Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/227/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л., за участю представника ОСОБА_3 - адвоката Бравермана В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської областівід 07 жовтня 2016 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.. 124КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що постановою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2016 року - ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 19 вересня 2016 року приблизно о 22.00 год., в порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України керував автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Центральній, неподалік будинку № 86 в с. Бережинка Кіровоградського району в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком лікаря Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру № 676 від 20 вересня 2016 року.

Крім того, ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 19 вересня 2016 року приблизно 22.00 год., керуючи автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Центральній, с. Бережинка Кіровоградського району, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечну швидкість руху, виїхав за межі проїзної частини дороги та допустив наїзд на перешкоду (паркан), що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Рішення суду мотивовано наявністю в матеріалах справи об'єктивних даних та достовірних доказів, того, що ОСОБА_3, який в судовому засіданні повністю визнав свою вину, під впливом алкоголю, не впорався з керуванням і з власної необережності допустив зіткнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді районного суду, а провадження у даній справі закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, вказуючи на те, що він 19 вересня 2016 року приблизно 21.00 год., під час керування автомобілем по вул. Центральній, в с. Бережинка, Кіровоградського району та області, при заїзді у двір будинку його знайомого ОСОБА_5, із-за випадкової технічної несправності автомобіля, наїхав на паркан, після чого не вважаючи себе учасником пригоди, в результаті якої ніхто не постраждав, вжив спритні напої.

Вважає, що висновок лікаря нарколога вказує про те, що він о 00.15 год. 20 вересня 2016 року лише перебував у стані алкогольного сп'яніння, а не керував автомобілем у такому стані, підписав протокол і давав пояснення під впливом психологічного тиску з сторони працівників поліції, будучи необізнаним про свої права.

Стверджує про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутності події та складу інкримінованих йому правопорушень, формальний підхід та необ'єктивність суду у з'ясуванні обставин справи, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного ним рішення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, як пояснив адвокат Браверман В.О. його довіритель ОСОБА_3 уповноважив його представляти інтереси в суді.

З'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката Бравермана В.О., який повністю підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, дослідивши представлені матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. № 400/666, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його незгоди з результатами огляду, в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 19 вересня 2016 року о 22 год. 00 хв., в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України керував автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Центральній, неподалік будинку № 86, в с. Бережинка, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами проведеного лікарем наркологом обласного наркологічного диспансеру медичного огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння (висновок КОНД № 676 від 20 вересня 2016 року а.с. 3).

Згідно пояснень, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи ( а.с. 1, 7, 10 ) ОСОБА_3, факт наїзду на перешкоду (паркан) та вживання алкогольних напоїв не оспорював, свою вину на місці пригоди та під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, а також під час розгляду справи в суді визнав повністю.

В даному випадку, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_3 виду адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.ст. 33-36 КУпАПу повній мірі врахував характер вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, його особу, ступінь вини, його майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд погоджується з видом та розміром призначеного ОСОБА_3 покарання, вважає його справедливим і достатнім для виправлення та перевиховання порушника, попередження вчинення ОСОБА_3, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Наявність у ОСОБА_3 полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не залежно від наслідків, не звільняє його від адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння і не може свідчити про відсутність самої події ДТП, як стверджує ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та його представник, оскільки факт наїзду ОСОБА_3 на перешкоду, що призвело до механічних пошкоджень керованого ним автомобіля, зафіксовані у протоколі та схемі ДТП, правомірність та законність яких ОСОБА_3 на місці пригоди та під час розгляду справи в суді не оспорювались.

А тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про необ'єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, передчасність та необгрунтованість судового рішення, апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що констатуються порушником з формальних, надуманих підстав, з метою уникнути справедливого покарання за скоєне, а тому підстав для скасування постанови судді Кіровоградського районного суду від 07 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_3, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2016 року

про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Д.Л. Іванов