АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/724/16-п Номер провадження 33/786/161/16Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія:ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 з участю прокурора Мамон О.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя селища Шишаки, вул. Купріяна Тутки, 57, Шишацького району Полтавської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої на посаді Шишацького селищного голови,-

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Постановлено стягнути судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді Шишацького селищного голови з 05.11.2015 року, будучи відповідно до п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи на робочому місці в селищній раді, використовуючи свої службові повноваження видавати розпорядження, керуючись власним приватним інтересом, діючи не обєктивно та упереджено, без відповідного повідомлення та винесення питання преміювання на сесію, вчинив дії спрямовані на складання та видачу (підписання) розпоряджень голови селищної ради «Про виплату премій працівникам селищної ради».

Зокрема ОСОБА_2 упродовж листопада 2015 року - квітня 2016 року одноособово приймав рішення про встановлення собі, як Шишацькому селищному голові конкретного розміру премії за відповідний місяць, видаючи розпорядження селищного голови, а саме:

- 19 листопада 2015 року ОСОБА_2 видав розпорядження Шишацького селищного голови від 19.11.2015 року №93, згідно якого встановив собі премію за листопад 2015 року в розмірі 200%;

- 21 грудня 2015 року ОСОБА_2 видав розпорядження Шишацького селищного голови від 21.12.2015 року №47, згідно якого встановив собі премію за грудень 2015 року в розмірі 300%. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було нараховано премію за грудень 2015 року в сумі 11433 грн.;

- 22 січня 2016 року ОСОБА_2видав розпорядження Шишацького селищного голови від 22.01.2016 року №13, згідно якого встановив собі премію за січень 2016 року в розмірі 150%. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було нараховано премію за січень 2016 року в сумі 5716 грн. 50 коп.;

- 22 лютого 2016 року ОСОБА_2 видав розпорядження Шишацького селищного голови від 22.02.2016 року №30, згідно якого встановив собі премію за лютий 2016 року в розмірі 100%. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було нараховано премію за січень 2016 року в сумі 3811 грн.;

- 21 березня 2016 року ОСОБА_2 видав розпорядження Шишацького селищного голови від 21.03.2016 року №38, згідно якого встановив собі премію за березень 2016 року в розмірі 150%. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було нараховано премію за січень 2016 року в сумі 5716 грн. 50 коп.;

- 20 квітня 2016 року ОСОБА_2 видав розпорядження Шишацького селищного голови від 21.03.2016 року №56, згідно якого встановив собі премію за квітень 2016 року в розмірі 150%. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було нараховано премію за січень 2016 року в сумі 5716 грн. 50 коп.

На підставі вказаних незаконних розпоряджень ОСОБА_2 нараховано, а в подальшому виплачено премію в загальній сумі 41 384 грн.

Окрім того, 19 листопада 2015 року ОСОБА_2 видав розпорядження Шишацького селищного голови від 19.11.2015 року №93, згідно якого встановив собі премію за листопад 2015 року в розмірі 100% посадового окладу до дня професійного свята Дня місцевого самоврядування. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було нараховано премію в сумі 3049 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив селищну раду про наявність конфлікту інтересів, що виник у нього при розгляді питання щодо преміювання, без відповідного погодження сесії у формі рішення, шляхом видання відповідних розпоряджень самостійно визначав для себе конкретний розмір премії за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_2, в порушення встановленого Постановою КМУ №268 порядку призначення премії, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо призначення премії, достовірно знаючи, що рішеннями сесій селищної ради питання його преміювання не розглядалось і не приймалося, використовуючи свої службові та владні повноваження, шляхом видачі розпоряджень, що у подальшому затверджувались рішенням сесії, задовольнив свій приватний інтерес, а саме отримав грошову премію.

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення посилаючись на те, що прокурор Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 не наділений повноваженнями щодо проведення перевірки вимог Закону України «Про запобігання корупції», зазначає, що він мав право проводити виплати премій за розпорядженням селищного голови у розмірі не менше як 10% від посадового окладу, премії нараховувалися окрім нього і іншим працівникам апарату селищної ради.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_3 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, допитавши свідка ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 ставиться в провину порушення обмеженнь встановлених п.п. 1-3 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАп, кваліфікуючими ознаками якого є неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАп, кваліфікуючими ознаками якого є прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» встановлено, що преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їх надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймаються відповідною радою.

Згідно ст.. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це піл час засідання ради, на якому розглядається відповідне рішення.

Так, 05.11.2015 року рішенням 1 сесії 1 скликання «Про заробітну плату Шишацького селищного голови» надано право селищному голові проводити виплату премії як складової частини заробітної плати відповідно до Положення про преміювання працівників селищної ради за розпорядженням селищного голови у розмірі не менше як 10% від посадового окладу. Під час проведення цієї сесії, головою селищної ради повідомлено, що під час реалізації вказаного рішення щодо видачі щомісячних розпоряджень про призначення та виплату премії працівникам селищної ради, в тому числі йому особисто, можливо розцінювати як існування конфлікту інтересів, тобто про наявність конфлікту інтересів селищним головою було публічно оголошено.

Дана інформація також підтверджується результатами поіменного голосування депутатів Шишацької селищної ради як при розгляді питання «Про заробітну плату Шишацького селищного голови» під час проведення сесії 1 скликання 05.11.2015 року, так і під час розгляду питання 11 сесії першого скликання від 17.06.2016 року «Про затвердження розпоряджень Шишацького селищного голови» прийнятих і межсесійний період, в яких зазначено, що ОСОБА_2 повідомив про реальний конфлікт інтересів та участі у голосуванні не брав.

Отже, враховуючи, що повноваження щодо призначення розміру премій відносяться до повноважень селищного голови, передбаченими ст.. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та обовязком, визначеним згідно із Законом України «Про оплату праці», вказані повноваження виконувались на реалізацію законного та обґрунтованого рішення селищної ради та в подальшому схвалені сесією, виплати премії проведені в обсягах бюджетних асигнувань на оплату праці, що затверджено сесією селищної ради, не тільки особисто селищному голові, а і іншим посадовим особам місцевого самоврядування, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім цього, районним судом, при прийнятті рішення щодо винуватості ОСОБА_2 не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення, який склав заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 є незаконним, оскільки останній не мав повноважень щодо його складання.

Відповідно до ст.. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, визначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають складати уповноважені на те, посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції ( ст.. ст..172-4 - 172-9, 188-46, 212-15, 212-21 КУпАП).

Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції» є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізовує державну антикорупційну політику.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 року №118 «Про утворення Національного агентства з питань запобігання корупції» утворено Національне агентство з питань запобігання корупції як центральний орган виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст. 5 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство є колегіальним органом, до складу якого входить пять членів.

Згідно ч.5 та ч.4 цього Закону національне агентство є правомочним з моменту призначення більше половини його загального кількісного складу.

На момент складання протоколу (07.07.2016 року) національне агентство було вже правомочним, так як було призначено чотири члени, що є більше половини його загального кількісного складу ( пяти), а тому був єдиним органом правомочним відповідно до вимог ст.. 255 КУаАП на складання протоколу про вчинення адміністративних павопорушень, передбачених ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись, п.1 ч.1 ст. 247, п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП - скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складів правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Томилко