Справа № 750/8992/16-п Головуючий у 1 інстанції Стебліна А. В.
Провадження № 33/795/254/2016
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 19 вересня 2016 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Чернігові, по проспекту Перемоги, 174, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження по справі. Вважає, що оскільки розгляд справи відбувся без його участі, так як він не був своєчасно та належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, було порушено його право на захист, та порушені права, передбачені ст. 268 КУпАП, а стягнення призначене без врахування положень, викладених в ст. 33 КУпАП. Крім того, звертає увагу на те, що суд під час винесення рішення по справі обмежився лише дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення, на основі якого і прийшов до відповідних висновків, без врахування його пояснень, показань свідків, які перебували в його автомобілі, показань засобів відео зйомки і інших доказів. Вказує, що не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, а підпис в ньому поставив, перебуваючи в стані больового шоку, після того, як працівники поліції зламали йому руку. Звертає увагу на те, що автомобіль ним часто використовується як джерело підробітку, так як він є пенсіонером та несе витрати на виховання малолітнього сина, та відсутність додаткового доходу в подальшому може поставити його родину в скрутне становище.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не погодився з обставинами справи викладеними в протоколі та постановою місцевого суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, та підтримав викладені в апеляційній скарзі вимоги.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 19.09.2016 року о 17 год. 30 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 174 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на який проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного приладу «Драгер» ARHK -0035 alcotest 6820 у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно в протоколі вказав, що з викладеними в ньому фактичними обставинами згоден, та підкріпив його власноручним підписом (а.с. 6).

З результату огляду на стан алкогольного спяніння, зробленого приладом «Драгер» вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (2,47 проміле), з результатом якого правопорушник погодився, що засвідчив своїм підписом (а.с. 5).

Відповідно по пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були залучені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан спяніння, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого вказав 2, 47 проміле. (а.с. 8-9).

Допитані в суді свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, працівники поліції підтвердили, що після отримання повідомлення по лінії 102 про те, що водій автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться в стані алкогольного спяніння почали досліджувати ввірену їм територію і побачили автомобіль на який була подана орінтировка. Після зупинки вказаного автомобіля патрулем поліції, водієм вказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 Під час розмови ОСОБА_1 не заперечував вживання алкогольних напоїв.

З наданої Департаментом патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Чернігові інформації щодо реєстрації події за номером 102 від 11.11.2016 року вбачається що на номер 102 звернувся громадянин з повідомленням про можливе перебування водія автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери вбачається, що ОСОБА_1 погоджується з вживанням ним алкогольних напоїв і ніяким чином не обумовлював вживання алкоголю безпосередньо перед зверненням до нього працівників поліції.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності про те, що призначене стягнення не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, не знайшло свого підтвердження.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1, накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майновий стан та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що місцевим судом було порушено його право на захист, не знайшло свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи міститься рекомендований лист, який належним чином був направлений на адресу, вказану правопорушником, однак повернувся «за не запитом», та не є підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обовязкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Права, які на думку правопорушника були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема надання показів, долучення до матеріалів справи інших доказів, та інше, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності може реалізувати під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Не визнання своєї вини, та твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, не знайшло свого підтвердження та спростовується дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами, а така позиція особи правопорушника розцінюється як захисна, направлена на уникнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9