Справа № 462/1844/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/776/16 Доповідач: Валько Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Н.М. Валько, розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 Бабія А.М. на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України та накладено на неї стягнення у виді 40 годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275,60 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 08 березня 2016 року о 12.30 год. за місцем проживання у АДРЕСА_1, вчинила психологічне насильство в сім'ї відносно своєї доньки ОСОБА_3 2001 року народження, а саме: виражалась нецензурною лайкою в її сторону та витягнула за волосся з кімнати.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з постановою суду 1-ї інстанції, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки така, на його думку, винесена з істотним порушенням вимог КпАП України. При цьому, покликається на те, що при накладенні стягнення, судом порушено вимоги ст.38 КпАП України, оскільки минуло три місяці з дня виявлення правопорушення. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду.

Крім цього, із змісту даної апеляційної скарги вбачається, що прокурор оскаржуючи постанову Залізничного районного суду м.Львова від 13 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 згадує і про постанову Залізничного районного суду м.Львова від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_4, стосовно якого рішення у матеріалах даної справи відсутнє.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що апелянту слід відмовити в прийнятті апеляційної скарги та повернути матеріали поданої ним апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, як убачається з цих вимог закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Оскарження прокурором постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, крім винятків встановлених ст. 294 КУпАП, нормами КУпАП не передбачено.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство та 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про прокуратуру", яка регламентує повноваження прокурора під час нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, також не передбачено право прокурора на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 цього ж Закону, яка регламентує порядок здійснення такого нагляду, прокурор також не може реалізувати свої функції нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян в органах та установах нагляду шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор має право перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення та оскаржувати постанову в справі про адміністративні правопорушення, тобто прокурор має право оскаржувати постанову в справі про адміністративні правопорушення прийняту відповідними органами (посадовими особами), однак таке його право не поширюється на постанови судді у справах про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на думку апеляційного суду, як нормами КУпАП так і нормами Закону України "Про прокуратуру" не передбачено оскарження постанови судді про адміністративне правопорушення, а тому у прийнятті апеляційної скарги прокурора до апеляційного розгляду необхідно відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,-

п о с т а н о в и в:

відмовити в прийнятті до розгляду Апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 Бабія А.М. на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Копію даної постанови та апеляційну скаргу надіслати апелянту.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати у

кримінальних справах

Апеляційного суду Львівської області Н.М. Валько