Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
10.11.2016 Справа №: 368/1137/16-п
Провадження № 3/368/321/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

Секретар - Широкоступ К.М.

суддя Кагарлицького районного суду Київського області Закаблук О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/1137/16 п, провадження № 3/368/281/16 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

23.09.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал, справа № 368/1137/16 п, провадження № 368/321/16, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23.09.2016 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 18).

Слухання справи було призначено на 27.10.2016 року.

27.10.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява ОСОБА_1, в якій він зазначив, що йому стало відомо тільки з судової повістки про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просить суд надати йому адміністративну справу для ознайомлення, та просив надати йому термін в 10 діб для захисту своїх інтересів, в зв»язку з чим слухання справи було відкладено на 10.11.2016 року.

В судове засідання, яке відбулося 10.11.2016 року, ОСОБА_1 не з»явився, проте, ним особисто в канцелярію суду подано власноручно написану заяву, в якій він просить перенести розгляд адміністративної справи на пізніший термін в зв»язку з тим, що він буде знаходитися у відрядженні в м. Одеса з 08.11.2016 року.

До своєї заяви ОСОБА_1 додав:

- копію договору № 01 08/16 про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий дім «Зернотрейд»;

- лист відміток про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця постійної роботи в кількості 2 шт.;

- посвідчення про відрядження, яке видане на ім»я ОСОБА_1, та яке видане ТОВ Торговий дім «Зернотрейд»;

- пояснення П»ятосин ОСОБА_3;

- пояснення ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду наступне:

Є лікарем хірургом Кагарлицької ЦРЛ.

В ніч з 19.08.2016 року на 20.08.2016 року він виконував обов»язки чергового лікаря по Кагарлицькій ЦРЛ.

Близько опівночі 19.08.2016 року до приймального відділення був доставлений ОСОБА_1 в супроводі трьох працівників поліції, які зазначили, що необхідно освідувати ОСОБА_1 на предмет перебування його в стані алкогольного сп»яніння.

Зазначив при цьому, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами в сторону працівників поліції, вів себе з ними зухвало.

Він запропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп»яніння шляхом дихання в спеціальний апарат, проте, ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого він запропонував ОСОБА_1 здати кров, щоб потім здійснити аналіз на вміст в ній алкоголю, проте, ОСОБА_1 знову категорично відмовився, причому, почав ображати його та інших медичних працівників, які перебували в кабінеті Кагарлицької ЦРЛ, нецензурними словами.

Зглядаючись на таку неприпустиму поведінку ОСОБА_1, який, на його думку перебував в стані сильного алкогольного сп»яніння, що виражалося в об»єктивних ознаках, а саме, - сильний запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння очей, порушення ходи, ним було складено висновок № 80 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де ним було зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, о 00 год. 00 хв. 19.08.2016 року перебував в стані сильного алкогольного сп»яніння.

Далі, він запропонував ОСОБА_1 ознайомитися з даним актом, проте, ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп»яніння, не погодився з результатами висновку та продовжував ображати присутніх в приміщенні.

На запитання суду свідок підтвердив, що в установленому законом порядку стан алкогольного сп»яніння у ОСОБА_1 не було встановлено, проте, він написав в протоколі, що ОСОБА_1 був в стані сильного алкогольного сп»яніння тому, що він так вважав, зглядаючись з зовнішніх проявів, - запах алкоголю з порожнини рота, пожвавлена міміка, агресивний стан, тощо.

Суд, вислухавши свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Перш за все суд обґрунтовує свою позицію щодо проведення даного судового засідання у відсутності особи, відносно якої складено адміністративний матеріал, - у відсутності ОСОБА_1

Первинно, даний адміністративний матеріал надійшов до суду 22.08.2016 року від Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, ( титульна сторінка адміністративного матеріалу, а.с. 12).

22.08.2016 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даного адміністративного матеріалу був визначений суддя Кагарлицького районного суду Кириченко В.І., ( а.с., 13).

08.09.2016 року суддею Кагарлицького районного суду Кириченком В.І. винесено постанову, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 2 КУпАП направлено на доопрацювання до Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області, ( а.с., 14).

Підставою для направлення матеріалів на доопрацювання, на думку суду судді Кириченка В.І. послугувало те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як недостатньо матеріалів для розгляду, так як мається ксерокопія пояснень правопорушника, яка не посвідчена особою, яка оглядала та не зрозуміло де зберігаються оригінали пояснень.

Не оспорюючи підстави, вказані суддею Кириченком В.І. для повернення адміністративного матеріалу, так як це не відноситься до компетенції суду першої інстанції, хоча, на думку суду, що на даний час розглядає адміністративний матеріал, вони є сумнівними, слід зазначити на неправомірне направлення суддею адміністративного матеріалу не до того органу, який направив адміністративний матеріал, - до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, а до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, на думку суду є затягуванням процесу розгляду адміністративного матеріалу внаслідок перенаправлення матеріалу з неналежного органу на належний, зокрема, настання наслідків, які передбачені положенням ст. 38 КУпАП, - закриття провадження в силу не можливості притягнення до адміністративної відповідальності, та, відповідно, не накладення адміністративного стягнення в зв»язку з пропущенням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

23.09.2016 року вищевказаний адміністративний матеріал надійшов на адресу Кагарлицького районного суду, ( а.с., 18).

Слухання справи було призначено на 27.10.2016 року, проте, слухання справи було відкладено на 10.11.2016 року на підставі письмової заяви ОСОБА_1 про відкладення слухання справи та надання йому терміну на підготовку до слухання справи.

Слід визнати дії ОСОБА_1, які мали місце 10.11.2016 року, як зловживання його процесуальними правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, та, відповідно, визнати його неявку в судове засідання 10.11.2016 року неповажною з огляду на наступне.

Дійсно, згідно ст. 268 КУпАП особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративні правопорушення мають право:

- знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

- при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172 4 172 9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185 - 1, статтями 185 - 7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обовязковою.

Слід зазначити, що особа, яка притягається до відповідальності має визначені цією статтею права. Ці права ні в якому разі не можуть бути обмежені.

Особа має право знайомитися з матеріалами справи. Особа повинна знати, за які конкретно дії її притягають до відповідальності. Ознайомившись з матеріалами справи, особа має право давати пояснення щодо викладених у матеріалах обставин. Також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, як людина, що безпосередньо брала участь у досліджуваному діянні, має будь-які відомості про нього, користується правом надавати докази. Не завжди показання протоколюються, фіксуються у вигляді пояснень, вони можуть сприйматися, репродукуватися і в усній формі. Задля доказування своєї невинуватості або приведення обставин, що помякшують вину, особа має право заявляти клопотання про виклик і допит свідків, про призначення експертизи, про видачу довідок та інших документів. Однак разом із цим притягнутий до відповідальності не зобовязаний доводити свою невинуватість, хоча і має на це право.

Зглядаючись на вищевказане положення, ОСОБА_1 27.10.2016 року ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить його письмова розписка від 27.10.2016 року, йому було надано достатній, на думку суду термін, - 14 днів для підготовки до слухання справи, для надання до суду інших доказів його невинуватості, що ОСОБА_5 зроблено не було.

Звісно, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, має право на захист.

Це проявляється у можливості користуватися послугами адвоката або іншого фахівця у галузі права, який має право на надання юридичної допомоги.

Знову ж таки суд вважає, що ОСОБА_1 мав об»єктивну можливість укласти угоду про представництво його захист інтересів в судовому засіданні професійним адвокатом, захисником, проте, даним правом ОСОБА_1 не скористався, проте, не з вини суду, причому, суд вважає, що при умові укладання угоди між ОСОБА_1 та захисником він мав повне право не бути присутнім в судовому засіданні, так як його присутність у засіданні при розгляді адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов»язковою.

По-третє, особа має право оскаржити постанову у справі. Оскарження дій органів (посадових осіб) і рішень у справі про адміністративне правопорушення - одна з найбільш важливих гарантій захисту прав особи, як тієї, що притягається до відповідальності, так і потерпілого. Це є засіб забезпечення законності та підстава для перевірки обгрунтованості прийнятих у справі постанови. Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регулюється главою 24 КпАП.

Відповідно, у разі незгоди ОСОБА_1 з винесеною даною постановою він має право оскаржити її в апеляційному порядку, проте, в установленому законом термін, який зазначено буде в резолютивній частині постанови, причому таке його право не може бути обмежене.

Отже, на стадії розгляду справи для забезпечення законності і захисту прав особи, яка притягається до відповідальності, законом визначено, що справа розглядається у присутності цієї особи.

Розгляд справи можливий за відсутності особи, яка притягається до відповідальності у випадку, якщо особу своєчасно сповістили про час і місце розгляду справи, а вона не зявилася і до того ж від неї не поступало клопотання про відкладення розгляду справи. Якщо особа заявила клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість її присутності при розгляді, орган (посадова особа), що розглядає справу повинен з урахуванням строків задовольнити клопотання.

Слід зазначити, що судом за клопотанням ОСОБА_1 було вже відкладено слухання справи на 14 днів, достатній термін, на думку суду, для використання ОСОБА_1 своїх прав, які передбачені ст. 268 КУпАП, тому повторне клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи судом розцінюється лише як затягування ОСОБА_1 строків розгляду справи, та застосування положення ст. 38 КУпАП, - закінчення терміну можливості притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що слід прийняти по даному адміністративному провадженні вмотивоване обґрунтоване рішення до закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, та, відповідно, накладення адміністративного стягнення.

Крім того, слід зазначити, що ч. 2 ст. 268 КУпАП містить перелік правопорушень, (статтей), при розгляді справ, про які присутність притягуваного до відповідальності є обов»язковим, проте, обов»язкова участь особи в слуханні справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не входить до вищевказаного переліку.

Що ж стосується доданих ОСОБА_1 до заяви матеріалів, то суд відноситься до них критично, з огляду на наступне:

- що стосується договору № 01 08/16 про надання правової допомоги від 15 серпня 2016 року, укладений в м. Одеса, то сторонами в даному договорі є адвокат ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЗЕРНОТРЕЙД», відповідно, суд вважає, що ніякого відношення фізична особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та якою є ОСОБА_1, до даного договору не має відношення, а тому подання такого документу, до речі, який належним чином не завірений, не є підставою для відкладення слухання справи.

- що стосується 2 екземплярів ксерокопій відміток про прибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до постійного місця роботи, то слід відзначити, що вони ніяким чином не відносяться до обставин по даному адміністративному провадженню, так як це лише ксерокопії листів, на яких містяться підписи невідомої особи, причому підписи відповідальних осіб в м. Кагарлик та в м. Одеса одинакові, не зазначено хто і коли куди відбув і хто куди прибув, а тому подання ОСОБА_1 таких документів, які ніким належним чином не завірені, не є підставою для відкладення слухання в справі;

- що стосується ксерокопії посвідчення про відрядження, яке видано на ім»я ОСОБА_1, про те, що він відряджений до міста ОСОБА_2 на 3 дні, то слід зазначити, що у посвідченні про відрядження не вказано № наказу про відрядження, його дати, не вписані паспортні дані особи, яка відбуває у відрядження, відсутній вих.. № відрядження, тощо.

Що ж стосується того факту, що на даному посвідченні про відрядження міститься гербова печатка ТОВ «Торговий дім «ЗЕРНОТРЕЙД», то слід зазначити, що під час встановлення працівниками поліції особи ОСОБА_1 для внесення даних в протокол, ОСОБА_1 зазначив, що він є не працюючим громадянином, а тому, для підтвердження його перебування у трудових відносинах з ТОВ «Торговий дім «ЗЕРНОТРЕЙД» ОСОБА_1 слід було додати виписку з трудової книжки, копію наказу, чи виписку з наказу про його зарахування до штату вищевказаної юридичної особи, що ОСОБА_1 зроблено не було, а тому суд вважає, що подання такого документу не є підставою для чергового відкладення справи.

- що стосується письмового пояснення громадянки П»ятосин ОСОБА_3, яке датоване 08.11.2016 року, то в ньому вказано наступне:

- вона, П»ятосин ОСОБА_3 хоче підтвердити, що в ніч з 19 го на 20 те серпня 2016 року по вул.. Став»янка вона керувала транспортним засобом, марка якого їй не відома, який належав ОСОБА_1, оскільки він був в нетверезому стані. Близько 12 год. ночі їх зустріла міліція, один з них в грубій формі наказав їй вийти з за керма автомобіля, і вона пішла злякана додому.

Слід зазначити, що даний документ суд не сприймає ні як джерело, ні як доказ в даному адміністративному провадженні з огляду на положення ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП:

- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, слід зазначити, що ст. 251 КУпАП надає поняття доказів, які мають велике значення для правильного вирішення справи, адже саме на основі доказів грунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим.

Отже, відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані - це дані, які маючи звязок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів.

Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

В даному випадку суд вважає, що пояснення ОСОБА_6 могло б бути допустимим доказом, як би вона було б відібране в установленому законом порядку працівником поліції, чи надано б було в судовому засіданні, тобто, в порядку, передбаченому Законом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що вищевказане пояснення громадянки, ( чи громадянина, так як особа, що написала дане пояснення не встановлена в установленому законом порядку), не може бути як доказ в даному адміністративному провадженні.

Слід зазначити, від доказів як фактичних даних варто відрізняти їхні джерела.

Зглядаючись на зміст ст. 251 КУпАП, в ній зазначено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення.

До них належать: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Зглядаючись на вищевикладене, суд зазначає, що вищевказане пояснення не може бути джерелом доказів.

- що стосується пояснення гр.. ОСОБА_1, яке додано до клопотання про перенесення розгляду справи, то до даного пояснення суд відноситься критично також з огляду на наступне.

Так, в даному поясненні ОСОБА_1 зазначає наступне:

- щодо протоколу, складеного 20.08.2016 року за ст. 130 ч. 1 КУпАП може пояснити, що автомобілем марки ВАЗ 2105 д.н.з. АІ 65 66 АЕ він не керував, але був присутній в даному автомобілі.

Цим автомобілем керувала ОСОБА_6

Також хоче пояснити, що працівники поліції їх не зупиняли, а під»їхали до них вже тоді, коли вони зупинилися в завулку вулиці Ставянка для висадки пасажирів.

Працівники поліції під»їхали саме в той час, коли вони вже з автомобіля.

Він чітко пам»ятає, як працівники поліції стали на них кричати, чому вони не зупинилися біля танка та в грубій формі сказали ОСОБА_7 іти до дому, а він залишився один.

Про те, що відносно нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП України йому стало відомо тільки з судової повістки.

Також хоче повідомити суд про те, що 19.08.16 р. він телефонував на 102, щоб встановити власників автомобілів, які довезли насіння соняшника в невідомому напрямку з елеватора, де він працює.

В зв»язку з тим до нього приїхали працівники поліції за адресою: вул.. Ставянка, 92 і він ОСОБА_8 давав пояснення та вказував номера автомобілів, щоб той встановив їх власників.

Ознайомившись з матеріалами справи, він здивований, що в поясненні написано зовсім не те, що він говорив. Тому просить дане пояснення не враховувати, постільки воно отримане працівниками поліції шахрайським шляхом.

Отже, дане пояснення суд оцінює критично, в зв»язку з тим, що розцінює його як простий спосіб захисту ОСОБА_1 від визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, ухилення його від адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортними засобами, та значного розміру штрафу, окрім того, дане пояснення повністю спростовується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах адміністративного провадження, та які судом будуть наведені та оцінені нижче.

Отже, оцінка доказів по даному адміністративному провадженню.

В даному адміністративному матеріалі містилися наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 295682, який складено 20.08.2016 року о 00 год. 10 хв. поліцейським Обухівського ВП сержантом поліції ОСОБА_9, ( а.с., 1), в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Івано Франківської області, тимчасово не працюючий, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 20.08.2016 року близько 00 год. 01 хв. керував транспортним засобом, - автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. 66 56 ВЕ, що належить ОСОБА_10, по вулиці Фрунзе в стані алкогольного сп»яніння, огляд проводився в Кагарлицькій ЦРЛ за допомогою лікаря - анестезіолога ОСОБА_4, від проходження на приладі водій відмовився, чим порушив вимоги 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі «свідки» зазначені:

1. ОСОБА_11, м. Кагарлик, вул.. Горького, 85;

2. ОСОБА_12, м. Миронівка, вул.. Кільцева, 16.

ОСОБА_1 роз»яснено його права та обов»язки, проте, ОСОБА_1 від підпису протоколу та дачі будь яких пояснень, водій в присутності свідків відмовився.

До протоколу додано матеріали справи, висновок Кагарлицької ЦРЛ № 80.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено, що від підпису протоколу та дачі будь яких пояснень водій в присутності свідків відмовився.

В графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.

В графі «Огляд на стан сп»яніння» зазначено, що огляд проведений в зв»язку з виявленими ознаками: хода не стійка, мова не розбірлива, різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився лікарем анестезіологом ОСОБА_4

В графі «результати на огляд сп»яніння» зазначено: позитивний, алкогольне сп»яніння № 80.

- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 295682, який складено 20.08.2016 року о 00 год. 10 хв. поліцейським Обухівського ВП сержантом поліції ОСОБА_9.

Дана копія протоколу засвідчує той факт, що працівники поліції при складанні протоколу діяли у відповідності до Наказу МВС України № 1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, зокрема, у повній відповідності до п. 8, де, зокрема, зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, факт наявності даної копії підтверджує факт неналежної поведінки ОСОБА_1, яка суперечить поведінці правослухняного громадянина, та засвідчує той факт, що ОСОБА_1 від підпису на бланці оригіналу протоколу відмовився, та відмовився від отримання копії протоколу.

- копія пояснення, ( а.с., 3), та оригінал пояснення, ( а.с., 16) ОСОБА_1 від 19.08.2016 року, яке відібрано поліцейським Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_8, в якому ОСОБА_1 надав наступні покази:

- проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

19.08.2016 року він їхав на автомобілі ВАЗ 2105, д.н.з. АІ 66 56 ВЕ в стані алкогольного сп»яніння в м. Кагарлик по вул.. Незалежності, де його зупинили працівники поліції, на що він, не зупиняючись, почав тікати, потім на вул.. Ставянка його наздогнали два патрульні автомобілі та ввічливо попросили документи, на що він почав кричати та зателефонував на лінію 102.

Ось і все, що він може пояснити по суті заданих його питань.

Під даним поясненням власноручно ОСОБА_1 зазначено: « Я ОСОБА_1, «підпис», «Горюк».

Даним поясненням спростовується той факт, що, як вказує гр.. ОСОБА_1 в поясненні, написаним ним власноручно, він не перебував за кермом автомобіля, не тікав від працівників поліції.

- довідка з інформаційної системи ДАІ, ( а.с., 4 5), з якої вбачається, що автомобіль ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_10, відповідно, ОСОБА_1 не зареєстрований власником даного автомобіля в установленому законом порядку.

- висновок № 80 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ( а.с., 6), в якому зазначено наступне:

- 19.08.2016 року, 00 год. 00 хв. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, направлений ОСОБА_13, № документа особи, яка доставила обстежуваного на огляд, - КО № 000324, дата і точна година огляду, - 19.08.2016 р, 00 год. 00 хв., ким оглянута особа, - ОСОБА_4, назва закладу охорони здоров»я, де проводився огляд, - Кагарлицька ЦРЛ, приймальний спокій, висновок огляду, - ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

Даний доказ буде судом визнаний не належним та не допустимим з причин, які судом будуть наведені нижче.

- копія висновку № 80 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ( а.с., 7).

Окрім того, факт наявності даної копії підтверджує факт неналежної поведінки ОСОБА_1, яка суперечить поведінці правослухняного громадянина, та засвідчує той факт, що ОСОБА_1 від підпису на бланці оригіналу висновку відмовився, та відмовився від отримання копії висновку.

- рапорт працівника поліції ОСОБА_14 від 20.08.2016 року, ( а.с., 8), в якому зазначено наступне:

- доповідає, що 20.08.2016 року під час несення служби в м. Кагарлик по вул.. Фрунзе було зупинено автомобіль НОМЕР_2 в рамках відпрацювання «місячник безпеки дорожнього руху», спільно з с нт. ОСОБА_9, с нт. ОСОБА_15, капралом ОСОБА_16, водій автомобіля, як пізніше з»ясувалося, це громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на вимогу працівника поліції показати посвідчення водія відповідної категорії «В», посвідчення про реєстрацію транспортного засобу, та полісу обов»язкової цивільно правової відповідальності, на що водій відповів, що даних документів нема, працівник поліції, - с нт ОСОБА_15 попросив водія вийти з автомобіля, вийшовши, вони побачили, що у водія транспортного засобу є ознаки алкогольного сп»яніння, ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хода не стійка, мова не розбірлива, червоні зіниці очей), після чого запропонували водію проїхати до приймального відділення Кагарлицької ЦРЛ для освідування на стан алкогольного сп»яніння, на що водій погодився.

Прибувши до приймального відділення, лікар ОСОБА_4 запропонував гр. ну ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп»яніння, але водій відмовився, тому лікар склав висновок № 80, в якому зазначено, що гр. н ОСОБА_1 має всі ознаки алкогольного сп»яніння, після чого даного громадянина було складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.

Даним рапортом достеменно підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 без пояснень причин відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп»яніння.

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.08.2016 року, ( а.с., 9), з якого вбачається, що працівниками поліції тимчасово затримано транспортний засіб мари ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1;

- постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 24.02.2016 року, винесена під головуванням судді Кириченка В.І., ( а.с., 11), з якого видно, що адміністративну справу № 368/43/16 п у відношенні гр.. ОСОБА_1 закрито вищевказаним суддею за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані, вказані в постанові, будуть використані судом як характеризуючи особу ОСОБА_1 обставина.

Отже, вищевказані докази, які судом наведені вище, були оцінені судом з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП.

Так, згідно ст. 252 КУпАП:

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, слід зазначити, що кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці.

Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, обєктивного, обгрунтованого, і правильного рішення у справі.

З внутрішньої сторони оцінка доказів складається з розумової, логічної діяльності при оцінці доказів. Зовнішня сторона виявляється у процесуальному закріпленні висновків, які були зроблені в результаті оцінки доказів. Тож оцінка доказів є розумовий, логічний процес визначення ролі і місця зібраних доказів у встановленні істини в справі, який знаходить своє вираження у рішенні у справі про адміністративне правопорушення.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, суд зясовував, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємоповязаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, обєктивне й обгрунтоване рішення адміністративній справі.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи.

Відповідно, у суду під час повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи сформувалася певна думка щодо даної адміністративної справи, зокрема, щодо винуватості гр.. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ця думка грунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності.

Отже, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд зясував, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, він винен в його вчиненні, тому підлягає адміністративній відповідальності, з накладенням адміністративного стягнення з застосуванням санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховано, що відсутні обставини, які помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суд приходить до висновку про, дійсно, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, але не в зв»язку з порушенням ним 2.9. а) ПДР, а зв»язку з порушенням ним п. 2.5. ПДР, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Так, згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції зобов»язаний пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.9 а) ПДР водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп»яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, слід зазначити, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є альтернативною щодо порушень ПДР України, тобто, відповідальність, - (застосування санкції статті), за даною статтею наступає як за порушення п. 2.5 ПДР, так і за порушення п. 2.9 а) ПДР, а також інших п.п. ПДР.

Так, суд вважає, що стан алкогольного сп»яніння повинен доводитися належними та допустимими доказами, а саме, стан алкогольного сп»яніння повинен процесуально доведений у повній відповідності з Наказом № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, надалі, - Інструкції.

Так, згідно Глави ІІ Інструкції:

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперовихта електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в придатності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості якихє сумніви.

7. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

8. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

9. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

10. Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальнихтехнічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається удвох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення уразі встановлення ста ну спяніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

11. Оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

12. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Зглядаючись на вище виписані норми Глави ІІ Інструкції, - «проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння поліцейським і оформлення його результатів», зокрема, п.п. 1, 2 даного розділу, огляд на сп»яніння проводить поліцейський, які має спеціальні знання, за допомогою спеціальних технічних засобів на підставі п. 3 Глави ІІ Інструкції, в порядку, та на умовах, які передбачені п.п. 4 7 Глави ІІ інструкції.

Відповідно, стан сп»яніння, якщо такий огляд проводився поліцейським, повинен підтверджуватися належним та допустимим доказом, яким може бути тільки показник тесту, проведеного поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів, проте, в даному адміністративному матеріалі такого тесту немає, відповідно, працівниками поліції стан алкогольного сп»яніння гр. ОСОБА_1 в установленому законом порядку не доведений.

Проте, суд зазначає, що в даній Інструкції немає імперативної норми, (тобто, норми зобов»язуючого характеру в будь якому випадку), яка передбачає, що огляд на стан сп»яніння повинен бути проведений обов»язково спочатку працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу, після чого можливо направити особу, щодо якої є підозра, що вона перебуває в стані алкогольного сп»яніння, на огляд в заклад охорони здоров»я з метою оформлення його результатів, а тому, згідно вищевказаної інструкції, зокрема, на підставі п. 3 Глави І, (в якій зазначено ознаки алкогольного сп»яніння), працівниками поліції правомірно, на підставі п. 9 Глави ІІ Інструкції гр.. ОСОБА_1 був направлений до закладу охорони здоров»я, - Кагарлицьку ЦРЛ для проведення огляду на стан сп»яніння.

Так, згідно п. 9 Глави ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Зглядаючись на вищевказану норму, суд зазначає, що Глава ІІ має ознаки диспозитивності (тобто, передбачає два варіанти здійснення дій), що дає право працівнику поліції при наявності ознак, передбачених п. 4 розділу І Інструкції, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), без проведення ним освідування направити особу на проведення огляду на стан сп»яніння в закладах охорони здоров»я, що і було правомірно здійснено працівниками поліції у відношенні ОСОБА_1 для забезпечення достовірності його огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Так, проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів передбачено Главою ІІІ Інструкції, де, зокрема зазначено, що:

1. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

2. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоровя і відповідають установленим МОЗ вимогам.

3. Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

4. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

5. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

6. Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан спяніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

7. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове.

8. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

9. Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки,

10. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

11. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншою закладу охорони здоровя, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоровя, у якому проводився відбір біологічного середовища.

12. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

13. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу,

14. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений.

15. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

17. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

18. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

19. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя.

20. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках; перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

21. Кожний випадок огляду на стан спяніння у закладі охорони здоров'я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

22. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

23. Організація забезпечення закладів охорони здоровя бланками акта медичного огляду, висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння покладається на Міністерство охорони здоровя України, Міністерство оборони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальників структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відсутність бланків акта медичного огляду на стан спяніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння не може бути приводом для відмови в огляді на стан спяніння.

24. Український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоровя України здійснює клінічний моніторинг якості та результатів медичних оглядів клініко - анамнестичних даних обстежуваної особи та методичний контроль за проведенням оглядів на стан спяніння.

З огляду на вищевказану Главу ІІ Інструкції, висновок № 80 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ( а.с., 6), не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом для суду щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 під час його освідування в Кагарлицькій ЦРЛ перебував в стані алкогольного сп»яніння, так як він має недоліки, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Так, як зазначив лікар ОСОБА_4 сам в судовому засіданні зазначив, що під час освідування ОСОБА_1 не використовувався спеціальний прилад, а також не було здійснено відібрання крові, (біологічних зразків), у ОСОБА_1, так як останній в грубій формі відмовився від проходження медичного огляду на стан сп»яніння, тому, на думку суду, лікар не мав права видавати висновок, зглядаючись на зовнішні ознаки особи, яку доставлено на освідування.

Слід зазначити, що проходження на стан алкогольного сп»яніння в рамках адміністративного провадження повинне бути добровільним, ніхто не може бути в примусовому порядку примушений до проходження такого освідування, проте, винятком з цього правила є лише п. 14 Глави ІІІ Інструкції це якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений, в усіх інших випадках працівникам поліції слід складати рапорти, де зазначати, що особа відмовилася від проходження освідування в установленому законом порядку, а у висновку слід зазначати що особа відмовилася від проходження освідування, бажано, в присутності двох понятих, що також охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 130 КпАП.

Відповідно, суд приходить до висновку, що в медичній установі також не доведено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп»яніння.

Приймаючи до уваги, що постанова про адміністративне правопорушення, якою особа притягується до адміністративної відповідальності, не може ґрунтуватися на припущеннях, та при відсутності належних та допустимих доказів, що підтверджують стан сп»яніння обвинуваченого, так як всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про перебування в стані алкогольного сп»яніння ОСОБА_1 на час складання протоколу не ґрунтується на вимогах закону.

Проте, це ніяким чином не впливає на кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як диспозиція даної статті також передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння.

В зв»язку з цим, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте, не в зв»язку з порушенням п. 2.9. а) ПДР України, а в зв»язку з порушенням п. 2.5. ПДР України.

Так, згідно п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи:

- рапорту працівника поліції, ( а.с., 8);

- пояснення лікаря Кагарлицької ЦРЛ, які він надав в судовому засіданні безпосередньо суду, ОСОБА_1 безпричинно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення на підставі санкції даної статті.

Слід зазначити, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами КУпАП.

Зглядаючись на вищевказане, суд вважає, що є підстава для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як ним вчинене адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтування судом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад адміністративного правопорушення складають:

- обєкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення).

В даному випадку об»єктом правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1, є безпека дорожнього руху.

- обєктивна сторона (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил).

В даному об»єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1, знайшла свій прояв в активних діях, які були направлені на відмову від проходження відповідно до встановленого порядку, (п. 2.5. ПДР України, положень Наказу від 09 листопада 2015 року № 1452/735), освідування на стан алкогольного сп»яніння.

- субєкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку.

В даному випадку суб»єктом є ОСОБА_1

- субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Суб»єктивна сторона складу адміністративного правопорушення в даному випадку є вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення умисно.

Отже, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що було вчинене адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 винний у його вчиненні, а тому підлягає адміністративній відповідальності в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КУпАП:

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 213, 221, 245, ч. 2 ст. 246, 252, 279, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим у вчиненні ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п»ять) грн. 60 коп.

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її винесення через Кагарлицький районний суд Київської області, а особами, які не були присутні при проголошенні постанови, - протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_17