НОМЕР_1, було порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, а саме не ввімкнення водієм показника повороту при його здійсненні.

Однак, відповідно до переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, як автомобіль „Suzuki Grand Vitara", рухаючись по вул.Європейській, ввімкнув показники сигналу повороту та здійснив маневр повороту праворуч, а потім ліворуч із заїздом на автомобільну стоянку. При цьому правил дорожнього руху водій не порушував.

З відеозапису також встановлено, що працівники поліції не здійснювали зупинки транспортного засобу, а звернулись до ОСОБА_4, який перебував поряд з автомобілем, припаркованим на стоянці. Тобто транспортним засобом ОСОБА_4 не керував. Згідно пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він має юридичну освіту, працював в СБУ та внаслідок поранення в АТО є пенсіонером. Між ним та одним із патрульних поліції вже раніше відбувся конфлікт з вирішенням у суді. Тобто дії поліцейських були упередженні, що підтверджується їх безпідставними вимогами ( що достовірно доведено на даний час) про неіснуюче порушення ним правил дорожнього руху. Всі подальші події мали суперечливий характер про неправомірність дій з кожної із сторін та відповідно були обумовлені їх процесуальною позицією.

Згідно ухвали колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 року ( яка стосується і даних досліджених подій) скасовано постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 20.07.2016 року та визнано протиправними дії поліцейського патрульної роти №4 Управління поліції в м.Полтава ДПП Мелокумової О.С. щодо винесення нею постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2016 року та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., а провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказане також свідчить і про відсутність законних підстав щодо вимоги працівників поліції на проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера та, у зв'язку з подальшою відмовою в його проходженні, складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні вказаного правопорушення безпідставно і крім того висновок судді про керуванням автомобілем ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння належним чином не мотивований, без достовірного спростування доводів правопорушника та його дружини, а тільки з посиланням на показання працівників поліції, які також були особисто зацікавлені у своїх показаннях відповідно до судових тяжб.

Таким чином, аналіз матеріалів справи вказує, що законні та достовірні дані, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відсутні, а висновок судді про його вину є помилковим, оскільки ґрунтується на доказах , які визнати легітимними в даному випадку не можливо відповідно до ухвали колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 року, а тому адміністративне провадження по даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8 та 62 Конституції України, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2016 року - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай