Справа № 449/357/16-п Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 33/783/421/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю ОСОБА_2, його представника - адвоката Прокофєвої І.І., прокурора Никеруй А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 працюючого охоронцем Бібрського ЛВУМГ, депутата VI(шостого) демократичного скликання Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України, та обрано йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КпАП України, та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Відповідно до ст.36 КпАП України остаточно накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 275,60 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2, будучи депутатом VI (шостого) демократичного скликання Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від14.10.2014№1700-VII (із змінами), не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось у тому, що: ОСОБА_2, не подав (ні усно, ні письмово) заяву про реальний конфлікт інтересів, міській раді м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області перед прийняттям рішень № 1251 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге» та №1409 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» під час проведення сесії Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області - 11.09.2015 року, та взяв участь у прийнятті вищезазначених рішень, всупереч вимогам пункту 1, 2 частини 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (із змінами), тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого п.1,2 ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII (із змінами), та ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 23.05.2016 року та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що про винесення на голосування заяви його сина - ОСОБА_5 йому попередньо не було відомо, участі в підготовці вказаного рішення до голосування він не приймав.

Зазначає, що судом не було враховано, що між поставленням питання на голосування (коли апелянт дізнався про конфлікт інтересів) і самим голосуванням пройшов незначний проміжок часу, а тому, на його думку, у нього не могло виникнути умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією і тому фактично не було об'єктивної можливості вжити заходів, передбачених законом.

ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення також не було враховано його вік і те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та адвоката Прокофєву І.І. на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що рішення судді першої інстанції є законним, а апеляційна скарга - безпідставною, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд прийшов до переконання, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обгрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він, будучи депутатом VI (шостого) демократичного скликання Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (із змінами), не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив інкриміновані дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Вина ОСОБА_2 підтверджується доказами, дослідженими судом першої інстанції, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_6 (а.с.36-39), ОСОБА_7 (а.с..40-43), ОСОБА_8 (а.с.44-45), протоколом засідання ХХ-ої сесії Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області VI демократичного скликання від 11.09.2015 року (а.с.14-19), копіями долучених до провадження рішень № 1251 «Про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва у м. Бібрка в урочищі Піддовге» та №1409 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» (а.с. 20, 21), як і поясненнями самого ОСОБА_2, даними ним у суді першої інстанції.

Покликання апелянта ОСОБА_2 в поданій апеляційній скарзі в тій частині, що йому не було відомо про порядок денний сесії Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області від 11.09.2015 року, зокрема в частині вирішення питання про надання дозволу його сину - ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не заслуговує на увагу та спростовуються зібраними вищенаведеними доказами та, зокрема, самими поясненнями ОСОБА_2, даними в суді апеляційної інстанції, з яких вбачається, що 11 вересня 2015 року він приймав участь у сесії міської ради, де були присутні 16 осіб з 26-ти. Якщо б його не було, то голосування не відбулося, оскільки не було б кворуму.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, зокрема з пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що ряд депутатів на засіданні ХХ - ї сесії Бібрської міської ради від 11.09.2015 року голосували за надання земельних ділянок собі та своїм родичам, зокрема і ОСОБА_2 (а.с.44-45).

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався норм КУпАП, врахував особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, фактично використав своє владне становище в інтересах родини, і обрав правопорушнику адміністративне стягнення у виді штрафу.

Обране стягнення за своєю мірою та видом є необхідним й достатнім для виправлення та виховання ОСОБА_2, яке спрямоване на запобігання вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

Підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, ст.36 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк