Провадження № 33/792/145/16
Справа № 676/3019/16-п Головуючий в 1-й інстанції Бориславський В.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Коростелкіної Ю.І., Лук'янчук О.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року провадження стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, підприємця,

закрито в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серії АП2 № 459863 від 14 травня 2016 року) о 14 год. 08 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 на 666км+500м, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», держномер НОМЕР_1, в порушення п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ИЖ-2717», держномер НОМЕР_2, та автомобілем марки «Toyota Prius», держномер НОМЕР_3, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що матеріали даної справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини працівника поліції, який, керуючи транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2

Не погоджуючись з постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка, з метою непорушення права на захист, прийнята апеляційним судом до розгляду, зважаючи на ті обставини, що в оскарженій постанові суду фактично констатовано про порушення останнім правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків (протокол щодо апелянта не складався).

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення в межах санкції даної статті. Стверджує, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, розгляд справи проведено поверхнево та упереджено, суд не дослідив та не дав об'єктивну оцінку усім доказам по справі, безпідставно прийняв до уваги лише пояснення ОСОБА_2, дані в судовому засіданні, та відхилив пояснення інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, які є в матеріалах справи. Крім того, суд не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи, чим грубо порушив його право на захист.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 30 вересня 2016 року поновлено ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який погоджується з рішенням суду першої інстанції, а подану апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, та такою, що задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції про закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасуванню, з постановленням нової постанови з наступних підстав.

Закриваючи провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, як видно з постанови суду, фактично не дослідивши та не оцінивши всіх доказів в справі, без повідомлення інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, не з'ясувавши причини зміни ОСОБА_2 своїх пояснень, які він давав зразу ж після дорожньо-транспортної пригоди, та фактично виходячи лише з місця зіткнення транспортних засобів, за наявності суперечливих пояснень ОСОБА_2 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, прийшов до висновку, що ОСОБА_2 була водієм патрульного автомобіля ОСОБА_3 створена аварійна ситуація, в діях водія патрульного автомобіля ОСОБА_3 вбачаються порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Однак з такими висновками суду першої інстанції суд не погоджується, позаяк такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Аналіз досліджених доказів в сукупності дає суду підстави вважати про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що 14 травня 2016 року о 14 год. 08 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06, на 666км+500м, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Mercedes 609», номерний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ИЖ-2717», номерний знак НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_4, та автомобілем «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як видно з постанови суду першої інстанції в суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечував свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вказував, що він рухався по своїй смузі руху із швидкістю біля 70-80 км/год, помітив на узбіччі дороги його смуги руху автомобіль марки «ИЖ-2717», з зустрічної смуги руху на його смугу руху зненацька виїхав автомобіль поліції, чим створив йому аварійну ситуацію, тому з метою уникнення зіткнення він спрямував свій автомобіль дещо вправо. Однак автомобіль працівників поліції продовжив рух, внаслідок чого своєю правою частиною зіткнувся з його лівою частиною автомобіля та його автомобіль також зіткнувся з автомобілем марки «ИЖ-2717», вважав, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є порушення Правил дорожнього руху працівниками поліції, які виїхали на зустрічну смугу без достатніх причин, створивши йому аварійну ситуацію. В апеляційному суді ОСОБА_2 давав такі ж показання.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, його вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених апеляційним судом доказів. При цьому апеляційний суд критично оцінює показання ОСОБА_2 в суді першої інстанції, в апеляційному суді, позаяк вони є непослідовними, суперечать сукупності досліджених апеляційним судом об'єктивних доказів, які вказують про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

14 травня 2016 року інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП в м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що того ж дня о 14 год. 08 хв. на автодорозі Київ-Чоп, М-06, 666км+500м, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ««Mercedes-Benz», держномер НОМЕР_1, порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ИЖ-2717», номерний знак НОМЕР_2, та автомобілем «Toyota Prius», держномер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.1).

При цьому слід зауважити, що в складеному протоколі ОСОБА_2, власноруч вказав про свою згоду зі складеним протоколом (а.с. 1), а в власноруч написаних поясненнях (а.с. 4) вказав, що на відстані 50 метрів перед ним рухався автомобіль «ИЖ», після того, як він зупинився на узбіччі, ОСОБА_2 вирішив його об'їхати зліва, однак не помітив, що автомобіль працівників поліції здійснював розворот з увімкненими синього та червоного кольору проблисковими маячками, а оскільки його бус був завантажений капустою, вагою, близько 3 тонн, він не зумів вчасно зупинити свій транспортний засіб та зіткнувся з автомобілем працівників поліції та зачепив автомобіль «ИЖ», автомобілі були пошкоджені. Обгрунтованих причин зміни ним своїх пояснень з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди, які він давав зразу ж після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 в апеляційному суді не навів.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не приймає до уваги, позаяк його пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди є непослідовними, суперечать сукупності досліджених апеляційним судом доказів, невизнання ним своєї вини апеляційний суд розцінює як намір уникнути настання відповідальності.

Вказані твердження спростовуються послідовними поясненнями ОСОБА_3, який вказував, що автомобіль, який рухався по зустрічній смузі руху, створив аварійну обстановку та поїхав в напрямку м. Сколе. Тому ОСОБА_3, з метою наздогнати правопорушника, увімкнувши проблискові маячки синього та червоного кольорів, застосувавши спецсигнал, розпочав маневр розвороту з дотриманням Правил дорожнього руху, при цьому водій «ИЖ-2717», що рухався по зустрічній смузі руху, почав повільно гальмувати та зупинився. Після того, як водій ОСОБА_4 зупинився, ОСОБА_3 почав рух на зустрічну смугу руху, та відчув удар в правий бік автомобіля та побачив, що автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_2 вдарив його автомобіль, а також автомобіль «ИЖ-2717», який стояв, пропускаючи патрульний автомобіль (а.с. 7).

На схемі пригоди (а.с. 3), фотознімках, долучених до справи (а.с. 11-12), зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, отримані ними пошкодження; слід зауважити, що автомобіль «ИЖ-2717», частково розташований на узбіччі, що підтверджує як пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_3 про вчасну та безперешкодну зупинку автомобіля «ИЖ-2717» на узбіччі для надання можливості здійснення маневру розвороту ОСОБА_3, так і первісні пояснення ОСОБА_2, що він намагався об'їхати «ИЖ-2717», який зупинявся на узбіччі його напрямку руху, та не помітив автомобіль патрульної поліції, з увімкненими проблисковими маячками, однак через завантаженість не зміг його зупинити. Також в апеляційному суді ОСОБА_2 визнав, що міг не звернути увагу на патрульний автомобіль.

Погоджуючись з такими показаннями ОСОБА_3, апеляційний суд враховує, що такі його показання є послідовними, в деталях узгоджуються з наявними в справі поясненнями водія ОСОБА_4, а також з переглянутим в засіданні апеляційного суду записом відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі, з якого видно, що автомобіль «ИЖ-2717», зупинився, пропускаючи автомобіль патрульної поліції, без різкої зміни напрямку та швидкості руху, що вказує про відсутність аварійної ситуації, яка начебто зі слів ОСОБА_2 була створена діями ОСОБА_3 При цьому, як видно з даних відеореєстратора, видно, що автомобіль ОСОБА_2 рухався позаду автомобіля «ИЖ-2717» на досить значній відстані, тому зважаючи, що автомобіль, який рухався перед ним мав можливість зупинитись та зупинився без різкої зміни швидкості та напрямку руху, твердження ОСОБА_2 (який при цьому рухався значно позаду автомобіля «ИЖ-2717) про те, що він перебував в стані аварійної обстановки, створеної йому патрульним автомобілем, на переконання апеляційного суду, є неспроможними.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в даній справі відсутні докази, які б давали суду підстави вважати, що маневр розвороту, який при включених проблискових маячках та звуковому сигналі, розпочав ОСОБА_3, не був безпечним та створював перешкоди чи небезпеку іншим учасникам руху, відтак висновки суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення працівником поліції ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху, є передчасними.

За таких обставин, беручи до уваги все вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2, внаслідок порушення ним п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

З врахуванням тих обставин, що на час розгляду справи збігли строки накладення адміністративного стягнення, провадження в справі підлягає закриттю з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження в справі в зв'язку з закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар