Справа № 489/4879/16-п 21.11.2016 21.11.2016 21.11.2016
Номер провадження: 33/784/242/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Погорєлова Г.М., за участі секретаря Тимошенка О.С, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 розглянула апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, мешкає в АДРЕСА_1

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

15.09.2016 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії АП1 № 130854 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 15.09.2016 р., о 19 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в районі будинку № 100 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху ліворуч не впевнився в безпеці свого руху, внаслідок чого допустив бокове контактування з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався ліворуч в попутному напрямку. Внаслідок цього транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

Прийнявши рішення про закриття провадження у справі за відсутністю складу зазначеного правопорушення, суд вказав, що всі розглянуті докази, у тому числі схема місця дорожньо-транспортної пригоди із зафіксованим характером пошкоджень транспортних засобів та надані ОСОБА_3 фотознімки з місця пригоди, не містять беззаперечних відомостей про зміну водієм ОСОБА_1 напрямку руху транспортного засобу перед їх зіткненням.

Суд дійшов висновку про відсутність таких доказів, які б без сумніву дозволяли зробити висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 2.3.

__________________________________________________________________________________

провадження № 33/784/242/16 суддя у 1 інстанції Захарченко Д.В.

категорія: ст. 124 КУпАП суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_4

«б» Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови судді та направлення справи про адміністративне правопорушення на новий судовий розгляд. Зазначає, що постанова судді не відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Стверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки той, не впевнившись в безпеці свого руху, змінив напрямок руху автомобіля ліворуч, внаслідок чого допустив бокове зіткнення з автомобілем РУТА, який рухався ліворуч в попутному напрямку. Вказує, що внаслідок зіткнення транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

Зазначає, що обставини дорожньо-транспортної пригоди ретельно описані в протоколі про адміністративне правопорушення. Посилається, що інспектор патрульної поліції дійшов правильного висновку про те, що автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 змінив напрямок руху ліворуч. Вважає, що вказаний автомобіль лівим кликом переднього бамперу та переднім лівим крилом вдарив автомобіль РУТА в праве заднє крило. Ця обставина, на його думку, підтверджується фотознімками з місця пригоди.

Посилається, що в схемі ДТП чітко зазначено, що відстань від правого переднього колеса автомобіля ВАЗ до правого краю проїзної частини становить 5м. 39 см. Відстань від його правого заднього колеса до правого краю проїзної частини становить 5 м. 32 см. Таке розташування автомобіля свідчить про те, що автомобіль ВАЗ змінив напрямок руху ліворуч.

Також зазначає, що судом не враховано, що внаслідок правопорушення були поставлені під загрозу здоровя та життя пасажирів автомобіля, який є маршрутним таксі, а йому заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Вказує, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП судом неповно досліджені обставини дорожньо-транспортної пригоди через те, що суд відмовив в задоволенні його клопотання про допит як свідків інспекторів патрульної поліції та свідків з числа пасажирів в автомобілі Рута. Вважає, що це негативно вплинуло на повноту розгляду та обґрунтованість прийнятого рішення.

ОСОБА_1 в письмових запереченнях від 09.11.2016 року та від 17.11.2016 року на апеляційну скаргу, просить постанову судді залишити без змін. Наводить дані технічного паспорту вул. Космонавтів, згідно з якими ширина проїзної частини вулиці становить 9 м. Вважає, що, якщо врахувати ширину автомобіля РУТА, то вийде, що він на 0,56 м. знаходився на зустрічній полосі руху за лінією розмітки. На його думку, це свідчить, що саме водій автомобіля Рута порушив правила дорожнього руху: перетнув подвійну суцільну лінію, виїхав на зустрічну смугу під час обгону, а під час повернення в свій ряд не дотримався дистанції, внаслідок чого задів правим заднім крилом автомобіля Рута переднє ліве крило автомобіля ВАЗ.

Зазначає, що не підтверджуються жодними фактами твердження водія автомобіля РУТА про те, що автомобіль ВАЗ під його керуванням змінив напрямок руху ліворуч. Посилається, що, не визнаючи порушення правил дорожнього руху, зазначив про це одразу в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі схемою місця пригоди, відстань від правового переднього колеса автомобіля ВАЗ до правового краю проїзної частині становить не 5 м. 39 см., як зазначає ОСОБА_3, а 5 м. 29 см. Відстань від правого заднього колеса автомобіля ВАЗ до правого краю проїзної частини становить 5 м. 32 см. На його думку, таке розташування автомобіля ВАЗ свідчить не про зміну напрямку руху автомобіля ВАЗ ліворуч, як стверджує апелянт, а навпаки, про ухилення автомобіля ВАЗ праворуч з метою уникнення зіткнення транспортних засобів.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_5, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Основним аргументом апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_3 є твердження про те, що водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 змінив напрямок руху транспортного засобу ліворуч, не впевнившись в безпеці свого руху, внаслідок чого допустив сковзне бокове контактування з автомобілем Рута під його керуванням, який рухався ліворуч у попутному напрямку.

В судах першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 не визнав вину в порушенні вимог п.п. 10.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України. Категорично стверджував, що не змінював напрямок руху транспортного засобу ліворуч перед контактуванням транспортних засобів.

Пояснив, що 15.09.2016 р., приблизно о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по вул. Космонавтів в напрямку вул. Херсонське Шосе зі швидкістю приблизно 20-25 км/год. посередині проїзної частини. Автомобіль займав таке положення, оскільки по крайній правій смузі рухалися автомобілі, які готувалися здійснити поворот праворуч на вул. Херсонське шосе. В районі будинку № 100 по вул. Космонавтів з автомобілем під його керуванням допустив зіткнення автомобіль (маршрутне таксі), що рухався позаду нього у крайній лівій смузі та здійснював випередження його автомобіля. Внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм маршрутного таксі і сталося бокове сковзне контактування транспортних засобів. Зауважив, що повернув дещо праворуч рульове керування автомобілем через те, що маршрутне таксі проїздило повз його транспортний засіб з незначним боковим інтервалом.

ОСОБА_3 в апеляційному суді підтримав надані ним 15.09.2016 року безпосередньо на місці пригоди працівникові патрульної поліції письмові пояснення стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди. Не заперечує, що автомобіль Рута державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (маршрутне таксі) під його керуванням рухався зі швидкістю приблизно 40-45 км/год. Безпосередньо перед контактуванням транспортних засобів рухався у крайньому лівому ряду проїзної частини та здійснив маневр випередження автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку. Після цього приблизно через 30 сек. відчув поштовх в задню праву частину автомобіля Рута.

Зіставляючи характер пошкоджень на обох транспортних засобах, стверджує, що водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 змінив напрямок руху ліворуч та допустив бокове сковзне контактування з автомобілем Рута.

У дослідженій схемі дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2016 року зафіксована обстановка на місці пригоди, яка відбулася в районі будинку №100 по вул. Космонавтів.

Вказана схема містить відомості про взаємне розташування транспортних засобів після пригоди та характер їх пошкоджень. Зокрема, зафіксовано прямолінійний напрямок руху обох транспортних засобів в попутному напрямку. Відстань до правого краю проїзної частини становить: від правого переднього колеса автомобіля Рута - 7 м. 30 см., від його правого заднього колеса 7 м. 44 см.; від правого переднього колеса автомобіля ВАЗ - 5 м. 29 см., від його правого заднього колеса 5 м. 32 см. Таким чином, обидва транспортні засоби після пригоди зміщені своїми передніми частинами ближче до правового краю проїзної частини. Це зміщення у автомобіля Рута дещо більше, ніж у автомобіля ВАЗ. На обох транспортних засобах зафіксовано видимі (зовнішні) пошкодження лакофарбового покриття: на автомобілі Рута - на задньому правовому крилі, на автомобілі ВАЗ - на передньому лівому крилі. Виходячи із зазначених у схемі вимірів, боковий інтервал між транспортними засобами складає 42 см.

Апеляційний суд зауважує, що в апеляційній скарзі невірно відображена відстань від правого переднього колеса автомобіля ВАЗ до правового краю проїзної частини як 5 м. 39 см., тоді як згідно зі схемою вона становить 5 м. 29 см.

Однак, саме відстанню у 5 м. 39 см. від правого переднього колеса автомобіля ВАЗ до правого краю проїзної частини, та відстанню від його правого заднього колеса 5 м. 32 см. до правого краю проїзної частини, за яких передня частина автомобіля ВАЗ була б зміщеною дещо ліворуч, апелянт переважно й обґрунтовував свої доводи про зміну напрямку руху автомобіля ВАЗ ліворуч. Таким чином, його доводи в цій частині ґрунтуються на недійсних вихідних даних.

Надані ОСОБА_3 досліджені в судовому засіданні фотознімки з місця пригоди, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів та їх пошкодження, в цілому не суперечить даним, встановленим схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний за клопотанням ОСОБА_3 в апеляційному суді свідок ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та стаж роботи якого патрульним поліцейським на даний час складає менше 1 року, зазначив, що в обґрунтування свого висновку про зміну напрямку руху ліворуч водієм автомобіля ВАЗ перед контактуванням транспортних засобів ним покладено 2 обставини: рух автомобіля ВАЗ посередині проїзної частини та пояснення водія ОСОБА_3, який стверджував, що, рухаючись у крайньому лівому ряду, напрямку руху не змінював. При цьому, носило характер моделювання ситуації врахування характеру та місця розташування механічних пошкоджень на обох транспортних засобах.

Оглянувши схему місця пригоди, зазначив, що по вказаному в ній розташуванню транспортних засобів після їх контактування не можна визначити, чи мала місце зміна напрямку руху транспортними засобами до їх контактування.

Наведене вище свідчить про відсутність беззаперечних доказів на підтвердження зміни напрямку руху транспортного засобу ліворуч водієм ОСОБА_1 перед їх контактуванням. ОСОБА_1 цю обставину категорично спростовує. ОСОБА_3 про цю обставину стверджує, навівши в апеляційній скарзі невірні вихідні дані про розташування автомобіля ВАЗ на місці пригоди після контактування транспортних засобів, а в апеляційному суді на підставі моделювання ним ситуації.

Апеляційний суд, дослідивши схему місця пригоди, також зауважує про відсутність в ній необхідних вихідних даних, за якими визначено саме місце контактування транспортних засобів. Навіть визначена у схемі відстань - 1м 44 см. від осі заднього правового колеса автомобіля Рута до місця контактування транспортних засобів, є сумнівною з огляду на швидкість руху обох транспортних засобів, про яку зазначали обидва водії відповідно 40-45 км/год. та 20-25 км/год. Крім того, за поясненнями в суді водія ОСОБА_3 автомобіль Рута після контактування транспортних засобів до його зупинки проїхав приблизно 5-10 м.

Надані водієм ОСОБА_3 досліджені в суді фотознімки з місця пригоди щодо характеру та місця розташування пошкоджень на обох транспортних засобах є малоінформативними. А у схемі лише зазначено про пошкодження лакофарбового покриття на обох автомобілях. При цьому, місце їх розташування визначено недостатньо конкретно.

За такого, відсутня можливість застосування спеціальних знань для спростування або підтвердження доводів ОСОБА_1, який притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 62 ч. 3 Конституції України усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суд 1 інстанції в оскаржуваній постанові обґрунтовано послався на відсутність доказів, які б без сумніву дозволяли зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, що зазначені в протоколі, тобто, про порушення ним вимог п.п. 10.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вимога апеляційної скарги про направлення матеріалів на новий судовий розгляд суперечить видам рішень, які відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП вправі прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Є безпідставними твердження апелянта про неповноту судового розгляду, оскільки судом допитані обидва учасника дорожньо-транспортної пригоди, досліджені вказані вище докази. Протокол судового засідання не містить відомостей щодо заявлених ОСОБА_3 клопотань. Ним лише зазначалося, що можна викликати працівників поліції, які склали протокол. В суді апеляційної інстанції за його клопотанням допитано свідка ОСОБА_5

Питання про відшкодування шкоди виникає лише у разі доведення винуватості особи у вчиненні відповідного правопорушення. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неприйнятними.

Не є предметом судового розгляду твердження ОСОБА_1, викладені в двох його письмових запереченнях на апеляційну скаргу, стосовно порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3, оскільки розгляд проводиться лише відносно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вимог ст.ст. 256, 278, 280 КУпАП, і предмет судового розгляду обмежено лише обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. За такого, не є предметом розгляду твердження ОСОБА_3 про порушення ОСОБА_1 інших вимог правил дорожнього руху, які не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4