Справа № 373/1631/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Суддя Переяслав-Хмельницький міськрайонного суду Київської області Залеська А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за поданням старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

Державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням, яке погоджено з начальником Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС, і просить винести ухвалу про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань за постановою суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу та судового збору на суму 1736,54 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що боржник повідомлений про те, що на виконанні у відділі державної виконавчої перебуває постанова суду про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, але він рішення суду не виконує, на повідомлення державного виконавця не реагує, майна, яким можна було б забезпечити виконання судового рішення у боржника не виявлено.

Дослідивши зміст подання та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.07.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 1700 грн., а також стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 36,54 грн.

25.03.2016 на підставі вказаної постанови суду старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 50608041 та надано боржнику строк до 01.04.2016 добровільно сплатити штраф та судовий збір .

Згідно відомостей ОДПІ від 29.03.2016 та УПІУ від 28.03.2016 інформація стосовно доходів боржника, як фізичної особи відсутня.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек від 28.03.2016 за боржником зареєстровано домоволодіння за адресою : вул. Київська, 124 с. Чирське Переяслав-Хмельницький район Київської області, яке знаходиться в іпотеці у ЗАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору іпотеки №1-1962 від 18.05.2007.

Іншого нерухомого чи рухомого майна боржника, на яке можна накласти стягнення на виконання постанови суду державним виконавцем не виявлено.

За правилами ст. 304 КУпАП питання, повязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязання за рішенням.

Державний виконавець у своєму поданні просить вирішити питання обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України у відповідності до ст. 377-1 ЦПК.

Слід зазначити, що накладання на правопорушника адміністративної стягнення є видом адміністративної відповідальності і не відноситься до зобовязань цивільного характеру, як вказує державний виконавець у своєму поданні. А тому питання про виконання постанови суду про накладення стягнення не підлягає вирішенню за правилами та у спосіб, передбачений ЦПК.

Крім цього, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек від 28.03.2016 вбачається що за постаново ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ від 13.03.2009 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 і цей арешт не знято, що вказує на незакінчені виконавчі провадження по іншим зобовязанням боржника, де державним виконавцем можуть вживатися такі заходи як обмеження виїзду його за межі України.

Також з доданих до подання документів, встановлено, що за постановою державного виконавця від 11.07.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди 20000 грн. 19.07.2016 накладений арешт на кошти боржника ФОП ОСОБА_2, що містяться на рахунку № 1362 в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4» (код валюти 980).

Згідно ст. 33. Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Разом з цим, державний виконавець не здійснив спроби виконати постанову суду про стягнення штрафу в порядку ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», де в частині 2 зазначено: стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Зі змісту подання вбачається, що виходом за адресою боржника, а саме: вул. Мічуріна, 15А, м. Переяслав-Хмельницький, вказаній у виконавчому документі (постанові суду), встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає та не зареєстрований, майно, на яке можливо накласти стягнення та яке належить боржнику відсутнє, про що складено акт державного виконавця від 11.10.2016. Однак, такого акту суду не надано. До того ж, зареєстроване місце проживання фізичної особи, має встановлюватись у спосіб передбачений законом, а не простим виходом за певною адресою.

Крім цього, державний виконавець, не здійснив вихід за адресою: вул. Київська, 24 с. Чирське Переяслав-Хмельницький район Київської області, де, як він сам встановив, у приватній власності боржника знаходиться будинок, та не здійснив усіх заходів для виявлення там як самого боржника так рухомого майна, на яке можна було б накласти стягнення.

Не звернув уваги державний виконавець і на відомості про особу боржника, зазначені в постанові суду про притягнення до адміністративної відповідальності, де вказано, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради. Як наслідок, ці обставини державний виконавець не перевірив, доходи боржника від підприємницької діяльності не встановив, документи виконавчого провадження про необхідність сплати штрафу боржнику не вручив.

Враховуючи вищевстановлені обставини, суд дійшов висновку про не вчинення державним виконавцем усіх можливих заходів спрямованих на виконання постанови суду про стягнення штрафу в розмірі 1700 грн., а тому в задоволенні подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2П у праві виїзду за межі України, як крайнього заходу примусового виконання рішення суду, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 298, 304 КУпАП, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А. О. Залеська