П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2016 Справа №607/12213/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної служби у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

15.09.2016 року близько 13 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Збаразька, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, будучи причетним до ДТП, місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10 А Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 963791 від 24.10.2016 р.; схемою місця ДТП від 24.10.2016 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 25.10.2016 р.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, визнання ним своєї вини та щире розкаяння у вчиненому, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, вважаю, що з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 275,60 грн.

Керуючись статтями 33, 122-4, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-44 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. в доход держави.

Стягнути із ОСОБА_1 275 (двісті сімдесяти пять) грн. 60 коп. судового збору в доход держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу.

Суддя В.Л. Дзюбич

Головуючий суддяОСОБА_4