А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

про повернення апеляційної скарги

04.11.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Хуст, вул. Сонячна, 19, Закарпатської області, українець, гр. України, працюючий контролером у ВАТ «Техномат»,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути із правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 гривень на користь держави.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 18 липня 2016 року о 02 годин 40 хвилин біля будинку № 34 по вул. Матросова в м. Мукачеві, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz E 200, номерний знак LZA - 52296, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Drager» на місці зупинки та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2. 5 Правил дорожнього руху Україні.

В апеляційній скарзі, яка надійшла до Мукачівського міськрайонного суду 21 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною й такою, що грубо порушує норми матеріального та процесуального права. Посилається на те, що транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не керував; що судом безпідставно не задоволено клопотання сторони захисту про виклик свідків, що у свою чергу призвело до хибних висновків щодо їх позиції; що отримані працівниками поліції з нагрудних камер докази є недопустимими. Крім того, вказує на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 10 жовтня 2016, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відомостей про отримання ним копії постанови, у звязку із чим строк на апеляційне оскарження постанови пропустив із поважних причин. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 з таких підстав.

Так, частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З апеляційної скарги вбачається, що така датована 19.10.2016 і надійшла до Мукачівськогоміськрайонного суду 21.10.2016, тобто із пропущенням передбаченого вищевказаною нормою строку на апеляційне оскарження.

Наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження про те, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 10 жовтня 2016, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відомостей про отримання ним копії постанови, апеляційний суд вважає необґрунтованими й такими, що не підтверджені якими-небудь доказами (апелянтом не додано до апеляційної скарги доказів того, що копію оскаржуваної постанови він отримав саме 10.10.2016).

На які-небудь інші причини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 не вказує.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга є ідентичною до апеляційної скарги, яку 30.09.2016 подавав адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на оскаржувану ним постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 19.09.2016, і яка постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 07.10.2016 повернута останньому в звязку із пропущенням строку на апеляційне оскарження постанови і відсутністю заяви про його поновлення. Ідентичність апеляційних скарг підтверджується тим, що в обох апеляційних скаргах викладені одні й ті самі доводи в однаковому порядку. Наведене, у свою чергу, дає підстави вважати, що як адвокат ОСОБА_2, так і сам ОСОБА_1 були обізнані про наявність оскаржуваної постанови й отримали її копію ще до 30.09.2016, про що також свідчить наявний у матеріалах справи супровідний лист (а. с. 44), з якого вбачається, що копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 20.09.2016.

Враховуючи вищенаведене, те, що ОСОБА_1 не наведено поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, а наведені ним в апеляційній скарзі причини пропуску такого строку визнаються неповажними, тому в його поновленні слід відмовити, у звязку із чим повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, та повернути йому подану ним апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан