АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1420/2016 Суддя у І-й інстанції: Колегаєва С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 13.08.2016 о 05 год. 57 хв. рухаючись у м. Києві по вул. Бальзака, 2, керував автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість постанови, невідповідність її вимогам ст. 246 КУпАП, а висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та закрити провадження відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що при розгляді справи судом було порушено норми процесуального права, а саме безпідставно та необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про виклик свідків, не було взято до уваги письмові пояснення, які надавались захисником з детально викладеними обставинами по справі про те, що ОСОБА_2 відмовився дихнути в пристрій, оскільки йому не пояснили, що це пристрій, не роз'яснили порядок застосування пристрою, не надали свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку.

Зазначає, що твердження інспектора поліції з приводу відмови від проходження тесту є абсурдним, таким, що не відповідає дійсності та нічим не підтверджене, оскільки ОСОБА_2 не ухилявся від проведення огляду, а лише відмовився це робити у зв'язку з порушенням патрульними поліцейськими Інструкції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги захисника цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 237824 від 13.08.2016, рапортом інспектора УПП ДПП в м. Києві Мельника Р.І., з якого вбачається, що водій автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1, здійснивши рух, зупинився та припаркував автомобіль на парковці біля «Макдональдсу». Підійшовши до нього для перевірки документів було відчутно з салону автомобіля різкий запах алкоголю. Водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, від чого він відмовився.

Як пояснили ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були запрошені в якості свідків, у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп'яніння.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Сам ОСОБА_2 у своїх поясненнях також вказує, що він відмовився дихнути в пристрій для перевірки на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 вбачається порушення вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому постанова Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Юденко