АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/691/16 Головуючий у першій інстанції: Підберезний Г.А.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК України Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: представників Дніпропетровської митниці ДФС Козій І.М., Юркевич О.Ю., ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року в справі про порушення митних правил, якою

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кіровоградської області с.Тишківка, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винним за ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 97 385, 97 гривень з конфіскацією предметів правопорушення, а саме: транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодом № НОМЕР_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року в справі про порушення митних правил, ОСОБА_6 визнано винним за ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 97 385, 97 гривень з конфіскацією предметів правопорушення, а саме: транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодом № НОМЕР_1.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6, діючи на підставі довіреності від 20.02.2014 № НОМЕР_2 в інтересах громадянина України ОСОБА_8, перемістив через митний кордон України, пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» в зоні діяльності Ягодинської митниці Міндоходів транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодам № НОМЕР_1.

В якості підстави для переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 подав Ягодинській митниці Міндоходів наступні документи: акт прийму-передачі від 19.03.2014 № б/н; митну декларацію від 20.03.2014 в режимі «ІМ 40» типу ЕЕ № 110110000/2014/000727; митну декларацію для письмового декларування від 21.03.2014 № б/н, відповідно до яких вартість зазначеного транспортного засобу становить 6000, 00 Євро.

26.03.2014 до митного поста «Дніпропетровськ-транспортний» Дніпропетровської митниці Міндоходів ОСОБА_8 було подано митну декларацію та задекларовано вказаний вище транспортний засіб в режимі «ІМ 40» типу ДЕ за № 110110000/2014/000810 на підставі якої транспортний засіб оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг на митній території України.

До митного оформлення надавались документи: акт прийму-передачі від 19.03.2014 б/н, в якому зазначалось, що вартість транспортного засобу становить 6000 Євро; довіреність від 20.02.14 ВТТ № 266347, відповідно до якої від імені гр. ОСОБА_8 громадянину ОСОБА_6 доручено придбати будь-який транспортний засіб за будь-яку вартість, перегнати (транспортувати) до місця проживання громадянина ОСОБА_8

У процесі здійснення митної перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаного транспортного засобу, управлінням аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці ДФС перед Департаментом аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України листом від 14.09.2015 № 1342/8/04-50-26-06 ініційовано направлення запиту до митних органів Латвійської Республіки з метою перевірки автентичності документів, на підставі яких здійснено митне оформлення транспортних засобів.

18.12.2015 листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 15.12.2015 № 45818/7/99-99-26-03-03-17 на адресу Дніпропетровської митниці ДФС скеровано відповідь митних органів Латвійської Республіки разом із копіями документів на підставі яких здійснювалось митне оформлення та відправлення транспортних засобів з території Латвійської Республіки в Україну.

Здійснивши аналіз отриманих документів установлено, що фактична вартість транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодам № НОМЕР_1 переміщеного через митний кордон України становила 7000,00 Євро, (97 385, 97 грн., відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на 21.03.2014).

Вказані обставини підтверджуються копіями документів: рахунок-фактура від 11.03.2014 № 003, акту прийому-передачі від 11.03.2014 №б/н, підписаними між компанією «SIA «CENTIBA N»» в особі представника ОСОБА_10 (ОСОБА_10) та ТОВ «Атотранссервіс» в особі представника ОСОБА_6

На запит Дніпропетровської митниці ДФС від 21.03.2016 № 409/04-50-20-2 листом Волинської митниці ДФС від 20.04.2016 № 3532/03-70-20 було підтверджено, що 21.03.2014 при перетині митного кордону України ОСОБА_6 подавав документи на транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодами № НОМЕР_1, в т.ч. акт прийму-передачі від 19.03.2014 б/н, відповідно до якого вартість транспортного засобу становить 6000,00 Євро.

Таким чином, ОСОБА_6, перемістив транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter» з VIN-кодами № НОМЕР_1, вартістю 97 385,97 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів: акт прийму-передачі від 19.03.2014 № б/н та митну декларацію для письмового декларування від 21.03.2014 № б/н, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості вищезазначеного товару, чим вчинив порушення митних правил передбачене ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6, 11.10.2016 року подав апеляційну скаргу, тобто з порушенням десятиденного строку на подачу апеляційної скарги, передбаченого ст. 294 КУпАП. В апеляційній скарзі представник просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі відносно ОСОБА_6 у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Крім того в апеляційній скарзі представник просить поновити строк на оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення прокушеного строку представник вказує, що ОСОБА_6 до суду не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи в суді, останній не отримував ніяких листів, повісток чи СМС про слухання справи. Просив звернути увагу, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження як відправлення виклику так і отримання ОСОБА_6 вказаної інформації.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги представник вважає, що постанова суду є незаконною. Вказує, що ОСОБА_6 неправдивих відомостей не зазначав, а вказав дані, які були зафіксовані в документах і надані йому продавцем автомобілю. Вважає, що якщо у митниці виникло питання щодо ціни договору товару, то митниця повинна вирішувати це питання з компанією «SIA «CENTIBA N», яка є продавцем товару. В зв'язку з чим вважає, що він подав правдиві документи у зв'язку з чим у його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

На думку представника судом було порушено вимоги ст. 467 МК України та ст. 38 КУпАП, та безпідставно було накладено адміністративне стягнення.

Представник зазначає, що митницею тривалий час не було складено протокол про адміністративне правопорушення, та тривалий час протокол з матеріалом не направлявся до суду з незрозумілих причин.

Також представник звертає увагу, що судом було розглянуто справу з порушенням строку, передбаченого ст. 277 КУпАП.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_7, який підтримав в повному обсязі апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представників Дніпропетровської митниці ДФС, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення підлягає задоволенню, сама апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, так як в матеріалах справи відсутні будь які дані про повідомлення вказаної особи про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, докази того, що ним було отримано повідомлення, відсутні.

У відповідності до ст.531 МК України однією з підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є, зокрема, необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

В свою чергу, згідно положень ч.1 ст.486 МК України (2012 року) завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням, а у відповідності до ст.489 МК України (2012 року) при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дані норми перекликаються з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду, допущеної судом першої інстанції.

При провадженні в справі щодо ОСОБА_6 митним органом була допущена істотна неповнота, яка перешкодила всебічному та об'єктивному розгляду справи, і яка залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Так ОСОБА_6 ставиться в вину переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органові як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення вартості товару, а самез приховуванням від митного контролю шляхом подання документів: акт прийму-передачі від 19.03.2014 № б/н та митну декларацію для письмового декларування від 21.03.2014 № б/н.

Як доказ того, факту, що надані документи ОСОБА_6 містять неправдиві відомості, митним органом надана відповідь митних органів Латвійської Республіки разом з копіями документів, на підставі яких здійснювалося митне оформлення та відправлення транспортних засобів з території Латвійської Республіки в Україну.

Так із наданих документів, які містяться в матеріалах адміністративної справи (а.с.23-36) вбачається, що в них наявна: оригінал - пояснення члена правління підприємства «SIA «CENTIBA N» ОСОБА_9 (а.с.24) яка як представник підприємця - продавця транспортних засобів, підтвердила, що в ході переговорів з ООО «Автотранссервиз» було досягнуто згоди про продаж вказаному підприємству, представником якого виступав ОСОБА_6, двох мікроавтобусів в тому числі і з VIN-кодом № НОМЕР_1 за 21 000 євро.

При цьому з вказаного листа вбачається що покупець за вказані два мікроавтобуса 19 лютого 2014 року перерахував на рахунок в банку «SIA «CENTIBA N» саме 21 000 євро, що підтвердив копією платіжного доручення (а.с.27).

В той же час, разом з вказаною інформацією, були надані копії рахунок фактури (а.с.29, 34) про сплату продавцю за вказані мікроавтобуси за кожен окремо по 7 000 євро, при цьому зроблено це було за мікроавтобус з VIN-кодом № НОМЕР_1 - 11 березня 2014 року.

Отже з аналізу інформації, наданою митними органами Латвійської Республіки вбачається, що вказані дані, які стосуються вартості автомобіля з VIN-кодом № НОМЕР_1, містять протиріччя, оскільки відповідно до оригіналу пояснень члена правління підприємства «SIA «CENTIBA N» ОСОБА_9, вартість автомобілів складала 21 000 євро, отже кожен по 10,5 тисяч євро і підприємство отримало кошти у вказаній сумі 19.02.2014 року, що підтверджується копією платіжного доручення та мається зовсім інша інформація, а саме копія рахунок-фактури за автомобіль, який ставиться в вину правопорушнику, на суму 7 000 євро, які були перераховані продавцю 11 березня 2014 року.

Отже чому митний орган України надав перевагу саме копії рахунку від 11.03.2014 року, а не оригіналу пояснення представника члена правління підприємства «SIA «CENTIBA N» ОСОБА_9, не зрозуміло. В судовому засіданні представники митниці пояснити вказаного факту також не змогли.

З матеріалів справи також вбачається, що жодної перевірки на предмет встановлення правдивості чи неправдивості відомостей щодо вартості товару, зазначених у поданому митному органу пакеті документів, митним органом не проводилось.

В суді апеляційної інстанції представники митниці пояснили, що не здійснювали будь-який дій з метою усунення протиріч, наявних в матеріалах які надійшли з Латвійської Республіки, оскільки це займає багато часу.

Однак ця обставина не є переконливою, митний орган перед складенням протоколу повинен був усунути вказані недоліки, оскільки вказані обставини є істотними для правильного прийняття рішення по справі. З матеріалів справи не зрозуміло взагалі за яку суму був придбаний вказаний автомобіль.

Отже матеріали справи містять недоліки, які перешкоджають всебічному та об'єктивному розгляду справи, а постанова судді ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи.

Крім того, слід відмітити, що документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи на які посилається митний орган як на доказ, а саме акт наданий начеб-то ОСОБА_6 (а.с.39) від 19.03.2014 року та акт наданий з інформацією, яка надійшла з Латвійської Республіки, наявні лише в копіях, а не оригіналах та не місять перекладу, що позбавляє суд здійснити їх оцінку щодо належності та допустимості в якості доказів. Оригінал митної декларації для письмового декларування наданої ОСОБА_6 при перетині кордону, також відсутній. В матеріалах даної справи, міститься переклад митної декларації (а.с.38), що не стосується факту, який ставиться в вину правопорушнику.

Допущена неповнота митними органами при зборі доказів провини правопорушення, залишилася поза увагою суду, вказані недоліки судом першої інстанції не були виправлені, в результаті чого було постановлено судове рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, судом першої інстанції при притягненні ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності залишилися поза увагою наступні факти.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних і суб'єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

За диспозицією ч. 1ст. 483 МК України,переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Аналіз, наявних в матеріалах адміністративної справи доказів, свідчить про недоведеність того факту що ОСОБА_6, надаючи при перетині кордону акт прийому-передачі та митну декларацію для письмового декларування, знав про недостовірність інформації щодо вартості автомобілю, який ним перевозився.

Ні з протоколу про порушення митних правил № 0025/110000014/16, ні з будь-яких інших доказів, не підтверджується, що ОСОБА_6 було відомо про недостовірність інформації щодо вартості товару.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, вирішує питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги процесуального закону судом першої інстанції не були дотримані та виконані в повному обсязі, оскільки поза увагою районного суду залишився факт наявності істотних протирічь між викладеними в складеному відносно ОСОБА_6 протоколі про порушення митних правил відомостями та даними, які слідують з наявних в матеріалах справи документів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2015 року на адресу Державної фіскальної служби України надійшло звернення з митниці Литовської Республіки, разом з копіями відповідних документів, в якому даний митний орган, у зв'язку з проведенням перевірки за незакінченою митною процедурою на підставі експортної декларації № 14LTKR2000EK00BD07 від 05 лютого 2014 року, просить надати інформацію, яка б підтверджувала факт декларування в митних органах України автомобілю марки Mercedes VIN № НОМЕР_3.

За результатами опрацювання Департаментом аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України вищезазначеного звернення отримані з митного органу Литовської республіки документи 07 серпня 2015 року за вихідним № 7/99-99-26-03-03-17 були надіслані на адресу Дніпропетровської митниці ДФС для проведення відповідної перевірки.

Дніпропетровською митницею ДФС дані документи із вказівкою проведення перевірки отримані 18 грудня 2015 року за вхідним № 2535/8/3-03, що вбачається із супровідного листа (а.с. 22).

Разом з тим, з протоколу про порушення митних правил, складеному 04 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 483 МК України, слідує, що підставою проведення Дніпропетровською митницею ДФС обставин ввезення ним на митну територію України транспортного засобу, став лист з Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України, який Дніпропетровською митницею ДФС був отриманий 18 грудня 2015 року.

Факт наявності в протоколі вищевикладених розбіжностей з документами, які містяться в матеріалах справи, виключав можливість прийняття даного протоколу до розгляду, оскільки встановлення моменту початку проведення митним органом перевірки ввезення на митну територію України товару має істотне значення для правильного вирішення справи, в тому числі, для з'ясування питання можливості накладення на правопорушника адміністративного стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 467 МК України.

Всім вищевикладеним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки, тоді як виправити недолік складеного відносно ОСОБА_6 протоколу про порушення митних правил та усунути розбіжності щодо вартості товару, на стадії апеляційного розгляду неможливо.

Доводи представника щодо порушення судом при винесенні судового рішення строків, передбачених для притягнення особи до відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст.467 МК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_6, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року щодо ОСОБА_6, задовольнити та поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, задовольнити частково.

Скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 97 385, 97 гривень та конфіскації предмету порушення митних правил.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_6, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун