Справа № 502/832/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, одружену, осіб на утриманні немає, працюючу на посаді бухгалтера КП «Приморське», інвалідність відсутня, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 04, якій розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

В матеріалах, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області, в ході перевірки КП «Приморське», головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, вказано, що 28.03.2016 року в м. с. Приморське Одеської області, бухгалтером КП «Приморське» ОСОБА_2, порушено законодавство про працю, оплату праці, за період з 01.01.2014 року по 28.03.2016 року, що засвідчено актом перевірки від 28.03.2016 року № 15-18-010/0182.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві встановлено:

-державна соціальна гарантія щодо дотримання розміру мінімальної заробітної плати при нарахуванні заробітної плати працівникам підприємства не забезпечується, що не відповідає вимогам статті 95 КЗпП. Так, працівникам підприємства ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та іншим працівникам у вересні - жовтні 2015 року нараховується мінімальна заробітна плата в розмірі - 1218 грн., замість з 01.09.2015 р. - 1378 грн., при цьому донарахування до нового розміру мінімальної заробітної плати з вересня 2015 року по теперішній час не здійснено, що є порушенням вимог статті 95 КЗпП України;

- в порушення вимог статті 107 КЗпП України щодо оплати за роботу у святкові і неробочі дні у подвійному розмірі або надання за бажанням працівника іншого дня відпочинку. На підставі табеля обліку використання робочого часу за жовтень 2015 року та представлених відомостей нарахування заробітної праці встановлено, що працівникам підприємства ОСОБА_6І, не проведена оплата праці за роботу у святковий та не робочий день, а саме: 14 жовтня 2015 р.; при перегляді штатних розписів встановлено, що останній раз посадові оклади працівникам підприємства підвищувались у грудні 2013 року та у листопаді 2015р. (копія штатного розпису додається). Підстави для нарахування та виплати індексації заробітної плати працівникам підприємства настали: директору ОСОБА_7 з травня 2014 по липень 2015 р., працівникам підприємства ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та іншим з травня 2014 по лютий 2016 р. Однак, в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. 95 КЗпП України, Закону України від 06.02.2003р. № 491-ІУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація заробітної плати у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003р. (із змінами та доповненнями) при нарахуванні заробітної плати працівникам в травні 2014 року по лютий 2016 р. не нараховувалася. Індексація заробітної плати відноситься до структури додаткової заробітної плати, тому недотримання чинного законодавства в частині проведення індексації свідчить про той факт, що заробітна плата в кооперативі нараховується не в повному обсязі;

- в порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата заробітної плати в підприємстві виплачується з порушенням строків. Так, виплата заробітної плати працівникам підприємства за січень 2016 року виплачена 29 лютого 2016 року, що підтверджено платіжною відомістю від 29.02.2016 р.; заробітна плата працівникам підприємства за першу половину березня 2016 р. взагалі не виплачена, що є порушенням вимог ч. 1 статті 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці»;

-в порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам підприємства за час щорічної відпустки виплачується пізніше, ніж за три дні до початку відпустки. Так, відповідно до наказу (розпорядження) від 01.11.2015 р.№13 бухгалтеру ОСОБА_2 надана щорічна відпустка тривалістю 28 кал. днів, проте заробітну плату за весь час щорічної відпустки отримала 20.12.2015 р., що підтверджено платіжною (відомістю № 21 від 20.12.2015 р.), що є порушенням вимог статті 21 Закону України «Про відпустки»;

-перевіркою виявлено факти порушення вимог ст. 116 КЗпП щодо виплати всіх СУМ, що належать працівникові від підприємства при звільненні, в день звільнення. Так, наказом від 30.09.15р № 11 звільнена ОСОБА_4 за п.1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) з 30.09.15р. належні при звільненні грошові кошти виплачені 13.10.2015р., що підтверджено (відомістю на виплату грошей №18 від 13.10.15р.). Наказом від 31.12.15 р. №15 звільнено ОСОБА_9 за п.1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) з 31.12.2015р. належні при звільненні грошові кошти виплачені 31.01.16р. що підтверджено (відомістю на виплату грошей №1 від 31.01.2016 р.) та ін. працівникам;

Правопорушник, ОСОБА_2, в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП визнав повністю та суду пояснила, що вона усі зауваження та порушення врахує та не буде більше допускати порушення Закону.

Окрім визнання своєї вини, факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 та її провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом № 15-18-010/0141 від 28.03.2016 року, про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП, (а. с. 4);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-18-010/0182 (а. с. 6);

Суд, вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали, вважає що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, доведена, та кваліфікує дії правопорушника, ОСОБА_2, за ст. 41 ч. 1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, не забезпечення достовірного бухгалтерського обліку та витрат на оплату праці в установленому порядку.

Обставиною що помякшує відповідальність, ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КпАП України суд визнає: щире розкаяння винної.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій,особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34,35,41 ч.1 , 268, 283, 284 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1