печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М при секретарі Каранда С.Г., за участю осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_4, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (п/б), не працюючого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення АБ2 №206239 від 04.07.2013, ОСОБА_2 04.07.2013 року о 13 год. в м. Києві на вул. Набережне шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_2, при виникненні перешкоди для руху в залежності від дорожньої обстановки та швидкості руху не вжив заходів для зупинки автомобіля та безпечного об'їзду здійснивши зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1, чим порушив вимоги п.12.1, п.12.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП матеріальних збитків завдано двом автомобілям.

Згідно ж з протоколом про адміністративне правопорушення АБ2 №251762 від 04.07.2013, ОСОБА_1, 04.07.2013, приблизно о 13-00 год, керуючи автомобілем НОМЕР_4 та рухаючись по вул. Набережне Шосе в м. Києві, під час руху заднім ходом на дорозі для автомобілів, близько заїзду, не переконався в безпеці дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив п. 10.9, п. 10.10 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП матеріальних збитків завдано двом автомобілям.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та стверджував, що п.п. 12.1, 12.3 ПДР України не порушував, бо дійсно керував автомобілем «DAF» рухаючись по Набережному шосе в м. Києві під мостом Патона в крайньому правому ряді зі швидкістю 55 км/год., побачив, що попереду стояв автомобіль марки «Nissan», у якого були включені габаритні вогні, проте в цей момент його автомобіль «підрізав» автомобіль білого кольору, що призвело до порушення для нього нормальної видимості і як наслідок неможливості вчасно зреагувати на перешкоду у вигляді автомобіля марки «Nissan», хоча він здійснив екстрене гальмування для зупинки, але уникнути зіткнення не вдалось, оскільки маса його автомобіля ( 8 тон та причепу, приблизно 7 тон), не дозволяє швидко зупинити автомобіль.. При цьому зазначав, що автомобіль марки «Nissan» рухався заднім ходом.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився та зазначав, що 04 липня 2013 року о 13 годині він рухався по вул. Набережне шосе в м. Києві та, наближаючись до моста Патона, відчув як його автомобіль почав втрачати швидкість і побачив як загорілася аварійна лампа тиску масла, а тому він був змушений прийняти вправо та зупинитися. Зупинившись та заглушивши автомобіль, він ввімкнув аварійну світлову сигналізацію для того, щоб водії автомобілів, які рухались по вул. Набережне Шосе в напрямку руху по вул. Дніпровський Узвіз, зокрема, водія автомобіля «DAF», був попереджений про аварійну зупинку транспортного засобу. Після зупинки автомобіля, приблизно через 20-30 секунд, не встигши вийти з автомобіля, в дзеркало заднього виду він побачив, що автомобіль марки «DAF», який рухався позаду, не намагаючись його об'їхати, здійснив з його автомобілем зіткнення. Та зазначив, що водій автомобіля «DAF», рухався із перевищенням безпечної швидкості. При цьому в категоричній формі стверджував, що його автомобіль заднім ходом не рухався.

Як вбачається з пояснення ОСОБА_5 який працював інспектором ДПС ДАІ полку ДАІ м. Києва, що 04.07.2013 знаходився на службі по охороні громадського порядку та нагляду за дорожнім рухом за дислокацією в м. Києві по вул. Набережне шосе (м. Патона) приблизно о 15:00 з боку метро Видубичі рухався автомобіль «Nissan» в напрямку Подолу. Автомобіль проїхавши поворот на міст в напрямку бульвару Дружби Народів здійснив зупинку під естакадою та розпочав зупинку заднім ходом, щоб здійснити правий поворот, в цей же час рухався автомобіль «DAF» в крайній правій смузі.

Крім того, в матеріалах справи містяться два висновки експертів щодо обставин події, зокрема, експерта ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» ОСОБА_6 та експерта Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_7, які є неповними та суперечливими.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останнім порушено вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3 згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Окрім того аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останнім порушено вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; п.10.10 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в'їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Між тим, пунктом 7 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно фактичних обставин справи, викладених в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, події, які в ньому викладені мали місце 04.07.2013 та виявлені 04.07.2013.

Правових підстав стверджувати, що вказане правопорушення за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, носить триваючий характер і продовжувалося після вищезазначеного періоду у суду немає.

Таким чином, на момент судового розгляду справи сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а відтак справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38,124, 247,283-284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.М.Карабань