АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/696/16 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 6 місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 30.08.2016 року близько 11:45 години за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, в районі перехрестя з вул. Гоголя, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв крайню ліву смугу для руху в цьому напрямку, перед початком виконання маневру повороту не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем з автомобілем Mazda, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі для руху, чим порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР України , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2,17.10.2016 року, подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутнім у суді першої інстанції у зв'язку з тривалою хворобою та смертю родича.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, суд не врахував факт обгону на перехресті іншим водієм ОСОБА_3, що суперечить ПДР України. Також судом не враховано, що на перехресті відсутні розподільні смуги для учасників руху, та те, що в правій крайній смузі був припаркований ряд автомобілів вздовж пр. Д. Яворницького. Зазначає, що знаходження транспортного засобу у середній смузі, було обумовлено тим, що при зіткненні були прийняті міри для запобігання ДТП, і автомобіль був перестроєний у середню смугу руху.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2, підтримав клопотання про поновлення пропущеного строку, просив його задовольнити та розглянути апеляційну скаргу по суті. Підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, просив постанову судді скасувати провадження по справі відносно нього закрити за відсутності складу в його діях адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_3, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді першої інстанції вважав законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Вислухавши учасників дорожньо-транспортної події, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до того, що останній був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції, та у зв'язку із смертю свого дідуся ОСОБА_5 06.10.2016 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 067559 від 30.08.2016 року; схемою місця ДТП, підписаною учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП та локалізація цих пошкоджень; поясненнями ОСОБА_2, згідно яких останній рухаючись по пр. Д. Яворницького, в крайньому лівому ряду, ввімкнувши лівий поворот, намагався повернути на вул. Дзержинського, біля пам'ятника Гоголя, не встигнувши виконати маневр, зазнав зіткнення з автомобілем МАЗДА 121, який намагався його обігнати; поясненнями ОСОБА_3, згідно яких, останній рухався по пр. К. Маркса в крайньому лівій смузі, на перехресті побачив повертаючий автомобіль в ліво із другого ряду Шевроле Авео, перед самим перехрестям, він не побачив ніяких ознак для цього маневру (увімкнення показника повороту), після чого сталось зіткнення.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. ( п. 10.4 ПДР України).

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено положення транспортних засобів після зіткнення та відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається зі схемі місця ДТП, автомобіль Шевролет Авео під керуванням ОСОБА_2, знаходиться у середній смузі руху, та намагався здійснити маневр повороту ліворуч з середини перехрестя. А отже, ствердження останнього наданими ним в поясненнях стосовно того, що ОСОБА_2 рухався у крайній лівій смузі, не відповідають дійсності.

Посилання ОСОБА_2 апеляційній скарзі, стосовно того, що водій ОСОБА_3 здійснював обгін по зустрічній смузі, в матеріалах справи не знайшли свого підтвердження.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 10.1 та 10.4 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами строком на 6 місяців, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачаєтся, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 6 місяців - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко