Єдиний унікальний номер 220/1540/16-п Номер провадження 33/775/157/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Гаврилова М.В., при секретарі Самойленко Г.В., за участю особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, прокурора Гожурової О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку смт. Велика Новосілка, громадянку України, працюючу секретарем Краснополянській сільській раді Великоновосілківського району, депутата сьомого скликання, не одружену, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн., за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., на підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

Постановою судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 вересня 2016 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП та призначено адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в доход держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Згідно цієї постанови, рішенням першої сесії сьомого скликання Краснополянської сільської ради від 12.11.2015 року № 7/1-1 «Про результати виборів депутатів сільської ради сьомого скликання і визнання їх повноважень» визнано повноваження ОСОБА_2 як депутата Краснополянської сільської ради сьомого скликання і відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 6, 7, 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» з часу обрання депутатом сільської ради, на ОСОБА_2 поширюються вимоги про обмеження, пов'язані з набуттям статусу депутата, в тому числі встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.ст. 28,35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Краснополянської сільської ради та згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 12.11.2015 року року приблизно о 11:15 годині, перебуваючи в приміщенні Краснополянської сільської ради за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Красна поляна, вул. Григорія Балжи, 60, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює - сесію Краснополянської сільської ради, а саме при розгляді сесією рішення про обрання секретаря сільської ради та в умовах реального конфлікту інтересів прийняла участь в голосуванні щодо обрання її секретарем Краснополянської сільської ради.

На вказану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність постанови нормам матеріального права, фактичним обставинам справи, просила вищезазначену постанову скасувати та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. Вказує, що законодавством України не визначено поняття та механізму самостійного публічного оголошення. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано документів щодо рішення постійної комісії, на яку покладено обов'язок контролювати виконання ч.1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування». Вважає, що висновки суду про наявність у неї як депутата та секретаря органу місцевого самоврядування конфлікту між її приватними та службовими інтересами, пов'язаними з обранням на посаду є хибними. Голосування за себе щодо призначення на посаду є фактично реалізацією її права депутата сільської ради. Суд першої інстанції не звернув увагу, що зміст примірнику протоколу, що надали їй працівники під час складання протоколу про адміністративне правопорушенні, не співпадає з тім, що знаходиться в матеріалах справи. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надавали працівникам правоохоронних органів пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду 20.10.2016 року ОСОБА_2 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити. В судовому засіданні 25.10.2016 року прокурор Гожурова О.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила в її задоволенні відмовити.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді слід залишити без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.1, ст.. 172-7 ч.2 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду не заперечувала, що будучи депутатом Краснополянської сільської ради являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Вона не повідомила депутатів Краснополянської сільської ради перед голосуванням 12.11.2016 року за рішення щодо обрання її секретарем сільради про конфлікт інтересів та проголосувала за прийняття сесією вказаного рішення, оскільки не вбачає в цьому реального конфлікту інтересів, вважає, що в її діях відсутній склад вказаних правопорушень.

У статті 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийнятті рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Терміни «реальний конфлікт інтересів» визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст.ст. 6, 7, 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» з часу обрання депутатом сільської ради, на ОСОБА_2 поширюються вимоги про обмеження, пов'язані з набуттям статусу депутата місцевої ради, в тому числі встановленими із змінами та доповненнями Законом України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно підпункту б частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі і депутати сільських рад.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вказані особи зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, повідомляти про конфлікт інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 статті 35 даного Закону особи, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 дійсно є депутатом Краснополянської сільської ради, яку було обрано на посаду секретаря цієй ради. Вона не повідомила сесію ради про наявність конфлікту інтересів та прийняла участь в голосуванні щодо обрання її секретарем Краснополянської сільської ради.

Таким чином ОСОБА_2, будучи депутатом Краснополянської сільської ради сьомого скликання, яка відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади, порушила вимоги щодо повідомлення про конфлікт інтересів, що виразився в неподанні (ні усно, ні письмово) нею заяви про реальний конфлікт інтересів сідьскій раді перед прийняттям рішення щодо обрання секретаря сільської ради та прийняла участь в голосуванні щодо обрання її секретарем Краснополянської сільської ради, чим порушила вимоги ст.ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції».

Передбачений ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» обов'язок ужити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і невідкладно у письмовій формі повідомляти про наявність конфлікту інтересів є особистим обов'язком ОСОБА_2 і мав бути нею виконаний.

При цьому на правову оцінку дій ОСОБА_2 не впливає обставина, що у Законі України «Про місцеве самоврядування» у редакції, що діяла у листопаді 2015 року, та у інших нормативних актах не було передбачено порядку та шляхів врегулювання конфлікту інтересів для депутата міської ради. Ця обставина не звільняла ОСОБА_2 від обов'язку виконати особисто вимоги ст.35 Закону України «Про запобігання корупції».

З цих підстав доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що законодавством України не визначено поняття та механізму самостійного публічного оголошення, є неспроможними.

Відсутність рішення постійної комісії, на яку покладено обов'язок контролювати виконання ч.1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», на що посилається апелянт, не звільняє ОСОБА_5 від особистого обов'язку повідомлення про наявність конфлікту інтересів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2. про відсутність реального конфлікту інтересів, оскільки ніякої вигоди або поліпшення для себе, будучи обраною секретарем сільської ради не має, є безпідставними, так як відповідно до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування», секретар сільської ради відповідно до цього Закону здійснює повноваження сільського голови. Будучі обраною секретарем сільської ради, ОСОБА_5 мала б значно ширші повноваження, а саме спеціальні повноваження, якими особа наділяється органом місцевого самоврядування. В тому і полягає реальний конфлікт інтересів.

Посилання апелянта на вручення їй примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, зміст якого не співпадає з тім, що знаходиться в матеріалах справи, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи знаходяться оригінали протоколів про адміністративне правопорушення № 46,№ 47 від 19 липня 2016 року, які підписані уповноваженою особою, яка склала протоколи, свідками та особою, відносно якої складено протокол - ОСОБА_5

Допитані в судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що під час голосування при обранні секретаря сільської ради ОСОБА_5 не повідомляла сесію сільради про наявний конфлікт інтересів та головувала за єдину кандидатуру на посаду секретаря сільської ради, тобто себе.

З врахуванням усіх фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_2, будучі особою, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила когеіальний орган - сільську раду, в якому вона працює, про наявність у неї конфлікту інтерсів при розгляді сесією питання про обрання секретаря сільської ради і вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, особисто проголосувавши за прийняття рішення сесією про обрання її секретарем сільської ради, тобто вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.1 та ст. 172-7 ч. 2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_5 складу зазаначених правопорушень суперечать фактичним обставинам справи, через що не можуть бути визнані обґрунтованими.

Тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування цієї постанови відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Великоносілківського районного суду Донецької області від 12 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя