П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої на час складання протоколу про адміністративне правопорушення на посаді агента комерційної станції Мукачево 1-го класу Виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця», яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 18 від 07.10.2016 року, складеному співробітником Управління СБ України в Закарпатській області майором ОСОБА_2, вбачається, що відповідно до характеру роботи наказом начальника дирекції ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» від 09.08.2012 року ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці за третьою формою.

Під час здійснення відділом охорони державної таємниці Управління СБ України в Закарпатській області заходів у відповідності до ст.ст.5,37 Закону України «Про державну таємницю» в ході проведення перевірки інформування оперативного підрозділу Управління СБ України задокументовано факт порушення вимог чинного законодавства України у сфері охорони державної таємниці, яке регламентує порядок виїздів за кордон для громадян України, яким оформлено допуск до державної таємниці, а саме встановлено, що агент комерційної станції Мукачево 1-го класу Виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_1, порушила вимоги ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 692, 696-699 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України від 18 грудня 2013 року №939, внаслідок чого ОСОБА_1 маючи допуск до державної таємниці за формою 3, без належного повідомлення начальника ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» та інформування режимно-секретного органу здійснила виїзд у приватних справах за межі України, а саме 13.08.2016 року до Словаччини.

Своїми діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надіслала на адресу суду заяву у якій зазначила, що не заперечує щодо матеріалів складених відносно неї за вчинення нею правопорушення при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 18. Просить розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Згідно наказу начальника Державного територіально-галузевого обєднання Львівська залізниця відокремлений підрозділ «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» №687/ОС від 04.12.2013 року ОСОБА_1 переведена на посаду агента комерційної станції Мукачево 1 класу з 04.12.2013 року /а.с. 11/

Згідно наказу начальника Державного територіально-галузевого обєднання Львівська залізниця відокремлений підрозділ «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» №23дск/н від 09.08.2012 року ОСОБА_1 надано доступ до документів і відомостей з ступенем секретності «таємно» відповідно до ст. 2.4.1 ЗВДТ /а.с. 12/

04.06.2013 року ОСОБА_1 ознайомлена із зобов`язаннями в зв`язку з допуском до державної таємниці./а.с.10/

Таким чином, ОСОБА_1 підписала письмове зобовязання щодо збереження державної таємниці, яка їй довірена, зобовязавшись також дотримуватись вимог порядку виїзду за межі України.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні інфоромації АІС «Дельта-Потік» про перетинання державного кордону України за період з 01.07.2015 року по вересень 2016 року ОСОБА_1 здійснила 13.08.2016 року виїзд за межі України.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні витягу з журналу обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці відокремленого підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» серед працівників , яким надано доступ до державної таємниці та зереєстровані в РСО в журналі обліку виїздів за кордон, відсутня інформація щодо письмових повідомлень посадових осіб відокремленого підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» про виїзд за кордон працівника ОСОБА_1 /а.с.16-25/

Суспільні відносини, пов'язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулюються Законом України від 21.01.1994р. №3855-XII «Про державну таємницю».

Відповідно до вимог ст.ст.5, 28, 37 Закону України «Про державну таємницю» агента комерційної станції Мукачево 1-го класу Виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_1 серед іншого покладається обов'язок щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності та контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про державну таємницю» перевірка громадян у звязку з їх допуском до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у строк до одного місяця у порядку, встановленому цим Законом і ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».

Відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов'язаний, зокрема : повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

З протоколу № 18 від 07.10.2016 року про адміністративне правопорушення вбачається, що з боку агента комерційної станції Мукачево 1-го класу Виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_1, були виявлені порушення діючого законодавства в сфері охорони державної таємниці.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.251КУпАП визначає,що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується приєднаними до справи та перевіреними в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 18 від 07.10.2016 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 -256 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 без доповнень та зауважень ; даними наказу начальника Державного територіально-галузевого обєднання Львівська залізниця відокремлений підрозділ «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» №23дск/н від 09.08.2012 року про надання ОСОБА_1 доступу до документів і відомостей з ступенем секретності «таємно»; зобов`язаннями в зв`язку з допуском до державної таємниці, з якими ОСОБА_1 ознайомлена 04.06.2013 року; інформацією АІС «Дельта-Потік» про перетинання державного кордону України за період з 01.07.2015 року по вересень 2016 року; даними журналу обліку виїздів за кордон працівників ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень».

Адміністративними матеріалами встановлена особа, яка допустила порушення вимог вказаного Закону, встановлена вина особи ОСОБА_1

Отже, з огляду на наведене агент комерційної станції Мукачево 1-го класу Виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця»» ОСОБА_1, як особа, яка є відповідальною за забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, взявши на себе письмове зобов'язання у зв'язку з допуском до державної таємниці, порушила встановлені вимоги ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 692, 696-699 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України від 18 грудня 2013 року №939, внаслідок чого ОСОБА_1 маючи третю форму допуску до державної таємниці, здійснила 13.08.2016 року виїзд у приватних справах за межі України до Словаччини, без належного повідомлення начальника Виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» та інформування режимно-секретного органу, чим саме вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

З аналізу положень ст.212-2 КУпАП випливає, що об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державної таємниці.

Згідно ст.1 Закону України «Про державну таємницю» відомості, що становлять державну таємницю - це інформація у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки і охорони правопорядку, розголошення якої може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Зовнішньою (матеріальною) ознакою віднесення документа, виробу або іншого матеріального носія інформації до предметів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, є наданий йому гриф секретності-реквізит матеріального носія таємної інформації, який засвідчує ступінь її секретності («особливої важливості», «цілком таємно», «таємно»).

Конкретні види інформації, яка належить до державної таємниці, перелічені у вищезгаданому законі. Ними є інформація зокрема у сфері державної безпеки та охорони правопорядку.

Відомості у різних сферах, як і визнані державною таємницею, конкретизовані у Зводі відомостей, що становлять державну таємницю. Питання про те, чи становлять ті чи інші відомості державну таємницю, у кожній справі має вирішуватися на підставі висновку експертизи.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.212-2 КУпАП, полягає у порушенні законодавства про державну таємницю, а саме вчиненні діянь зазначених пп.1-9 ч.1.

При призначенні адміністративного стягнення, суддя виходить із змісту ст. 33 КпАП України і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини та причини скоєного правопорушення та вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 212-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф в межах санкції ч. 1 ст. 212-2 КУпАП в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 510,00 грн.

Керуючись п.6 ч. 1ст. 212-2 КУпАП, ст. ст.283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень (пятсот десять гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави 275,60 (двісті сімдесят пять гривень, 60 коп.) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора, подаються до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3