Справа № 185/3902/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року cуддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Самоткан Н. Г., розглянувши матеріал, що надійшов з Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ОСОБА_1, начальника Юрївського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2016 року перевіркою встановлено порушення подання податкового звіту про використання коштів неприбуткових установ та організацій за 2013 та 2014 роки, в яких не відображено суми фактично одержаних фінансувань з Державного бюджету, а саме: сума фінансування на 2013 рік становила 2948387,25 грн., та 2879797,70 грн. на 2014 рік, які необхідно було відобразити в податковому звіті, який щорічно подається до податкових органів. Акт перевірки від 11 лютого 2016 року № 14/04-10-22-02-08678995, дата вчинення 01 січня 2013-31 грудня 2014 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та вказав, що він оскаржив результати податкової перевірки від 25 березня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровської області, подавши відповідну позовну заяву про визнання неправомірними дії субєкта владних повноважень щодо порушення адміністративного провадження, які підтверджують те, що на даний час прийняте на підставі акту перевірки податкове повідомлення-рішення оскаржується в адміністративному порядку і остаточного рішення по ньому не прийнято, і тому викладене в акті, не може сприйматися як доведений факт вчиненого порушення.

Відповідно до п.56.22 ст.56 Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надала докази про те, що на час розгляду справи судом, нею у передбаченому законом порядку оскаржується податкові повідомлення-рішення, на підставі яких встановлено її вина у вчиненні вказаного правопорушення, і процедуру оскарження не закінчено, суд вважає, що вони не можуть бути підставою для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 247 ч.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г. Самоткан