АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/706/16 Головуючий у першій інстанції: Підберезний Г.А.
Категорія: ч.2 ст. 123 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ЧП «ОСОБА_3», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 08 вересня 2016 року о 04 годині 40 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Січеславська Набережна в сторону вул. Княжині Ольги в м. Дніпро виїхав на залізничний переїзд при увімкненому (червоному) сигналі світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 КУпАП.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції ОСОБА_3, 18 жовтня 2016 року у порушення десятиденного строку на оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апелянт зазначає, що він не був повідомлений належним чином про час, місце та день розгляду справи. Про прийняте рішення дізнався лише 13 жовтня 2016 року, в зв'язку із чим він був позбавлений вчасно подати апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає, що накладене адміністративне стягнення є занадто суворим.

Так апелянт зазначає, що дійсно він вчинив дане правопорушення. Однак вважає, що рішення суду в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними судом суворе. Також апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні обтяжуючі обставини.

Апелянт просить врахувати, що він щиро кається, відсутня шкода для інших учасників дорожнього руху, правопорушення ним було вчинено вперше, він є приватним підприємцем та право керування транспортним засобом необхідно для його роботи і позбавлення такого права поставить його у скрутне становище.

Крім того на думку апелянта, правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 КУпАП не є грубим порушенням.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився про час, місце та дату був повідомлений належним чином, на адресу суду будь-яких клопотань про перенесення справи не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП, розгляд справи буде проводитись без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку, підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі. Дійсно в матеріалах справи знаходиться судовий виклик ОСОБА_3 на 27 вересня 2016 року на 10:00 годину(а.с.6). Проте в матеріалах справи є також відомості про відстеження вказаного виклику, з перевірки, якого вбачається, що ОСОБА_3, не було вручений судовий виклик (а.с.7), отже особа не була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що копію постанови суду не було направлено на адресу місця проживання ОСОБА_4 в трьох денний строк, чим було порушено вимоги ст. 285 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та особою, яка подала апеляційну скаргу, не оспорюється.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП. Судом першої інстанції було накладено не найсуворіше адміністративне стягнення на ОСОБА_3, яке передбачено ч.2 ст. 123 КУпАП, як він зазначив в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, не навів будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення.

Крім того посилання ОСОБА_3 про те, що він є приватним підприємцем та йому право керування транспортними засобами потрібно для роботи, нічим не підтверджено, доказів вказаному факту суду апеляційної інстанції, не надано. Отже вказані доводи, що зазначені в апеляційній скарзі, є голослівними. Наявність у правопорушника дитини, не є підставою для зміни адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого апелянтом адміністративного правопорушення, котре стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, а саме проїзд залізничного переїзду на червоний сигнал світлофору, приходжу до висновку про відсутність підстав для зміни судового рішення та пом'якшення покарання, навіть за наявності того, що правопорушник визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому і вперше притягується до адміністративної відповідальності.

На переконання суду апеляційної інстанції, застосований до ОСОБА_3 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун