Справа № 461/6430/16-п Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/770/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2016 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 23 вересня 2016 року о 04.40 год. у м. Львові на вул. Сихівська, 5 керував автомобілем марки «SSANG YONG», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не оспорює факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а не згідний лише з видом стягнення та вважає його надто суворим.

Зазначає, що щиро розкаюється у скоєному адміністративному правопорушенні, усвідомлює які негативні наслідки могли настати внаслідок цих дій, розуміє, що повинен відповідати за свою протиправну поведінку, однак призначене йому адміністративне покарання, зокрема позбавлення права керування транспортним засобом, матиме критично негативний наслідок для нього.

Наголошує, що є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту компютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», відповідно постійного заробітку не має. Єдиний невеликий дохід отримує від тренувань дітей в спортивній секції з карате. Систематично возить їх транспортним засобом на різні змагання, в тому числі і за межі України, відтак у випадку позбавлення його права керувати ТЗ, не зможе займатися з дітьми, а відтак, втратить єдине джерело доходу.

Звертає увагу на те, що раніше ніколи не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, критично ставиться до вчиненої помилки, усвідомлює її негативний характер для суспільства та твердо обіцяє не допустити подібного у майбутньому.

Вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами та визначити йому справедливе адміністративне покарання у виді накладення штрафу, який зобовязується сплатити до бюджету.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова у справі про адміністративне правопорушення № 461/6430/16-п в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Правопорушник ОСОБА_2 був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги останнього проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється і самим правопорушником.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1446- VIII від 07.07.2016р., який набрав законної сили 27.07.2016 р., в редакцію ст. 130 КУпАП були внесені зміни, відповідно до яких санкція частини першої вищезгаданої статті передбачає безальтернативне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, після набрання вказаним законом чинності, то апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області