Категорія: ч.1 ст.130 КпАП україниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Гапончук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 20 жовтня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 26.09.2016 року, о 19 год. 25 хв., по пр. Волі, в м. Луцьку, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що інспектором патрульної поліції було порушено порядок його огляду на стан сп'яніння через що висновок лікаря нарколога є недійсним. Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримав.

Так суд першої інстанції зазначив, що винність ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №456775 від 26.09.2016 року та висновком ВОНД №3640 від 26.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_2 перебував стані алкогольного сп'яніння.

Однак, пунктом 4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекцн МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009р. №77, встановлено, що в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, наявність яких є обов'язковою. А відповідно до п.5.3. цієї ж інструкції результати огляду, проведеного в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015р. №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому заклад, охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України

У відповідності до ст.266 КпАП України для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави а саме:

- незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником міліції.

Згідно п.5 ст.266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, складений працівником поліції протокол не містить жодних відомостей про проведення інспектором УПП огляду водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідні графи протоколу не заповнені. В протоколі про адмінправопорушення відповідно до встановленого порядку не зазначено такого правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, ні у протоколі ні у матеріалах справи немає відомостей та обов'язкових письмових пояснень свідків порушення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився працівниками поліції всупереч ч.2 ст.266 КпАП України без використання спеціальних технічних засобів, за відсутності двох свідків та що огляд останнього на стан сп'яніння проводився в закладі охорони здоров'я всупереч ч.3 ст.266 КпАП України, то згідно до вимог ч.5 ст.266 КпАП України огляд останнього на стан алкогольного сп'яніння, проводився з порушенням цієї статті, а тому його слід визнати недійсним.

Оскільки висновок ВОНД №3640 від 26.09.2016 року є недійсним та враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких інших доказів винуватості апелянта, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

У відповідності до ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 294, 247 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 20 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 11.11.2016р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай