АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за участю ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, пенсіонер, проживає:АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19.05.2016 року о 19 годині 00 хвилин по вул. Промисловій у м. Вільногорську Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 2101" д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова, не стійка хода), на вимогу проїхати до медичного закладу для проходження огляду та встановлення ступеню алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення, змінивши його з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки на штраф. Також ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Провадження № 33/774/709/16 Головуючий у першій інстанції: Бурхан С.М.

Категорія: ч.1ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, оскільки він не отримував повідомлення про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, копію оскаржуваної постанови отримав 30.09.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою в частині накладеного на нього адміністративного стягнення, оскільки при його визначенні у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, місцевим судом не були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП та не враховано, що апелянт є особою похилого віку, що автомобіль йому необхідний для перевезення дружини, яка страждає захворюванням опорно-рухової системи, до лікарні, а також для обслуговування домашнього господарства.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, підтвердив викладені в його обґрунтування доводи та просив поновити пропущений з поважної причини процесуальний строк.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасника судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки в тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року, апеляційний суд, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, та з огляду на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 30.09.2016 року, приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом процесуального строку, необхідність його поновлення та розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив задовольнити подану апеляційну скаргу. На підтвердження обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляцій скаргу, ОСОБА_1 надав клопотання Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про пом'якшення йому покарання за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до зазначеного клопотання ОСОБА_1 характеризується позитивно, приймає активну участь в житті громади та веде здоровий образ життя, а також зазначено про згоду сільської ради взяти на поруки правопорушника ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно наявності правових підстав для зміни постанови суду першої інстанції заслуговують на увагу.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Так, районним судом не було надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав, скоїв його уперше, розкаявся.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, суд апеляційної інстанції враховує як обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшує його відповідальність за адміністративне правопорушення. Крім того, судом апеляційної інстанції береться до уваги клопотання громади в особі сільської ради з позитивною характеристикою ОСОБА_1

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції,що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення), а саме двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач