Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області Остапук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.185, ст.173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.185, ст.173 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 13 вересня 2016 року о 08 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки «Мерседес Е300», державний номерний знак НОМЕР_1, чим порушив п.2.9(а) ПДР України.

Крім того, 13 вересня 2016 року ОСОБА_2 о 08 год. 10 хв. біля будинку АДРЕСА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського під час виконання службових обов'язків, що виражалось у відмові припинити вчинення правопорушення у виді дрібного хуліганства та продовженні хуліганських дій.

Також, 13 вересня 2016 року о 08 год. 10 хв. поблизу будинку АДРЕСА_1 в громадському місці ОСОБА_2

__________________________________________________________________

Справа №560/1299/16 Суддя у І інстанції Ковтунович М.І.

Провадження №33/787/242/2016

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції Остапук В.І.

виражався нецензурними словами в адресу поліцейських, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги його пояснення та пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, натомість взяв до уваги пояснення свідків поліцейських ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що є зацікавленими в розгляді справи. Не погоджуючись з висновком лікаря щодо фіксації перебування його в стані алкогольного сп'яніння, вказує, що даний висновок не містить даних про те, на підставі яких лабораторних даних встановлено наявність алкогольного сп'яніння. Доводить, що стягнення відносно нього накладене з порушення вимог ч.2 ст.36 КУпАП, відповідно до якої стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким в його випадку є правопорушення за ст.185 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді адміністративного арешту. Просить постанову Кузнецовського міського суду від 13 жовтня 2016 року скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130, ст.185, ст.173 КУпАП підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, вина ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130, ст.185, ст.173 КУпАП, стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 №027125, серії АА №275772, серії АА275773. від 13 вересня 2016 року, в яких викладені обставини вчинення правопорушень; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 вересня 2016 року, який підтверджує перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, поясненнями ОСОБА_9, ОСОБА_10 від 13 вересня 2016 року, які також підтверджують перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, рапортами начальника СРПП ІВП ОСОБА_7, інспектора Варашського ВП Полюховича В.В., поясненнями ОСОБА_10, ОСОБА_9 від 13 вересня 2016 року, з яких вбачається вчинення ОСОБА_2 злісної непокори законній вимозі поліцейського під час виконання службових обов'язків та вчинення дрібного хуліганства.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130, ст.185, ст.173 КУпАП.

З пояснень свідка поліцейського ОСОБА_5 слідує, що він із напарником ОСОБА_6 прибули за повідомленням про те, що невідомий, перебуваючи у нетверезому стані, керує транспортним засобом, порушує громадський порядок, свариться із іншими громадянами. По прибутті на місце, назустріч автомобілю патрульних поліцейських рухався автомобілем ОСОБА_2, під'їхавши до автомобіля поліцейських впритул, зупинився. Ширина проїзду не дозволяла автомобілям розминутися. За кермом автомобіля марки «Мерседес» був особисто ОСОБА_2, із останім в автомобілі був іще один пасажир - чоловік, який говорив, що він є братом ОСОБА_2 ОСОБА_5 підійшов до водія ОСОБА_2, який відмовився надати документи та в якого були ознаки сп'яніння, тому поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп'яніння, від чого ОСОБА_2 відмовився. А тому, поліцейські, щоб зафіксувати такий факт залучили свідків. Після цього ОСОБА_2 почав сперечатися із поліцейськими, погрожував для них звільненням, фізичною розправою, поводився агресивно, нецензурно виражався. Коли в розмову вступив поліцейський ОСОБА_11, ОСОБА_2 став його хапати за одяг, намагався вдарити. Поліцейські неодноразово вимагали у ОСОБА_2 припинити порушувати громадський порядок, але він не реагував, тоді застосували кайданки і ОСОБА_2, у зв'язку із вчиненням злісної непокори законній вимозі поліцейського, був доставлений для огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичний заклад. Після висновку лікаря були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Очевидцем зазначених подій також був іще один поліцейський ОСОБА_12, який проживає у одному будинку і знає ОСОБА_2, та намагався останнього заспокоїти при вищеописаних подіях. При тому, ОСОБА_2 сказав ОСОБА_12, щоб ішов звідти і пригрозив йому. Також свідок пояснив, що ОСОБА_12 побоявся свідчити про обставини розглядуваної справи, так як, знаючи особу ОСОБА_2, побоюється за своє життя.

Аналогічні пояснення дав в суді першої інстанції також свідок поліцейський ОСОБА_6

Одночасно свідчення даних свідків підтверджуються також поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, з яких вбачається, що одразу на місці події ОСОБА_13 не заперечував того, що саме він керував автомобілем.

Судом першої інстанції підставно не взято до уваги покази ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, розцінивши їх, як такі, що дані з метою уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, та обґрунтовано мотиви такого рішення в постанові.

При винесенні вказаної постанови суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи, дано належну оцінку наявним в справі доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом розглянуто справу без з'ясування усіх обставин справи є необґрунтованим та не підтверджується жодними наявними в матеріалах справи доказами, не надано таких доказів і апелянтом під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.24 КУпАП адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту є найсуворішим стягненням.

З аналізу ч.1 ст.130, ст.185, ст.173 КУпАП вбачається, що такий вид стягнення як адміністративний арешт передбачено за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185, 173 КУпАП.

Однак, оскільки відповідно до норм ч.9 ст.294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено, то апеляційний суд не вправі змінити постанову суду першої інстанції від 13 жовтня 2016 року шляхом посилення виду стягнення та заміни його на більш суворе - адміністративний арешт.

З урахуванням наведеного та доводів апеляційної скарги підстав для скасування постанови суду не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області В.І. Остапук