Справа № 138/2565/16-п
Провадження № 33/772/319/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жикевич Т. Б.
Доповідач: Юненко М. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р. м. Вінниця

Суддя судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області Юненко М.О., за участю адвоката Богацького Б.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований - АДРЕСА_1, не працюючий, одружений, на утриманні малолітня дитина, українець, громадянин України,

закрито справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду першої інстанції, 13.06.2016 о 20:45 год. в смт. Вендичани по вул.50-річчя Жовтня ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «YAMAHA», без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в Могилів - Подільській окружній лікарні інтенсивного лікування.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, а саме: керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови Могилів - Подільського міськрайонного суду від 07.10.2016 року та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно довідки, залученої до матеріалів, посвідчення водія ОСОБА_4 не видавалось, тому він не є суб'єктом порушення п.2.9 ПДР і не є особою, яка може бути оглянута на стан сп'яніння відповідно до правил інструкції. Також скаржник зазначає, що в Україні максимальна «твереза» норма алкоголю в крові людини становить 0,2 проміле і є допустимою нормою.

На перегляд справи в апеляційному порядку ОСОБА_4 не з'явився, про час і місце слухання апеляційної скарги його повідомлено належним чином.

Заслухавши адвоката Богацького Б.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції безспірно встановлено, що13.06.2016 о 20:45 год. в смт. Вендичани по вул.50-річчя Жовтня ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «YAMAHA», без державного номерного знаку, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в Могилів-Подільській ОЛІЛ. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, а саме: керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Дані обставини підтверджуються також протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №191385 від 13 червня 2016 року ( а.с.5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 36 від 13.06.2016 року відповідно до якого ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп'яніння, показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що він не має водійського посвідчення , а тому не є суб'єктом порушення п.2.9. ПДР суперечить роз'ясненням, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до яких, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто суб'єктом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України є особа, яка здійснює керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а наявність чи відсутність посвідчення водія у даної особи не є обов'язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, що результат алкотесту 0, 2 проміле є допустимою нормою з посиланням на п.7 розділу 2 Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що даний пункт лише регулює питання мінімального цифрового показника алкоголю в крові особи, який мають спеціальні технічні засоби, котрі використовують працівники поліції при огляді водіїв транспортних засобів на місці зупинки транспортних засобів. Крім того, правилами дорожнього руху України не передбачено допустимість такого показника алкоголю в крові водія.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, закривши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУ п АП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: