Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Євстаф'єва Т. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Суддя апеляційного суду Житомирської області Євстаф'єва Т.А., за участю секретаря Скородинської Г.В., правопорушника ОСОБА_1, адвоката Загоруйка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Березівка Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 та області, не працюючого

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду, 15.08.2016 року о 01 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Героїв Базару, 47 в м. Житомирі в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить спірну постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування апеляції ОСОБА_1 стверджує, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначив, що спочатку керував автомобілем його знайомий ОСОБА_3, який, побачивши поліцейських, кинув кермо та перескочив на заднє сидіння автомобіля. А він, ОСОБА_1 змушений був пересісти за кермо автомобіля з метою запобігти зіткненню некерованого автомобіля з будь-якою перешкодою.

Вину в суді не визнавав, а просив допитати власника автомобіля ОСОБА_3, який в дійсності керував автомобілем, та свідка ОСОБА_4, яка перебувала в автомобілі, але суд його клопотання не задовольнив, а взяв за основу лише інформацію з протоколу поліцейських.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, його адвоката та пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Апеляційним судом надавалась можливість ОСОБА_1 надати докази, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Однак, доводи скаржника, які наведені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при досліджені обставин справи в суді апеляційної інстанції.

Так, покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були допитані апеляційним судом за клопотанням правопорушника та його захисника, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони різняться і спростовують одне одного. Також дані свідки не змогли пояснити суду на якому місці вони сиділи в салоні автомобіля і хто куди пересідав.

Разом з тим, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.08.2016 року серії АП1 № 933247 (а.с.2), який відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, та в якому відсутні заперечення ОСОБА_1 щодо вчиненого ним правопорушення.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи міститься результат перевірки особи на стан сп'яніння пристроєм «драгер» (а.с.1), а також акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), згідно яких в ОСОБА_1 виявлено 0,79 % проміле алкоголю.

Вказані результати підтвердили у відібраних письмових поясненнях (а.с.5-6) свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які за своїм змістом узгоджуються між собою.

Вказані свідки своїми підписами також засвідчили і протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

Вказані докази в своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1, який, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено у відповідності до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2016 року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: