АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7573/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/789/119/16 Доповідач - Подковський О.А.
Категорія - ч. 1 ст. 483 МКУ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Подковський О.А., з участю представника Тернопільської митниці ДФС - Созанського С.А., представника ОСОБА_2 - захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за порушення ним митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України,-

В С Т А Н О В И В.

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Городниця, Гусятинського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який є безпосереднім об'єктом правопорушення в сумі 169 217 (сто шістдесят дев'ять тисяч двісті сімнадцять) грн. 27 коп. в дохід держави з конфіскацією сідельного тягача Renault Premium 450, 2007 року випуску, шасі № НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 27 коп.

Згідно даної постанови, 14 листопада 2015 року громадянином України ОСОБА_2 через пункт пропуску, розташованому на митному кордоні України, «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, було ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар сідельний тягач Renault Premium 450, 2007 року випуску, шасі №VF624GPA000003313 (далі - товар). Як підставу для переміщення товару, ОСОБА_2, в пункті пропуску «Шегині-Медика» подав рахунок (invoice)№ 0151 від 10.11.2015 року, згідно з яким фактурна вартість товару становить 2300 євро (що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці, становить 56536 грн.), відправником вказано «M.VOS VOF 5334 LH Velddriel De Tweede Geerden 9 Netherlands), одержувачем вказано - TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область, Тернопільський район, с. Біла, вул. Бродівська-Бічна 15).

17 листопада 2015 року Тернопільською митницею ДФС завершено митне оформлення вказаного товару згідно митної декларації №403000010/2015/000657.

14 квітня 2016 року Тернопільською митницею ДФС отримано від митної служби Республіки Польща інформацію від 09.03.2016 року №450000-IMPW.7352.291.2016.2.RM та додану до нього митну декларацію №ECS/353010/00/014157/2015 від 12.11.2015 року, згідно якої фактурна вартість ввезеного ОСОБА_3 транспортного засобу становить 6800 євро (що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації (нарахування митних платежів) становить 169217,27 грн.), відправником є «NATANEK NOVA SPOLKA Z ORGANICZONA O SZYK 67, ОСОБА_4, одержувачем є GURSKYJ P.M. TERNOPILSKA ST.4/67 GUSYATYN.

Таким чином, громадянин України, ОСОБА_2 (паспорт громадянина України НЮ303063, виданий 26.03.2013 року Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області), вчинив протиправні дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, а саме подав рахунок (invoice)№ 0151 від 10.11.2015 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема неправдиві відомості про фактурну вартість товару. Зазначені дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 статті 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає, що лист митних органів Республіки Польща не може слугувати належним та допустимим доказом у справі, як такий, що не дозволяє вважати встановленим чи таким, що об'єктивно існують зазначені вище порушення щодо використання документів, що містять неправдиві дані, тому висновки суду з цього питання є неправомірними.

Прийнявши до провадження протокол про порушення митних правил №0071/40300/16 від 06.06.2016 р., суд першої інстанції не звернув увагу, що цей протокол не відповідає положенням ст. 256 КУпАП та ст. 494 МК України, оскільки складення зазначеного протоколу про порушення митних правил відбулося без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (та без належного попереднього виклику чи повідомлення про час та місце складання протоколу щодо неї), що позбавило його права дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, тобто здійснити дії спрямовані на свій захист, що є грубим порушенням вимог ст. 494, ст. 498 МК України (в матеріалах справи наявне повідомлення прибути до митного органу на 31.05.2016 року "для з'ясування питання щодо ввезення на митну територію України транспортного засобу", а не для складання протоколу про порушення митних правил; 06.06.2016 року складання протоколу про порушення митних правил з незрозумілих причин в порушення закону відбулося без його участі та без залучення понятих.)

Крім того, вважає, що його дії не можна розглядати як триваюче правопорушення в розумінні ст. 467 МК України, оскільки всі дії, які на думку митного органу охоплюються об'єктивною стороною вказаного правопорушення, були вчиненні ним в липні 2015 року та вичерпались одноразовим їх вчиненням.

Тому, на момент винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити, пояснення представника Тернопільської митниці ДФС, який заперечив проти апеляції та просить постанову суду залишити без змін, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод "Право на справедливий судовий розгляд", рішення Європейського суду у справі "Н. і Й. проти України" від 21 квітня 2011р. - рішення національних суддів мають бути аргументованими.

Так, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд виходив з того, що суб'єктом порушення митних правил є особа, яка безпосередньо вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 подав (а.с. 18) на митному кордоні в Республіці Польща вантажну митну декларацію, в якій зазначив, що отримувачем товару є ОСОБА_2, вартість сідельного тягача 6800 євро. В той же час, на українському кордоні подав інвойс №0151, з якого вбачається, що вартість того ж тягача 2300 євро, отримувачем товару вже є ТОВ "Сокіл-Захід".

Тобто, ОСОБА_2 на протязі незначного періоду часу поміняв документи, вказавши різних отримувачів та вартість сідельного тягача.

Тому твердження апелянта про те, що Він не знав, що саме в документах є безпідставним.

В зв'язку з цим, оскільки тягач було придбано саме ОСОБА_2, про що свідчить вказана ним інформація на польській митниці, Він не є перевізником.

Оскільки саме ОСОБА_2 подав неправдиві документи українським митникам про одержувача та вартість товару, його твердження про те, що Він не знав, що в них зазначено є безпідставним.

Його винність підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вантажними митними деклараціями, інвойсом №0151.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_2 був лише перевізником, спростовується як інвойсом, так і вантажною митною декларацією, згідно якої він виступав як одержувач товару, який і перевозив.

Крім того, захист визнав те, що ОСОБА_2 не був в жодних трудових відносинах з вказаним ТОВ "Сокіл-Захід".

Посилання захисту на порушення права на захист при складені протоколу перевірено і встановлено, що органи митниці діяли у відповідності до вимог закону, викликали ОСОБА_2 для дачі пояснень, однак Він скористався своїм конституційним правом і не був присутній та не давав пояснення.

Аналогічно Він скористався своїм правом не бути присутнім в апеляційній інстанції, хоча був належним чином повідомлений, направивши свого захисника, від якого поступило клопотання розглядати справу без його участі.

Доводи апелянта про те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України - не є триваючим, та що на момент винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 МК України розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 МК України, - не пізніще, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно з ч.3 ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних органів іноземних держав.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинене ОСОБА_2 правопорушення виявлено Тернопільською митницею ДФС в результаті проведення перевірки, в ході якої 14 квітня 2016 року органом доходів і зборів отримано лист-відповідь митних органів Республіки Польща від 09 березня 2016 року за № 450000-IMPW-7352-291/2016/2/RM та доданої до нього митної декларації № ECS/353010/00/014157/2015 від 12.11.2015 року, згідно якої справжня фактурна вартість ввезеного ОСОБА_2 транспортного засобу становить 6800 євро (що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації (нарахування митних платежів) становить 169217,27 грн.), відправником є «NATANEK NOVA SPOLKA Z ORGANICZONA O SZYK 67, Польща, одержувачем є GURSKYJ P.M. TERNOPILSKA ST.4/67 GUSYATYN.

Таким чином, згідно з вимогами ч. 2 ст. 467, ст. 491 МК України, строк накладення адміністративного стягнення слід рахувати з 14 квітня 2016 року, тобто дня отримання листа-відповіді митних органів Республіки Польщі, а отже на момент постановлення рішення судом першої інстанції 30 вересня 2016 року, такий не сплинув.

Будь-яких підстав, які могли б вплинути на правильність постановленого рішення суду першої інстанції, при перевірці його у апеляційному порядку не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, суд вірно визнав винним ОСОБА_2 та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог закону.

Тому, враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.467, 486, ст. 527, 529, 531 МК України, п.7 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2016 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.А. Подковський