Справа № 163/2671/16-п
Провадження № 3/163/1790/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши, направлені Луцьким прикордонним загоном Північного регіонального управління ДПС України, матеріали справи за протоколом №164 від 26.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-18 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по

вул. Воїнів - Інтернаціоналістів, 15, в м.Любомль Волинської області, інспектора прикордонної служби 1-ї категорії майстра відділу прикордонної служби

впс «Рівне» І категорії, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №403223, виданий

Шацьким РВ УМВС України у Волинській області

26.05.1998 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, виконуючи наказ на охорону державного кордону України з 09:00 до 21:00 23.08.2016 року на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне», в прикордонному наряді «Перевірка документів», в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ягодин», не виконав належним чином покладені на нього службові обовязки, що виразилось в прикордонному оформленні 23.08.2016 року о 14:30 год. громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо якого ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 13.08.2016 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, чим порушив вимоги п.20 ст.5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015 року, та п.1 ст.7 Закону України «Про прикордонний контроль», та вчинив правопорушення, передбачене ст.172-18 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді факт не виконання доручення уповноважених державних органів відносно громадянина ОСОБА_2, якого тимчасово обмежено у праві виїзду з України, визнав повністю та пояснив, що під час здійснення прикордонного контролю «на виїзд з України», у зв'язку з великим пасажиропотоком та значним навантаженням він не помітив спрацювання оперативної бази даних БД 1.2 «Особи, яким заборонено виїзд з України», щодо громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в списку осіб був зазначений під №17. З даним громадянином раніше знайомий не був, будь - якого сприяння в перетині ДК України йому не надавав і винагороди від останнього не отримував. У вчиненому щиро розкаявся та вказав, що дане правопорушення він допустив через власну неуважність, просив суд провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП, про що надав відповідне клопотання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП.

Згідно диспозиції ст.172-18 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає у випадку допущення порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

З матеріалів справи, а саме, копії рапорту про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів ВПС «Рівне» за час несення служби зміною: з 09:01 23.08.2016 року до 21:00 23.08.2016 року та копії іменного списку персоналу 2 зміни прикордонних нарядів впс «Рівне» «23» серпня 2016 року встановлено, що ОСОБА_1 з 09:00 до 21:00 23.08.2016 року виконував наказ на охорону державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне», в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ягодин», в прикордонному наряді «Перевірка документів» на «виїзд» з України.

Пунктом 1 статті 7 Закону України «Про прикордонний контроль» регламентовано, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

Відповідно до п.20 ст.5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015 року, під час виконання завдань прикордонний наряд з перевірки документів зобовязаний: виявляти осіб, яким заборонено в'їзд в Україну або стосовно яких є доручення уповноважених органів державної влади.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вищенаведених положень та правил несення прикордонної служби, окрім його особистого зізнання в суді, доводиться дослідженими судом письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №164 від 26.10.2016 року; копією висновку службового розслідування з метою встановленння причин та обставин можливого невиконання доручення уповноважених державних органів стосовно громадянина України, якому тимчасово заборонено виїзд з України, затвердженого т.в.о. начальника Луцького прикордонного загону ОСОБА_3 від 12.10.2016 року; копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.10.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що останній давав в суді; копією рапорта начальника реєстраційної та паспортної роботи відділу прикордонного контролю ОСОБА_4 від 12.09.2016 року; витягом з бази даних ПТК АПК «Гарт-1/П» пункту пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» впс «Рівне».

Таким чином, наведеними доказами в повному обсязі доводиться наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ст.172-18 КУпАП, та розглядаючи клопотання останнього про звільнення його від відповідальності за малозначимістю вчиненого, слід врахувати наступне.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності та у вчиненому щиро розкаявся. Правопорушення скоєне ним з необережності та причиною цього стала його власна необачність.

Як вбачається з службової характеристики від 10.10.2016 року, ОСОБА_1 за час проходження військової служби з 1997 року характеризується виключно з позитивної сторони, та, як слідує з копії службової картки, неодноразово заохочувався за сумлінне виконання службових обовязків.

Крім цього, на утриманні ОСОБА_1 перебуває його дружина ОСОБА_5, яка ніде не працює, та двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про їх народження.

Зазначені обставини в своїй сукупності суд розцінює як такі, що значно пом'якшують відповідальність правопорушника, а будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останнього, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З врахуванням необережної форми вини ОСОБА_1 та інших вищенаведених обставини, вважаю за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Оскільки стягнення на правопорушника не накладається, тому й відсутні підстави для стягнення з нього судового збору, згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 22, 221, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП, та обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі за ст.172-18 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6