Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1370/16-п
Провадження № 3/321/391/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Олійник М.Ю. розглянувши адміністративну справу, що надійшла з ДПС ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізькій області, громадянина України, НОМЕР_1, не працюючого, ідентифікаційний номер 7, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 9 вересня 2016 року зазначено, що 9 вересня 2016 року о 08 год. 25 хв. ОСОБА_1 по вул. 50 років ВЛКСМ, в смт. Михайлівка, керував автомобілем ЗАЗ-110270, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння, огляд на встановлення стану спяніння був проведений в Територіальному медичному обєднанні Михайлівського району, висновок лікаря: наркотичне спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 9 вересня 2016 року він дійсно був доставлений в ТМО Михайлівського району, де був проведений огляд на встановлення стану спяніння, але з висновком лікаря він не погодився. Враховуючи викладене, вважає себе не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки факт його перебування за кермом в стані наркотичного спяніння не доведений.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, суду пояснив, що адміністративний матеріал на мустить належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки проткол про адміністративне правопорушення не містить посилання на частину статті 130 КУпАП,тому він не є належним доказом. Крім того, акт огляду для встановлення стану спяніння, заповнений на бланку,затвердженому Інструкцією яка в листопаді 2015 року втратила чинність, тому вказаний документ також не може прийматися судом в якості належного доказу. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім всього, зазначаються: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 316444 від 9 вересня 2016 року не зазначено конкретну частину статті ст. 130 КУпАП, тому вказаний протокол складений з порушенням ст.. 256 КУпАП і відповідно не може бути прийнятий судом в якості належного доказу.

Крім того, відповідно до п. 2 спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 спільний наказ Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09 вересня 2009 року № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 року за № 931/16947 (із змінами) визнано таким, що втратив чинність.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 вересня 2016 № 38, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння складений на бланку та згідно Інструкції від 09 вересня 2009 року, які втратили чинність.

До матеріалів справи доданий висновок на бланку, який є Додатком 3 до Інструкції, яка втратила чинність, замість висновку на бланку, який є Додатком 4 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 16 розділу ІІІ) від 09.11.2015 року, яка набрала чинності 13.11.2015 року.

Тобто висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 вересня 2016 № 38 відносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом.

Інших безперечних доказів, які б підтверджували доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, ст.247, ст. 256, ст.283, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4