Дата документу 16.11.2016
Справа № 320/6682/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорозької області Купавська Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов з ВДАІ для обслуговування м.Мелітополя та Мелітопольського району відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2016 року о 02 годині 53 хвилин ОСОБА_1 на вул.Сізова в с.Терпіння Мелітопольського району Запорізької області керував автомобілем АЗЛК-2141, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота,). Від проведення огляду для визначення стану спяніння за допомогою технічного засобу «Drager alcotest» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що 15 жовтня 2016 року він з друзями святкував день села. Його товариш ОСОБА_2 мешкає в іншому селі і коли товариш вирішив повертатися до дому, то він подзвонив ОСОБА_3 з проханням відвезти його додому в с.Північне. Вже коли вони їхали в дорозі, в районі с.Терпіння, в автомобілі закінчився бензин і ОСОБА_3 пішов додому за пальним. В цей час підїхала поліцейська машина і інспектор склав відносно нього протокол.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 15 жовтня 2016 року після того, як вони відсвяткували «ОСОБА_4 села» вони з ОСОБА_1 звернулися до ОСОБА_3, щоб той відвіз його додому в с.Північне. Коли вони їхали, то в машині закінчилося пальне і ОСОБА_3 пішов за бензином, а вони залишилися в машині. При цьому, коли працівники поліції підїхали їх машина стояла на узбіччі, але вони склали протокол.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що уночі йому подзвонив ОСОБА_1 із проханням відвезти ОСОБА_2 додому в с.Північне, оскільки вони святкували «ОСОБА_4 села» і вживали алкогольні напої. Коли вони їхали, то в машині закінчився бензин і він повернувся додому за бензином. Відсутнім він був близько півгодини, Коли повернувся до машини, то йому ОСОБА_1 розповів, що працівники поліції склали відносно нього протокол.

Поліцейський роти ДПС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 15 жовтня 2016 року приблизно о 02 годині він ніс патрулювання в с.Терпіння Мелітопольського району. В зустрічному їм напрямку їхав автомобіль марки АЗЛК-2141 під керуванням ОСОБА_1, на їх сигнали автомобіль не зупинився, а тому, вони розвернулись і поїхали за вказаним автомобілем. Автомобіль зупинився і коли вони підїхали до нього за кермом був ОСОБА_1 Даний водій підпадав під ознаки, які вказані в інструкції на виявлення стану алкогольного спяніння, у звязку з чим останньому було запропоновано пройти експертизу на «Драгер-алкотест» або в закладі охорони здоровя. Однак, водій даного автомобіля відмовився від будь-якого проходження експертизи та взагалі давати пояснення і підписувати протокол. При складанні адмінпротоколу були присутні двоє свідків, які засвідчили факт відмови водія від проходження огляду на стан спяніння. Про те, що в автомобілі закінчилось пальне і що не ОСОБА_1 керував автомобілем мови взагалі не було та і не могло бути оскільки вони зразу ж підїхали до зупинившогося автомобіля АЗЛК-2141.

До протоколу про адміністративне правопорушення робітником ДАІ було долучено диск, який був оглянутий в судовому засіданні, із відеозаписом фіксації правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1, поліцейського роти ДПС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважаю, що є всі підстави для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Факт скоєння правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №309511 від 15.10.2016 року, в якому зафіксовані обставини правопорушення ОСОБА_1 та його відмова від пояснень і підпису в присутності двох свідків, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння, а також відеозаписом фіксації правопорушення. Щодо пояснень даних самим правопорушником та свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_8, то суд ставиться до них критично, оскільки їх показання суперечать зібраним по справі доказам та встановленим обставинам справи.

Тим більше, що ОСОБА_1, даючи двічі пояснення в суді, змінив частково свої показання, що свідчить про його намагання уникнути відповідальності.

Вислухавши пояснення правопорушника, вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини та обставини справи, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1А вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, свою вину не усвідомив, критичне ставлення до скоєного відсутнє, на що вказує невизнання вини, намагання уникнути відповідальності як при складані протоколу про адміністративне правопорушення так і під час судового розгляду.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушень, особу правопорушника, інші обставини в справі, суд вважає необхідним призначити адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 23 КУпАП, з метою виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті ) гривень у держбюджет (на р/р 0001, , МФО 813015, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, призначення платежу «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1( один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 275 /двісті сімдесят пять/ гривень 60 копійок (на р/р 0013, , МФО 813015, Мелітопольське УДК ГУДКУ у Запорізькій області, призначення платежу «Судовий збір»).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд, а також постанова може бути опротестована прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз'яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпроАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпроАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк предявлення постанови до виконання до 15 лютого 2017 року.

Суддя: Н.М. Купавська