АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/726/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм у філії «Павлоградська автобаза» ЧАО «ДТЄК Павлоградвугілля», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, 05.09.2016 року о 17годині 40хвилин водій Мальцев А.М. керував автомобілем ВАЗ 2111 н.з. АЕ 4612 АВ по 317 км М-04, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини рота, не стійка хода, не виразна мова) на вимогу згідно чинного законодавства в присутності двох свідків відмовився від продуття алкотестера «Драгер», а також від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння у встановленому порядку.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортних засобів.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт не оспорюючи його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, вважає, що судом було накладено сурове стягнення. При цьому апелянт вважає, що судом не було дотримано принципу індивідуалізації при накладенні на нього стягнення.

Так апелянт вказує, що судом не було враховано наявність помякшуючих обставин по справі. В свою чергу зазначає, що він вперше притягується до відповідальності, не було негативних наслідків від правопорушення. Також просить звернути увагу, що він працює водієм та є єдиним годувальником у своїй сімї, і позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сімю у скрутне становище.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань про перенесення справи до початку судового засідання від ОСОБА_3, судом апеляційної інстанції отримано не було, а тому у відповідності до ч.6 ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням, особи правопорушника, який працює та має посвідчення водія, ступеню його вини було накладено у виді штрафу, а також позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як було зазначено судом першої інстанції, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1446- VIII від 7.07.2016р., який був опублікований 26.07.2016р., набрав чинності 27.07.2016р., за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність водіїв у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян( що становить суму 10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто з вище вказаного вбачається, що альтернативи при визначенні адміністративного стягнення не існує тому, як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортних засобів, про яке просить правопорушник у своїй апеляційній скарзі, навіть при тих обставинах, що останній працює водієм.

Такими чином, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а постанова суду повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2