Справа №592/7374/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бичков І. Г.
Номер провадження 33/788/185/16 Суддя-доповідач Яременко Г. М.
Категорія 482 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Яременко Г. М. , з участю представника Сумської митниці Бикова Д.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, який неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення встановлених правил перетинання державного кордону та за порушення митних правил,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 482 МК України і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 176130,00 грн. з конфіскацією предметів порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_4 підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст. 482 МК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 176130,00 грн. з конфіскацією товару, що став предметом порушення митних правил, а саме: горіхів волоських без шкарлупи в кількості 1957 кг, загальною вартістю 176130,00 грн., та автомобіля марки «ГАЗ-53», реєстраційний номер НОМЕР_2 в кількості 1 шт.

Згідно з постановою судді Рудика І.М. визнаний винний у тому, що 02.07.2016 року близько 20 години 45 хв. на відстані 20 метрів від Державного кордону України в напрямку н.п. Славгород (Україна) - Дронівка (РФ) в районі інформаційного покажчика № 227 «Увага! Державний кордон України, прохід заборонено», прикордонним нарядом було затримано автомобіль ГАЗ-53, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 без реєстраційних документів з вантажем - волоські горіхи без шкарлупи, останній намагався перемістити вказаний автомобіль з вантажем через митний кордон України на територію Росії поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.482 МК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі, при цьому конфіскований автомобіль передати його власнику ОСОБА_5, у якого він за усною домовленістю взяв вказаний автомобіль в оренду. За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваному судовому рішенні не наведено жодних доказів його вини, які б свідчили про наявність в його діях прямого умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, при цьому працівниками митниці також не доведений факт переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення ним через державний кордон України вказаного вантажу, разом з тим зауважує, що судом першої інстанції не надана оцінка його поясненням, які свідчать про те, що він не мав наміру порушувати правила митного контролю, при цьому зауважує, що він затриманий був митними органами на значній відстані від державного кордону України, а саме близько 500 метрів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку представника Сумської митниці Бикова Д.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає постанову судді законною і обґрунтованою, а вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення повністю доведена, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

При цьому, згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У зв'язку із цим, зазначених у ст.489 МК України вимог при розгляді справи про порушення митних правил повинен дотримуватися і суд, який додатково має керуватися ст. 280 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, розглянувши справу, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, за обставин, викладених у постанові про накладення адміністративного стягнення, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими суддею доказами у їх сукупності.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0337/80500/16 від 04.07.2016 року (а.с.11-12), актом про виявлення транспортного засобу з товаром біля державного кордону від 02.07.2016 року (а.с.10), актом приймання-передавання від 04.07.2016 року (а.с.9), схемою місцевості району затримання правопорушника (а.с.15-16), описом предметів, затриманих у ОСОБА_4 від 05.07.2016 року (а.с.22), висновком експерта № 100 від 01.08.2016 року про вартість вилученого волоського горіха(а.с.52-55), Всі ці докази є належними, допустимими і узгоджуються між собою. Разом з тим суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови взяв до уваги пояснення ОСОБА_4, який вину у скоєному не визнав і давав різні пояснення щодо обстави правопорушення виходячи з первинних пояснень і даних в послідуючому.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ряду адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 482, 484 МК України, ст. 204-1, 185-10 КУпАП., що у сукупності із іншими доказами свідчить про небажання особи робити для себе належних висновків зі скоєного та підтверджує те, що ОСОБА_4 діяв з прямим умислом на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України.

За таких обставин, доводи ОСОБА_4 з приводу відсутності в його діях ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, відсутність прямого умислу і відсутність належних доказів, з огляду на викладене, не заслуговують на увагу та є безпідставними.

Накладене судом адміністративне стягнення на ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, ступеню його вини, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Що стосується решти доводів апелянта, то жодного доказу, який би підтверджував їх достовірність та спростовував винуватість останнього у правопорушенні, яке йому інкримінується, надано не було.

Враховуючи вищевказане, постанова суду у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому зміні чи скасуванню за поданою апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.482 МК України - залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЯременко Г. М.

.