Справа № 163/2028/16-п Провадження №33/773/422/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю представника митниці - Пікалюка М.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Андріяш Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріча Л.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн...

Крім того, провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №1538/20505/2016 від 16.07.2016, товар: «шини до вантажних автомобілів», в кількості 1 штука, загальною вагою 45 кг та вартістю 5863 гривень 94 копійки - постановлено повернути ОСОБА_4 або уповноваженій особі після відповідного митного оформлення.

ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він, слідуючи 16.07.2016 з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме: «шини до вантажних автомобілів», в кількості 1 шт., загальною вагою 45 кг та вартістю 5863 гривень 94 копійки.

Крім цього, ОСОБА_4 ставилось у вину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій.

В апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_4 винним у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, ОСОБА_4 своїми діями обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушив вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_4 вчинив також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника - адвоката Андріяш Н.В., яка просила залишити постанову судді без зміни, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, не оспорюється і в апеляційній скарзі заступника начальника митниці.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У відповідності до вимог зазначеної статті, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із пояснень ОСОБА_4, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар та пред'явив на нього TAX FREE від 16.07.2016, тобто вчинив усне декларування свого товару.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що об'єктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_4 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_4, який за формою проходження митного контролю обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявив про його переміщення, вказує лише на порушення останнім порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що в місцевому суді представником митного органу була ОСОБА_6 на підставі довіреності (а.с.41), а апеляційна скарга подана заступником начальника Волинської митниці ДФС, повноваження якого не підтверджені відповідно до вимог ст.501 МК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріча Л.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов