Справа № 300/672/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Повідайчик О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 23.09.2016.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 275,60 грн. судового збору на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №260281 від 30.07.2016 та постанови судді від 23.09.2016 вбачається, що 30.07.2016, близько 22 год. 10 хв. в смт. Воловець по вул. Карпатській ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 23.09.2016 - скасувати, а провадження відносно нього закрити. Указує, що інспектор Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 порушив пункти 3-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12. 2008 № 1003. Перед оглядом повідомив лікаря про те, що в зв'язку із хворобою приймає медичний препарат «Уролесан». На питання чи вживав останньої доби пиво та інші напої відповів, що вранці випив одну пляшку безалкогольного пива. Після проходження тесту в ЦРЛ сказали йому, що тест показав ніби він у стані сп'яніння, але такі результати можуть бути наслідком вживання медичного препарату, а тому за відсутності зовнішніх ознак підстав вважати його таким, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння немає. Підписуючи протокол не звернув увагу на те, що лікар записав у ньому, що він випив пиво, не зазначивши при цьому, що вказане пиво було безалкогольним. Інспектором було допущено ряд порушень при оформленні протоколу

-2-

про адміністративне правопорушення. У протоколі не зазначено місця вчинення правопорушення, що є порушенням ст. 256 КУпАП. Довідкою №447 від 01.08.2016 підтверджується, що він був під дією ліків. При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення йому не було надано можливості скористатись правовою допомогою адвоката, не було ознайомлено із правами передбаченими ст.268 КУпАП. Огляд на стан сп'яніння взагалі не відображено. Судом було проігноровано вказані вище обставини, внаслідок чого справа була розглянута однобоко, необ'єктивно, з порушенням принципу законності, що потягло за собою як наслідок прийняття незаконної постанови. При винесенні постанови судом не було повно й всебічно з'ясовано обставини справи (не досліджено докази по справі, не направлено матеріали на до оформлення, не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме пункти 3-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103; норми інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 та ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту коментованої ст.9 КУпАП убачається, що склад проступку повинен містити у собі ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, її спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника та його психічне ставлення до вчиненого. Наявність цих елементів строго обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння як адміністративного проступку. Якщо хоча б один із них відсутній або не відповідає тим властивостям, які передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, то зазначене діяння не є адміністративним проступком.

У свою чергу, згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-3-

Суддею при розгляді даної справи не в повній мірі дотримано вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.245, 252 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, їх оцінки, яка ґрунтується на зазначених вимогах закону та вирішення справи в точній відповідності з законом і при дослідженні матеріалів справи та доказів у ній, допущено однобічність та неповноту при з'ясуванні обставин справи та їх оцінці.

Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, суд першої інстанції вважав , що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №260281 від 30.07.2016 (а.с.3), протоколом огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння від 30.07.2016 ( а. с. 4).

Вище зазначені докази суд першої інстанції оцінив як належні та допустимі, однак жодних висновків та обґрунтувань із цього питання в судовому рішенні не навів.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що протоколпро адміністративне правопорушення серії АП2 №260281 від 30.07.2016 та протокол огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння від 30.07.2016 є недопустими доказами вини правопорушника.

Так, згідно п.6 розділу І "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі "Інструкція"),огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутністю лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу І цієї Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ цієї Інструкції установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Під час зупинки громадянина ОСОБА_1 такі дії поліцейським не проводилися.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вони не містять жодних доказів про виконання ( в тому числі й послідовне) суб'єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення від 30.07.2016 щодо ОСОБА_1 вимог вказаної Інструкції та ст. 266 КУпАП - пропозиції водієві ОСОБА_1 пройти відповідний огляд із використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, щодо відмови останнього пройти в такий спосіб огляд на стан сп'яніння, або його незгоду з таким оглядом (відповідні акти відсутні), що підтвердив у апеляційному суді й сам правопорушник.

-4-

На вказані порушення вказав і Воловецький районний суд Закарпатської області у своїй постанові від 15.09.2016, під час розгляду позову про визнання дій поліцейського ОСОБА_3 щодо складання відносно ОСОБА_1 30.07.2016 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП неправомірними (а.с.17-18).

Крім того, не можна вважати допустимим доказом і протокол огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння від 30.07.2016, оскільки він складений із порушеннями розділу ІІІ Інструкції, до нього не долучено документи, що підтверджують повноваження лікаря ОСОБА_4 відповідно п.3 розділу ІІІ Інструкції. Також, у порушення п.16 розділу ІІІ Інструкції, лікар ОСОБА_4 зробив висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння в протоколі огляду без акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння (а.с.4). Крім того, висновок зробив у протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння, форму якого відмінено згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України №774 від 26.10.2009 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 27.12.99 №302».

Відповідно до вимог п.22.розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що недотримання інспектором поліції порядку проведення огляду водія на стан сп'яніння та порушення оформлення його результатів призвели до визнання отриманих доказів недопустимими.

Отже, на підставі досліджених та перевірених доказів та їх оцінки в сукупності, апеляційний суд приймає та враховує доводи апеляційної скарги про те, що в діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою знайшли своє підтвердження , що зумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 23.09.2016 щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: