Справа № 750/7431/16-п Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/243/2016
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Чернігова, мешканку АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн 60 коп.

Як встановив суд, 30 липня 2016 року о 03 год. 35 хв. ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Київська, 3 керувала автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей), від огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України та скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження по справі. Не погоджуючись з обставинами справи, викладеними в рішенні місцевого суду, вказала, що не перебувала за кермом автомобіля в русі, в зв'язку з чим працівники поліції неправомірно, без наявності достатніх підстав почали з нею розмову, в результаті якої було складено протокол про адміністративне правопорушення. Звертає увагу суду на те, що вимога працівників поліції щодо проходження нею огляду на стан алкогольного сп'яніння є незаконною, оскільки виходячи з судової практики та норм чинного законодавства дана вимога може бути пред'явлена лише під час зупинки транспортного засобу, а в даному випадку автомобіль не перебував у русі. Вказує, що рішення місцевого суду є незаконним, оскільки в його основу були покладені докази, які свідчать про відсутність її вини, а не про її наявність, а тому вважає що суд, під час розгляду даної справи відступив від принципів об'єктивності та повноти судового розгляду та призначив їй покарання, без врахування норм, передбачених ст. 33 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, допитавши інспектора поліції ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не погодилась з обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові місцевого суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та підтримала викладені в апеляційній скарзі вимоги.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, вона підтверджується дослідженими доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30 липня 2016 року о 03 год. 35 хв. в м. Чернігів по вул. Київській,3, керувала автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме виражене тремтіння пальців, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України. ( а.с. 3).

Відповідно до рапорту інспектора роти №2 БУПП в м. Чернігові ДПП ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с. 7).

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були залучені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовилась від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та підписання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5-6).

Дана відмова була зафіксована і на нагрудну камеру фіксації, де в присутності вказаних свідків ОСОБА_1 на пряме запитання чи згодна вона пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння чітко вказала, що в цей час проходити не буде.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як випливає з диспозиції даної норми Закону, керування транспортним засобом є обов'язковою складовою об'єктивної сторони цього правопорушення.

Інспектор поліції ОСОБА_2, допитаний як свідок, пояснив, що надійшло повідомлення про автомобіль НОМЕР_1, який невпевнено рухається по вул. П'ятницькій м. Чернігова. Слідуючи від пр-ту Миру по вул. Київській вони побачили даний автомобіль, який припаркувався неподалік від б.5 по вул. Київській. За кермом вказаного автомобіля перебувала ОСОБА_1 На вимогу пред'явити посвідчення водія вона вказала що забула його вдома. В ході встановлення особи за допомогою паспорта стало зрозуміло, що дана особа перебуває у стані алкогольного сп'яніння, оскільки були наявні характерний запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей, на підставі чого їй і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, проходити який вона відмовилась в присутності двох свідків.

Крім показань інспектора поліції ОСОБА_2 керування автомобілем саме ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудної камери фіксації, з якого видно, що автомобіль НОМЕР_1, під'їхав до парковки та коли поліцейський автомобіль під'їхав, то за кермом «Део» перебувала саме ОСОБА_1

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтвердив на відеозаписі знайомий ОСОБА_1 - власник автомобіля ОСОБА_5 та і сама апелянт зазначає про це в апеляційній скарзі.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, що для притягнення її до відповідальності необхідна безпосередня зупитнка транспортного засобу працівниками поліції не грунтується на вимогах діючого законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона була згодна пройти освідування тільки по приїзду батька, суд розцінює як спробу затягнути факт встановлення наявності в її организмі алкоголю, оскільки, як видно з відеозапису, батька вона викликала майже через годину після початку встановлення обставин справи. До цього моменту ОСОБА_1 заважала працівникам поліції спочатку встановити її особу, потім наявність у неї посвідчення водія. При цьому ОСОБА_1 навпаки не бажала, щоб її притягнення до відповідальності за керування без посвідчення водія стало відомо батькові.

ОСОБА_1, як видно з відеофіксації, під час конфлікту не була розгублена, вела себе зухвало, що вказує на те, що вона могла дати собі раду, крім того з нею був її знайомий, який має, зі слів останнього, 10 літній стаж керування транспортними засобами і який також міг її підтримати і проконтролювати захищеність її прав.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання особи, що подала апеляційну скаргу, про невідповідність призначеного стягнення вимогам ст. 33 КУпАП не знайшло свого підтвердження.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 30, 33 КУпАП з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак