Справа № 462/4690/16-п Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 33/783/746/16 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., за участю скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 03 жовтня 2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 17.08.2016 року о 22:00 год. на вул Патона, 35 у м. Львові керував автомобілем ВАЗ 2103, н. з. 065-31 ТВ, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2. 9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У поданій апеляції ОСОБА_1, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження по справі закрити. При цьому вказує на те, що для виявлення стану алкогольного спяніння працівниками поліції був застосований пристрій драгер, за результатами якого встановлена наявність у крові алкоголю 0,47 проміле, а при повторному його застосуванні рівень алкоголю у крові змінився до 0,31 проміле, що свідчить про необєктивність дослідження. Зазначає, що подія мала місце 17.08.2016 року, а протокол складений на наступний день 18.08.2016 року, що є порушенням закону. Крім того, покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ст. 256 КпАП України щодо його змісту. Також, акцентує увагу на тому, що його медичний огляд фактично не проводився, біологічні зразки не відбиралися, а працівниками закладу охорони здоровя був застосований повторно пристрій драгер для виявлення стану алкогольного спяніння. Зазначає, що він був притягнений до адміністративної відповідальності двічі за одне діяння, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення скаржника та його захисника, дослідивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №119728 від 18.08.2016 року (а.с. 1), висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння №1203 від 17.08.2016 року (а.с. 2), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, (а.с. 3, 4), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 6), рапортом працівників поліції від 19.08.2016 року (а.с. 7).

Не заслуговує на увагу твердження скаржника на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне діяння, оскільки відповідно до матеріалів справи його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, а саме у керуванні транспортним засобом з непрацюючими лампами задніх габаритних ліхтарів, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що було встановлено під час зупинки транспортного засобу у звязку з несправністю задніх габаритних ліхтарів.

Разом з цим, вважаю безпідставними покликання скаржника на те, що результати технічного засобу драгер є необєктивними, оскільки в обох випадках проведення дослідження було встановлено, що рівень алкоголю у крові ОСОБА_1 ставить 0,42 проміле та 0, 31 проміле.

Крім того, вважаю необґрунтованим покликання скаржника на те, що у нього не відбирались біологічні зразки, оскільки це спростовується рапортом працівників поліції від 19.08.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_1 Я, відбиралась сеча для встановлення стану алкогольного спяніння.

Чинним КпАП України не заборонено складати протокол про адміністративне правопорушення на наступний день після його вчинення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КпАП України щодо його змісту.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 КпАП України.

Керуючись ст. 294 КпАП України,-

постановив:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5