АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/676/16 Головуючий у І-й інстанції - Пономаренко І.П.
Справа № 194/682/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, згідно матеріалів справи проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 03 червня 2016 року, об 22 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_2 керував мопедом Хонда Діо по вул. Перемоги, 15 в м. Тернівка Дніпропетровської області, на вимогу поліцейського про зупинку, яка подавалась за допомогою освітлюваного жезла та свистка, не зупинився, продовжив подальший рух, від підпису в протоколі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 03 жовтня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що жодних повідомлень не отримував, в судове засідання не міг з'явитись, оскільки знаходився в лікарні в період з 24.06.2016 року по 07.07.2016 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 13037, що знаходився у відділенні профпатології КУ «ДОКБМ»

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначає, що про існування постанови про притягнення його до ст. 122-2 КУпАП, він дізнався випадково. Вказує на те, що при складанні протоколу свідків події не було. Вказує на те, що 01.07.2016 року було винесено ще одну постанову про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Дана постанова не оскаржена, оскільки по обіді того дня, коли його зупинила поліція, він дійсно випив пива. Тобто фактично погодився із своєю виною за скоєння правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що свідки події, є зацікавленими особами.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, підтримали клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови судді першої інстанції, просили його задовольнити та розглянути апеляційну скаргу по суті, підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови дійшов наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2 яка зводиться до його відсутності в суді першої під час розгляду справи, та відсутністю даних про своєчасне отримання копії постанови судді, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 503535 від 03 червня 2016 року, рапортом інспектора ПП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4, із якого слідує, що ним 03.06.2016 року об 22-00 год. під час несення служби було подано вимогу про зупинку за допомогою освітлюваного жезла та свистка, водію мопеда Хонда Діо, однак водій спочатку зменшив швидкість, як для зупинки, а потім збільшив і поїхав далі. Прийнятими заходами водія було зупинено на перехресті вул. Жовтнева та Степова. Водієм виявився ОСОБА_2 Дані обставини узгоджуються і з письмовими поясненнями ОСОБА_2 наявними в матеріалах справи, де він також зазначав, що вимогу інспектора про зупинку він проігнорував, та продовжив рух, через деякий час його наздогнали. Перед тим як їхати випив 1 л. пива.

Також, в судовому засіданні апеляційної інстанції на клопотання сторони захисту були оглянуті матеріали адміністративної справи №194/683/16-п ( провадження №3/194/263/16) відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, де винесено постанову суддею Тернівського міського суду Дніпропетровської області 01 липня 2016 року, якою останнього визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 3400грн. В даних матеріалах справи, зокрема оглянуті рапорт інспектора Костюченко І.С. та письмові пояснення ОСОБА_2, які ідентичні вищезазначеним.

Вказані обставини і факти спростовують ствердження ОСОБА_2 , що він не помітив при перетинанні вул. Перемоги, 15 знаки поліції зупинити рух, і апеляційний суд відноситься до них критично та, вважає їх способом уникнути відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, на те, що свідки ОСОБА_5, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення мають можливий тісний зв'язок з співробітниками правоохоронних органів і наявність їх певної залежності від поліції, не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи, і таких доказів стороною в апеляційній інстанції не надано. І окрім того, їх свідчення відносяться до обставин адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не до обставин даної справи.

Під час перегляду постанови судді першої інстанції, ОСОБА_2, змінив вимоги апеляційної скарги, вину визнав в повному обсязі, щиро каявся, просив змінити позбавлення права керування строком на 6 місяців на менш суворе адміністративне стягнення.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а саме у невиконанні ОСОБА_2 вимог поліцейського про зупинку.

Щодо зміни постанови суду в частині накладення стягнення на штраф, то суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2, наявність посвідчення водія, вчинення правопорушення вперше. Застосовані до ОСОБА_2 суддею першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, вважаю є обґрунтованими та в повній мірі таке стягнення буде сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції.

На підставі наведеного, приходжу до висновку, що при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування або зміни постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити та поновити йому строк на оскарження постанови судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2016 року якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Кононенко О.М.