Справа № 185/8285/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали інспектора СМП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інваліда ІІІ групи, не працює за станом здоровя, отримує виплати у звязку з втратою працездатності, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, дані про ІПН відсутні, -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

26.10.2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від інспектора СМП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №125952 серії АА, 05.10.2016 року о 10:15 годині гр. ОСОБА_1, знаходячись в приміщенні школи №15 м.Павлограда, висловлювався нецензурною лайкою в бік гр. ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання зявився, судові повідомив, що в нього з гр. ОСОБА_2 тривалі неприязні відносини, вона доводиться йому колишньою тещею. З дружиною в них не склались відносини, після припинення сімейних відносин його дружина проживає разом з ОСОБА_2 та їх молодшим сином. Старший син ОСОБА_3 проживає разом з ним, саме він займається його вихованням. 05.10.2016 року він дійсно перебував біля входу до школи, де навчається його син ОСОБА_3. Напередодні до школи приходила його колишня дружина та намагалась поспілкуватись з їх сином ОСОБА_3. Після їх зустрічі дитина розхвилювалась, була збуджена, плакала, син ОСОБА_3 побоюється за те, що мати ОСОБА_4 його забере до себе проживати. У звязку з чим, він, зустрівши 05.10.2016 року біля школи свою колишню дружину та тещу ОСОБА_2, попросив їх не травмувати сина. ОСОБА_2 стала до нього чіплятись, обзивати, а ОСОБА_4 зателефонувала та викликала психолога школи, повідомивши останнього, що він начебто їх не впускає до школи. При розмові з психологом школи він все розповів, і вони разом пішли до класу, де навчається син ОСОБА_3. Дитина відмовилась зустрічатись з матірю та кинувся до нього з плачем. Після чого приїхали поліцейські. 05.10.2016 року він не вчиняв хуліганських дій, хоча події відбувались біля школи. конфліктна ситуація, яка виникла між ним та ОСОБА_2 носила особистий характер у наслідок тривалих особистих неприязних стосунків між ними. Крім того, працівник поліції при складені порушив його права, не ознайомив з ними, не повідомив про складення протоколу про адміністративне правопорушення, не надав можливості ознайомитись з ним, не повідомив і про направлення до суду. В нього тривалі неприязні відносини з колишньою дружиною ОСОБА_4 та її матірю ОСОБА_2, які і стали підставою для складення адміністративного протоколу працівниками поліції, останні за будь-яких обставин намагаються зробити з нього «поганого» батька, притягнути до відповідальності та позбавити батьківських прав. У звязку з викладеним, наполягає на закритті провадження за матеріалами про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України. В підтвердження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, були надані письмові пояснення з доданими копіями письмових документів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 05.10.2016 року вона разом з дочкою ОСОБА_4 прийшли до школи №15 м.Павлограда. В цій школі навчається її онук ОСОБА_5 та онучка. Гр. ОСОБА_1 доводиться їй колишнім зятем, він постійно не надає можливості їй та ОСОБА_4 бачитись з ОСОБА_5. Онук проживає разом з ним. В той день вони змогли пройти до приміщення школи. Перебуваючи в приміщенні, коли діти колоною виходили зі столової разом з класним керівником, гр. ОСОБА_1 в присутності дітей, класного керівника, працівників школи став висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, поводив себе дуже агресивно. Подібна поведінка для ОСОБА_1 звичайна, він постійно при зустрічі з нею та дочкою намагається образити їх, висловлюється нецензурними висловами, запльовує одяг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що в школі №15 працює охоронцем, ОСОБА_1 знає тривалий час, останній на протязі його роботи приводить до школи свого сина. Гр. ОСОБА_2 доводиться ОСОБА_1 колишньою тещею. З тих пір як ОСОБА_2 з дочкою стала приходити до школи життя учбового закладу змінилось, між ОСОБА_1 та вказаними особами постійно відбуваються конфліктні ситуації, в яких жінки провокують ОСОБА_1 на сварки. 05.10.2016 року він вийшов на ганок школи та побачив там гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 з дочкою, вони втрьох спілкувались між собою, ніяких нецензурних висловів з боку ОСОБА_1 він не чув, більше на ганку школи він нікого не бачив. Чому була викликана поліція - йому невідомо. Що відбувалось в приміщенні школи, йому невідомо. Раніше надані покази поліції від надав під примусом психолога школи, яка винесла йому написані пояснення, які він підписав. Пізніше він склав іншу заяву на адресу суду, яку передав через ОСОБА_1, в якій виклав про відсутність нецензурних висловів з боку ОСОБА_1 05.10.2016 року в приміщенні школи.

В підтвердження винуватості гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КпАП України, надані наступні письмові докази:

- згідно клопотання адміністрації Павлоградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №15 від 22.09.2016 року, школа звертається до відділу освіти міської ради, до служби у справах дітей та відділу молодіжної превенції з проханням допомогти вирішити ситуацію щодо проблеми родини учня ІНФОРМАЦІЯ_5, батько якого ОСОБА_1 вчинив 08.09.2016 року великий скандал з класним керівником, постійно перебуває в школі з метою недопущення спілкування матері і дитини;

- згідно доповідної записки класного керівника ОСОБА_7 від 08.09.2016 року, після повідомлення 08.09.2016 року гр. ОСОБА_1 про приход матері ОСОБА_4 їх спільного сина ОСОБА_3 до школи, гр. ОСОБА_1 став кричати, висловлюватись нецензурно на адресу ОСОБА_4, звинувачуючи класного керівника у співучасті насильства над дитиною;

- згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 08.09.2016 року, при обстеженні умов проживання неповнолітнього ОСОБА_5 комісією у складі класного керівника, голови батьківського комітету, соціального педагога, - було встановлено, що дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_1, який забороняє спілкуватись дитині з матірю. Між батьками виникають постійні сварки, які впливають на розвиток ОСОБА_5;

- згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, 05.10.2016 року до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулась гр. ОСОБА_2 з заявою, згідно якої 05.10.2016 року приблизно о 10.15 годині гр. ОСОБА_1 у приміщенні школи №15, розташованої по вул. Димитрова, 2а м.Павлограда не давав бачитись з онуком ОСОБА_5, при цьому висловлювався нецензурною лайкою на її адресу;

- згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_2, 05.10.2016 року приблизно о 10.15 годині при відвідуванні онука ОСОБА_5 в школі №15 м.Павлограда на перерві вона побачилась з колишнім зятем ОСОБА_1, який поводив себе неадекватно, став кричати на неї, не пускати до приміщення школи, виловлювався на її адресу нецензурною лайкою при дітях та працівниках школи, на зауваження не реагував та продовжував знімати усіх на відеокамеру;

- згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_4, 05.10.2016 року приблизно о 10.15 годині при відвідуванні сина ОСОБА_5 в школі №15 м.Павлограда на перерві вона разом з матірю ОСОБА_2 зустріла колишнього чоловіка ОСОБА_1, який побачивши їх став поводити себе неадекватно, став кричати на них, не пускати до приміщення школи, виловлювався на її адресу та її матері ОСОБА_2 нецензурною лайкою. Всі дії ОСОБА_1 вчиняв при дітях та працівниках школи;

- згідно письмових пояснень ОСОБА_6, охоронця школи ЗОШ №15 м.Павлограда, 05.10.2016 року о 08.00 годині гр. ОСОБА_1 привів свого сина до школи та залишився чекати сина до завершення занять. Приблизно о 10.15 годині до школи прийшли його колишня дружина з матірю. Вийшовши на галас, біля входу до школи він побачив сварку між гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_2, в ході якої ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами в адресу останніх, поводив себе неадекватно, знімаючи усе на відеокамеру;

- згідно письмових пояснень ОСОБА_9, яка працює технічним працівником в ЗОШ №15 м.Павлограда, 05.10.2016 року вона знаходилась на робочому місці, приблизно о 10.00 годині вона побачила, як гр. ОСОБА_1 на сходах до шкоди кричав та висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини та тещі. Після чого були викликані працівники поліції. При опитуванні гр. ОСОБА_1 останній відмовився надавати пояснення стосовно інциденту та розписуватись.

В підтвердження свої невинуватості та матеріального стану гр. ОСОБА_1 були надані наступні письмові документи:

- згідно висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння №547 від 05.10.2016 року, у гр. ОСОБА_1 05.10.2016 року о 11.00 годині ознак спяніння не виявлено;

- згідно копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2013 року було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про визначення місця проживання дітей;

- згідно копії рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.08.2014 року було скасоване рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та відмовлено у задоволені вказаних позовних вимог;

- згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ спільної сумісної власності задоволений частково;

- згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2014 року ОСОБА_2 було визнано виною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України за завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8;

- згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_10 було визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України за завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_1;

- згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.03.2014 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ст. 125 ч.1 КК України було закрито у звязку з відмовою потерпілого ОСОБА_1 від обвинувачення;

- згідно характеристики вихованця секції «Бойовий гопак» ОСОБА_5, вихованням його займається батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_8, мати ОСОБА_4 за період навчання дитини в закладі не приходила, життям сина не цікавилась;

- згідно характеристики з місця проживання, ОСОБА_1 характеризується позитивно, займається вихованням сина ОСОБА_5;

- згідно акту відвідування сімї ОСОБА_1 від 19.12.2013 року, при обстеженні житлових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_5, останній при спробі матері ОСОБА_10 взяти сина на руки починав кричати та категорично відмовився йти до неї;

- згідно висновку дитячого лікаря-психіатра психо-неврологічного диспансерного відділення КЗ «Павлоградська міська лікарня №1» ДОР» від 13.02.2014 року, при огляді дитини ОСОБА_5 лікар встановив, що для гармонійного розвитку дитини потрібна повна сімя з дружніми відносинами, відрив дитини від батька може бути сильним психотравмуючим фактором, бажання жити з матірю малий не висловлював;

- згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 звільнений 07.12.2015 року з роботи за станом здоровя;

- згідно виписки з акту огляду МСЕК від 19.09.2016 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи;

- згідно виписки з виконавчого листа №185/1740 ОСОБА_1 з 11.11.2014 року сплачує аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_11, яка продовжує навчання;

- згідно довідки з місця роботи ОСОБА_1, з зарплати останнього стягувались з березня 2014 року по червень 2015 року аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_12 та повнолітньої дочки ОСОБА_13;

- згідно довідки з ФССНВПЗУ в м.Павлограді ОСОБА_1 перебуває на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді та отримав виплати за період з березня 2016 року по вересень 2016 року за винятком аліментів у сумі 13955.17 гривень.

Стаття 173 КпАП України передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП).

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст. 173 КпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв'язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Звичайно, словесне хуліганство не загрожує життю та здоров'ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижуючи рівень людського спілкування, завдає морального зиску суспільству, шкоду духовному самопочуттю людей, затьмарює настрій та ображає їх людську гідність, породжує зневажання етикою та мораллю.

До того ж, дії гр. ОСОБА_1 відбувались в учбовому закладі, де навчаються діти. Останні, бачачи конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та чуючи нецензурні вислови, можуть сприймати це за норму поведінки та в подальшому у спілкуванні з оточуючими поводити себе аналогічним чином, використовуючи нецензурну лексику, бо дорослі люди собі це дозволяють в їх присутності у школі, не реагуючи на зауваження інших.

Посилання гр. ОСОБА_1 на п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року є необґрунтованим, оскільки передбачає відповідальність за карані саме Кримінальним кодексом України правопорушення, розмежовуючи неприязні відносини між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим) та хуліганські дії. Ствердження ОСОБА_1 про те, що ніяких нецензурних слів на адресу ОСОБА_2 в ЗОШ №15 м.Павлограда він не висловлював були спростовані в судовому засіданні показами ОСОБА_2, та письмовими доказами, серед яких є письмові пояснення охоронця ОСОБА_6 та технічного працівника школи ОСОБА_9, які вказували саме на нецензурні вислови ОСОБА_1 під час конфлікту з ОСОБА_2 у школі та нерегування на зауваження. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовився від раніше наданих письмових пояснень поліції, вказуючи на вплив працівника школи та поліції, проте суду повідомив, що після того, як ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_14 стали ходити до школи та зустрічатись з ОСОБА_1, спокій та порядок у школі був порушений, оскільки між вказаними громадянами постійні конфліктні ситуації і 05.10.2016 року був аналогічний випадок. Будь-яких підстав оговорювати ОСОБА_1 у гр. ОСОБА_9 немає. Тому до показів ОСОБА_1 про відсутність будь-яких нецензурних висловів з його боку під час конфлікту 05.10.2016 року в бік ОСОБА_2 у школі та існування тривалий час неприязних відносин між ним та останньою, - суд відносить критично і не бере їх до уваги під час ухвалення рішення, вважаючи це способом захисту останнього та можливості уникнути притягнення до адміністративної відповідальності. Пояснення ОСОБА_1 щодо мети поліції шляхом складення відповідних матеріалів, зокрема і про притягнення до адміністративної відповідальності, позбавити його батьківських прав, сформувавши в суспільстві думку про нього як про «поганого» батька - були ним же спростовані наданими письмовими доказами, серед яких є численні процесуальні рішення (вироки, ухвали) про притягнення і гр. ОСОБА_2В.(бабусі ОСОБА_5) і ОСОБА_14 (матері ОСОБА_5) до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_1, який не працює, отримує виплати у звязку з втратою працездатності, на його утриманні є неповнолітні діти та повнолітня дочка, яка продовжує навчання та отримує аліменти на своє утримання, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності вимог ст. 34 КУпАП, обставиною, що помякшує провину гр. ОСОБА_1, є наявність на його утриманні неповнолітніх дітей.

У відповідності вимог ст. 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1, суд не встановив.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладені обставини, характер і наслідки вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу ОСОБА_1, який є інвалідом ІІІ групи, вчинив правопорушення вперше, суд вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 173 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

У відповідності вимог ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 173, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (пяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 (вісімдесят пять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275.60 гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник