Справа № 169/541/16-п
Провадження № 3/169/147/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Турійського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 27 червня 2016 року близько 02 години в селі Туричани Турійського району керував автомобілем марки «Форд Фокус», номерний знак LC 59185, та відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що вночі 27 червня 2016 року приїжджав автомобілем "Форд Фокус" до подвіря сімї ОСОБА_3, щоб вияснити хто винен у побитті його брата. У ході розмови виник конфлікт і на прохання своїх знайомих та зауважень працівників поліції він поїхав. Алкогольні напої в той день не вживав і, крім одноразової пропозиції слідчого Репетюк Р.В., ніхто з працівників поліції, які були присутні на місці, пройти огляд на стан спяніння йому не пропонував. Вказував, що від проходження огляду в закладі охорони здоровя не відмовлявся, а навпаки казав працівникам поліції, що їде в лікарню до брата і згідний пройти огляд.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, у судовому засіданні пояснив, що матеріали справи містять суттєві недоліки і складені з порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 уповноваженими на те працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку відповідно до інструкцій, що регулюють порядок такого проходження. Інспектор ГРПП, який склав протокол через два місяці після події, взагалі не був присутній на місці події і не мав жодних законних підстав для його складання. Вказував, що в такому випадку відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП і провадження підлягає закриттю у звязку з відсутністю події та складу зазначеного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративна відповідальність за невиконання вимог зазначеного пункту, а саме, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27 червня 2016 року близько 02 години в селі Туричани Турійського району керував автомобілем марки «Форд Фокус», номерний знак LC 59185, та відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення до протоколу додано рапорт слідчого Репетюк Р.В., пояснення зазначених у протоколі свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та протокол допиту ОСОБА_1 як свідка у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається уповноваженою на те посадовою особою у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги до складання протоколів закріплені в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, врегульовано у Розділі IX Інструкції.

Пунктом 1 вказаного Розділу передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно з пунктом 6 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, всупереч вказаним вимогам Інструкції у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі відсутній підпис останнього на підтвердження ознайомлення з його змістом та отримання його копії, протокол складений за відсутності двох свідків, у ньому не зазначені ознаки сп'яніння і дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду.

Допитаний у судовому засіданні як свідок інспектор ГРПП ОСОБА_5, який оформляв матеріали про адміністративне правопорушення, пояснив, що протокол відносно ОСОБА_1 складався на підставі рапорту слідчого Репетюк Р.В. за вказівкою працівника поліції ОСОБА_6 Особисто він на місці події присутній не був, чи керував ОСОБА_1 автомобілем, чи перебував він у стані алкогольного спяніння та чи відмовлявся від проходження огляду йому невідомо. Протокол складався виключно зі змісту рапорту та наданої слідчим усної інформації. Для ознайомлення з протоколом та вручення його копії ОСОБА_1 не викликався, у звязку з чим і відсутній його підпис на ньому. З аналогічних причин відсутні й підписи свідків.

Аналіз змісту протоколу та доданих до нього документів, пояснень ОСОБА_5 в їх сукупності з урахуванням зазначених вище вимог закону дає підстави для висновку, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з грубим порушенням положень КУпАП та Інструкції.

Як встановлено в ході розгляду справи, 27 червня 2016 року ОСОБА_1 поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, в тому числі і інспектором ГРПП ОСОБА_5, не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння ні за допомогою спеціальних технічних засобів на місці, ні в закладі охорони здоров'я у встановленому порядку відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Не дотримано у провадженні щодо ОСОБА_1 і вимог статті 256 КУпАП, оскільки останньому не було роз'яснено його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, що є неприпустимим порушенням гарантованого Конституцією України права на захист.

Пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про те, що на місці події слідчим робилися численні зауваження ОСОБА_1 про недопустимість зухвалої й неадекватної поведінки, на які він не реагував, пропонувалося пройти огляд на стан спяніння, однак він відмовився, сів за кермо та поїхав, не узгоджуються з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів і на увагу не заслуговують, оскільки слідчий, який здійснює певні дії в межах кримінального провадження, не є поліцейським, який уповноважений складати протокол за статтею 130 КУпАП, і відповідно предявляти присутній на місці події особі, яка є свідком у кримінальному провадженні, вимогу пройти огляд на стан спяніння у порядку, встановленому для водіїв.

З огляду на вказане невиконання такої вимоги слідчого особою, яка не керує транспортним засобом, не є учасником дорожнього руху в момент предявлення вимоги, а має статус свідка у кримінальному провадженні, не може тлумачитися як порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і тягнути за собою адміністративну відповідальність за вищевказаною статтею КУпАП.

Крім цього, поліцейські не позбавлені були можливості викликати працівників поліції, уповноважених на оформлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на місце події або застосувати передбачені законом заходи примусу до ОСОБА_1 з метою припинення його протиправної поведінки, зокрема, й відсторонити його від керування транспортним засобом (статті 266 КУпАП) за наявності для цього обєктивних і достатніх підстав.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення протокол допиту свідка ОСОБА_1, в якому останній давав показання, що відмовився проходити огляд на стан спяніння, не може бути належним і допустимим доказом підтвердження винуватості останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

У рішенні від 18 грудня 2008 року в справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що достовірність доказів дуже сумнівна, якщо вони отримані з порушенням права не давати показань або не свідчити проти себе. На відміну від підозрюваного або обвинуваченого, які відповідно до чинного законодавства мають право не давати показань, свідок зобовязаний надати всю відому йому інформацію «під загрозою» кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що показання у кримінальному провадженні ОСОБА_1 надані були, як свідком, за відсутності процесуальних гарантій не давати проти себе показань, то отримані під час допиту в якості свідка будь-які фактичні дані є недопустимим доказом і не можуть бути використані для встановлення фактів, які мають значення для розгляду справи, оскільки це є прямим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення й порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя