Справа № 502/1026/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, працюючого на посаді директора ТОВ «Титан», інвалідність відсутня, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, якому розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

В матеріалах, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області, в ході перевірки ТОВ «Титан», головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, вказано, що 15.04.2016 року в м. Кілія Одеської області, директором ТОВ «Титан», ОСОБА_2, порушено законодавство про працю, оплату праці, відносно найманих працівників за період з 01.01.2015 року по 01.04.2016 року, що засвідчено актом перевірки від 15.04.2016 року № 15-18-010/0253.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві встановлено:

-товариство є юридичною особою, використовується наймана праця, колективний договір в товаристві не укладено;

- згідно представлених особових карток форми П-2 зясовано: працівникам товариства на протязі двох років підряд не надавались щорічні оплачу вальні відпустки. Так, працівники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останній раз знаходились у відпустці в квітні 2014 року, що суперечить вимогам ч. 5 статті 80 КЗпП України;

-згідно представлених особових карток форми П-2 та наказів Товариства зясовано: наказом від 15.01.2015р. № 5 різноробочій ОСОБА_5 надана відпустка без збереження заробітної плати з 15.01.2015 р. по 06.02.2015 р. (22 дні), більше ніж 15 календарних днів на рік, що є порушенням вимог статті 84 КЗпП України, та ст. 26 ЗУ «Про відпустки».

- згідно наказів про надання працівникам товариства щорічних відпусток, власник або уповноважений ним орган письмово не повідомляє працівників товариства про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні, чим порушено вимоги ч. 5 статті 79 КЗпП України;

- при перегляді штатних розписів встановлено, що останній раз посадові оклади працівникам товариства підвищувались у січні та у вересні 2015 року (копії штатних розписів додаються). Підстави для нарахування та виплати індексації заробітної плати працівникам товариства настали з червня 2015 року та у вересні фіксована індексація. На підставі представлених відомостей нарахування заробітної плати встановлено, що в Товаристві індексація заробітної плати провадиться. Однак перевіркою встановлено, розрахунок індексації для працівників товариства не відповідає встановленому порядку (за перевіряємий період з 01.01.2015р. по 29.02.2016 р.) індексація заробітної плати у 2015 році з вересня 2015 р. по лютий 2016 року нараховувалась з розрахунку більше ніж встановлений коефіцієнт, чим порушено п.4 Постанови КМУ№ 1078;

- в порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата заробітна плата. Так, виплата заробітної плати працівникам товариства за першу та другу половину січня 2016 року виплачена 09-10 лютого 2016 року, один раз в місяць, що підтверджено платіжними відомостями від 09.02.2016 р. № 06, за січень 2016 р. Перша половина заробітної плати за лютий виплачена 23 лютого, друга половина заробітної плати за лютий виплачена 17 березня 2016 р, через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, та пізніше сьомого числа після закінчення періоду, за який здійснюється виплата заробітної плата, що підтверджено платіжними відомостями від 17.03.2016 р. №47, за лютий 2016 р., чим порушено вимоги ч. 1 статті 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці»;

- в порушення вимог ст. 83 КЗпП України при звільненні працівників грошова компенсація за всі не використані ними дні додаткових відпусток не нарахована та відповідно не виплачена в день звільнення. Так, згідно з Наказом від 17.03.2016р. працівниця ОСОБА_6 звільнена із займаної посади з 17.03.2016р. За згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) якої, при звільненні не нарахована в повному обсязі та не виплачена грошова компенсація за всі не використані нею днів додаткової відпустки, як матері яка має дітей. Вищезазначене адміністративне правопорушення призвело до порушення вимог статті 116 КЗпП України ;

Правопорушник, ОСОБА_2, сповіщений належним чином, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав..

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 та його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом № 15-18-010/0186 від 15.04.2016 року, про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП, (а. с. 4);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-18-010/0253 (а. с. 6);

Суд, вивчивши матеріали, вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, доведена, та кваліфікує дії правопорушника, за ст. 41 ч. 1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, не забезпечення достовірного бухгалтерського обліку та витрат на оплату праці в установленому порядку.

Обставин, що помякшують відповідальність, ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КпАП України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій,особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34,35,41 ч.1 , 268, 283, 284 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1