Справа №591/8190/15-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/788/107/16 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю секретаря судового засідання Москаленко Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника Кругляка В.В., потерпілого ОСОБА_5 та його представника Веремюка В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 30 червня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

провадження за ст.124 КпАП України, закрито у зв'язку з закінченням 3-х місячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м.Суми від 30 червня 2016 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.124 КпАП України, закрито у зв'язку з закінченням 3-х місячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, судом першої інстанції ОСОБА_3 визнано винним у порушенні вимог п.13.1 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України у зв'язку з тим, що він 07.11.2015 року близько 14 год. 30 хв. на 3 км автошляху Суми-Полтава, керуючи автомобілем ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1, рухаючись у напрямку до м. Суми при здійсненні обгону автомобіля Нісан н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку, не витримав безпечного інтервалу і на смузі де рухався автомобіль Нісан, правою передньою частиною свого автомобіля здійснив зіткнення з лівою частиною автомобіля Нісан, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і ОСОБА_5 завдано майнової шкоди.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 30 червня 2016 року скасувати та винести нову постанову про закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Також, ОСОБА_3 просив призначити судово-автотехнічну експертизу, тобто виконати попередньо ухвалене рішення Зарічного районного суду про задоволення його клопотання про призначення судово-автотехнічної експертизи та доручити її проведення експертам Сумській філії ХНДІСЕ ім. Бокаріуса.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- постанова винесена суддею без з'ясування дійсних обставин справи, є надуманою, твердження стосовно доведеності його вини не обґрунтовані;

- вважає, що дане провадження повинно бути закрите не за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, а за відсутності доказів адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в його діях, оскільки механічні пошкодження автомобіль Ніссан отримав внаслідок виїзду за межі проїзної частини, а не в наслідок не доведеного зіткнення частин автомобілів.

- зазначає, що з самого початку судового розгляду, протокол, складений відносно нього, неодноразово повертався судом на доопрацювання;

- вказує, що клопотання про призначення експертизи було задоволено. Проте, коли він знаходився на лікарняному, суд не направивши матеріалів для проведення судової автотехнічної експертизи до Сумської філії ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, прийняв постанову про закриття провадження в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності;

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його адвоката Кругляка В.В., які просили вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 задовольнити, потерпілого ОСОБА_5 та його представника - адвоката Веремюка В.А., які просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, заслухавши свідків, провівши транспортно-трасологічну експертизу, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 805/806 від 17.10.2016 року, яка була проведена за постановою суду апеляційної інстанції вбачається, що:

З причин вказаних у дослідницькій частині висновку, експерту не видається за можливе перевірити на технічну спроможність покази водіїв-учасників ДТП ОСОБА_3, ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 щодо зазначених ними місця зіткнення автомобіля ВАЗ-21124 н.з. НОМЕР_3 з автомобілем «NISSAN Almera» н.з. НОМЕР_2.

З причин вказаних у дослідницькій частині висновку, експерту не видається за можливе перевірити на технічну спроможність покази водіїв-учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо механізму зближення транспортних засобів до моменту зіткнення.

Покази свідка ОСОБА_9 в частині щодо механізму зближення автомобіля ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_3 та автомобіля «NISSAN Almera» н.з. НОМЕР_2, з моменту спостерігання свідком початку обгону до моменту удару чи «чирка», саме на протязі 30 секунд, технічно не узгоджується з механізмом зближення транспортних засобів до моменту зіткнення.

Покази водіїв-учасників ДТП ОСОБА_3, ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 щодо руху автомобіля «NISSAN Almera» н.з. НОМЕР_2 після зіткнення в лівий кювет, а також покази водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 щодо руху автомобіля ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_3 після зіткнення до кінцевого положення, не позбавлені технічної спроможності.

Крім цього, у висновку зазначено два варіанти висновку:

- перший по показанням водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8;

- другий по показанням водія ОСОБА_3

При наявності зазначеного висновку експерта та з урахуванням доказів, добутих у даній адміністративній справі, є підстави для висновку про те, що показання ОСОБА_3 щодо його невинуватості у вчиненні даного адміністративного правопорушення не підтверджуються матеріалами адміністративної справи, є суперечливими та не узгоджуються з його поясненнями, даними в день ДТП.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що пояснення ОСОБА_5 дані ним 07.11.2015 року (а.с. 29) про те, що його почав обганяти автомобіль ВАЗ 2112 та, не здійснивши обгону, водій зазначеного автомобіля вдарив заднє ліве крило його автомобіля, у зв'язку з чим його автомобіль занесло до кувету, - повністю узгоджуються з його показаннями даними в суді першої інстанції. Крім цього, в суді ОСОБА_5 давав показання про те, що напрямок руху він не змінював, спочатку він почув «визг» автомобіля, потім відчув удар по автомобілю, вважає місце зіткнення в кінці гальмівного шляху. На схемі по дорозі гальмівний шлях не його автомобіля. Зазначені показання також узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10, допитаного судом першої інстанції, схемою до протоколу огляду місця ДТП (а.с. 27) та частково з першими поясненнями самого ОСОБА_3.

Такі показання потерпілого також підтверджуються і показаннями свідка ОСОБА_8, який, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_5 їхав по своїй полосі руху і не виїжджав на зустрічну, а ДТП сталось внаслідок того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який їхав за автомобілем ОСОБА_5, почав його обгін, і виїхавши на зустрічну для нього (ОСОБА_3) полосу, побачив, що не встигає, почав повертатися на свою смугу, однак зачепив за заднє ліве крило автомобіль під керуванням ОСОБА_5 Зіткнення сталось на зустрічній до нього (ОСОБА_8 полосі, по якій рухався ОСОБА_5

Показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 про те, що автомобіль потерпілого не змінював полоси руху і саме ОСОБА_3 зачепив чи вдарив автомобіль ОСОБА_5 на полосі, по якій рухався автомобіль потерпілого, в суді апеляційної інстанції підтвердив і свідок ОСОБА_11, показанням якого відсутні підстави не довіряти, оскільки зміст його показань щодо деталей ДТП, в цілому, узгоджується з показаннями інших учасників даної справи.

Крім цього факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №183881 від 21 січня 2016 року (а.с.32), який, в цілому, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1, рухаючись в напрямку до м. Суми при здійсненні обгону автомобіля Нісан н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку, не витримав безпечного інтервалу і на смузі, де рухався автомобіль Нісан, правою передньою частиною свого автомобіля здійснив зіткнення з лівою частиною автомобіля Нісан, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і ОСОБА_5 завдано майнову шкоду;

- схемою до протоколу огляду місця ДТП від 07.11.2015 року, яка підписана обома водіями і з боку ОСОБА_3 ніяких заперечень щодо її складання немає;

- даними в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_12, який бачив місце події і свідчив про те, що під час розмови з ОСОБА_5 останній йому пояснював, що ОСОБА_3 намагався обігнати його, але зустрічні авто не дозволили виконати маневр і він не встиг скерувати авто назад та зачепив автомобіль ОСОБА_5, в результаті чого автомобіль ОСОБА_3 розвернуло, а автомобіль ОСОБА_5 викинуло на узбіччя. При цьому свідок зазначав, що на той момент ОСОБА_3 не заперечував щодо таких обставин, підписав схему, визнав свою вину, а спір виник в зв'язку з відшкодуванням шкоди.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, суддя районного суду навів мотиви на обґрунтування свого рішення, з якими повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Поряд з цим, ОСОБА_3, поклавши в основу своєї апеляційної скарги доводи про те, що не була проведена транспортно-трасологічна та судово-автотехнічна експертиза, не навів мотивів про наявність інших обґрунтованих підстав, які свідчили б про необґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.

З пояснень даних ОСОБА_3 07.11.2015 року (а.с. 28) також вбачається, що перед зіткненням, він почав різко гальмувати, що підтверджує вищезазначені показання потерпілого та узгоджується зі схемою ДТП.

При цьому, враховуючи направлення гальмівного шляху автомобіля, яким керував ОСОБА_3 (з зустрічної полоси на полосу по якій рухався автомобіль потерпілого), логічними та такими, що підтверджуються вищезазначеною схемою, є показання потерпілого про те, що саме ОСОБА_3 допустив зіткнення автомобілів на полосі, по якій він (ОСОБА_5.), рухався. При цьому, як зазначив потерпілий, рухався він ближче до правого краю своєї полоси, і це підтверджується місцем зіткнення, яке мало місце в кінці гальмівного шляху, що відображено на схемі.

В той же час показання ОСОБА_3, дані в суді про те, що:

- коли він зрівнявшись з авто потерпілого побачив зустрічний автомобіль, у зв'язку з чим намагався уникнути зіткнення і почав знижувати швидкість, то «Ніссан» «вільнув» зміщуючись на 1 метр вліво, від чого і сталась ДТП;

- гальмувати він почав після зіткнення,

- ОСОБА_5 вильнув виїхавши на зустрічну смугу у зв'язку з тим, що на дорозі були горби та вибоїни, або ж в його автомобілі розсипалась картопля,

нічим не підтверджуються, є не логічними, і такими, що суперечать вищезазначеним доказам.

Так, показання ОСОБА_3 про те, що він гальмувати почав після зіткнення, спростовуються його ж поясненнями, які він давав в день, коли сталось ДТП, про те, що різко гальмувати він почав перед зіткненням, що свідчить про його намагання ввести суд в оману. Те, що ОСОБА_3 на момент ДТП визнавав свою вину, підтверджується показаннями свідків, які обґрунтовано були враховані судом першої інстанції при винесенні постанови. Крім цього, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечував тих обставин, що після ДТП він дійсно пропонував ОСОБА_5 допомогти матеріально у відновленні автомобіля, що фактично узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_10

З наданих суду фотознімків вбачається, що на ділянці дороги, де сталось ДТП, відсутні будь-які горби та вибоїни. Версія ОСОБА_3 про те, що у автомобіля потерпілого розсипалась картопля, що потягло виїзд автомобіля ОСОБА_5 на зустрічну смугу, нічим не підтверджена, на думку суду, є не логічною та надуманою.

З зазначеного вбачається, що пояснення та показання ОСОБА_3 різняться між собою, є непослідовними, спростовуються зібраними доказами, у зв'язку з чим, нічим не підтверджені його показання про те, що автомобіль «Ніссан», перед зіткненням, зробив маневр, зміщуючись на 1 метр вліво, у суду викликають обгрунтовані сумніви.

Тормозний шлях автомобіля ОСОБА_3 закінчується саме на полосі, по якій рухався потерпілий, а не на зустрічній, як про це стверджує сам ОСОБА_3

Не логічними на думку суду є показання особи, відносно якої складено протокол, про те, що в той час як він, побачивши зустрічний автомобіль, намагався уникнути зіткнення, то ОСОБА_5 (при наявності зустрічного автомобіля) навпаки здійснив маневр вліво виїхавши на зустрічну смугу. Такі показання ОСОБА_3 повністю спростовують напрямком гальмівного шляху його автомобіля зазначеним на схемі (зі змістом якої він погодився, зазначивши в поясненнях від 07.11.2015 року про те, що перед зіткнення він почав різко гальмувати).

При цьому, за відсутності будь-яких даних у матеріалах справи про те, що автомобіль, під керуванням потерпілого, здійснював будь-які маневри вліво перед зіткненням, судом апеляційної інстанції враховується, що, відповідно до положень п.13.1 ПДР, саме на ОСОБА_3, який рухався за автомобілем потерпілого, покладався обов'язок щодо дотримання безпечної дистанції та інтервалу.

За таких обставин, не зовсім логічні дії суду першої інстанції, щодо вирішення питання про призначення експертизи, а потім винесення рішення на підставі наявних матеріалів адміністративної справи, без проведення експертизи, на думку суду апеляційної інстанції в цілому не вплинули на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення.

У матеріалах даної адміністративної справи є дані про належне сповіщення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи 30.06.2016 року (а.с. 111), прот,е ним не було подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з захворюванням, у зв'язку з чим відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст. 268 КпАП України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що постанова винесена суддею без з'ясування дійсних обставин справи, є надуманою, твердження стосовно доведеності його вини не обґрунтовані, а також, що дане провадження повинно бути закрите не за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, а за відсутності доказів адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в його діях, оскільки механічні пошкодження автомобіль Ніссан отримав внаслідок виїзду за межі проїзної частини, а не в наслідок не доведеного зіткнення частин автомобілів, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням вказаного, при винесенні даної постанови, є логічним врахування висновку експерта по першому варіанту, виходячи з показань водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9, які повністю підтверджують матеріалами справи, та з урахуванням показань яких зі змісту висновку експерта вбачається, що:

- в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1; 13.3; 12.6 ґ; 14.2.в ПДР України;

- в даній дорожній ситуації, запобігання даного зіткнення вирішувалось односторонніми діями водія автомобіля ВАЗ-21124 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3, а тому, в діях водія ОСОБА_5 не вбачаються невідповідності вимогам пунктів ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди;

- у даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ВАЗ-21124 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності п.п. 10.1; 13.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП та наслідками;

- у даній дорожній ситуації, технічна можливість для водія автомобіля ВАЗ-21124 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вирішувалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 13.3 ПДР України.

При цьому, судом приймається до уваги, що порушення норм п.13.1. ПДР України свідчать, в тому числі, і про недотримання водієм безпечного інтервалу, і положення зазначеної норми є більш загальними по відношенню до п.13.3. ПДР та регулюються одним розділом ПДР щодо дистанції, інтервалу та зустрічного роз'їзду. Крім цього, висновок експерта є лише одним з доказів, якому судом у сукупності з іншими доказами, надається оцінка при винесенні рішення. Судом приймається до уваги, що зазначеним висновком експерта, з урахуванням показань потерпілого та свідка, не спростовується факт недотримання ОСОБА_3 безпечного інтервалу руху, тому, з урахуванням зазначених обставин, у суду не виникає жодних сумнівів щодо вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин відсутні обґрунтовані підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови з підстав зазначених у апеляційній скарзі, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 30 червня 2016 року, якою відносно ОСОБА_3 провадження за ст.124 КпАП України, закрито у зв'язку з закінченням 3-х місячного строку притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

.