П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Степаненко І.Б., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби МВС у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не військовозобов'язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2015 року, о 18-55 годині, ОСОБА_1, рухаючись на автомобілі «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Києві по Броварському проспекту (під мостом метро «Чернігівська») зі спуску з мосту метро «Чернігівська» в сторону метро «Дарниця», перед перестроюванням не надав дорогу транспортному засобу «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися водій «Кіа», що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2, та автомобілем «ВАЗ 1117», реєстраційний номер НОМЕР_3, та пошкодження трьох транспортних засобів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав, та суду пояснив, що у зазначений у протоколі день та час він їхав на автомобілі «Кіа» в сторону метро «Дарниця», коли вже з'їхав зі спуску мосту (розташованого в районі метро «Чернігівська») і зупинився на крайній правій смузі для руху, прямо за вантажним автомобілем, який також зупинився під мостом у зв'язку з невеличким затором, в цей момент в його автомобіль в'їхав на великій швидкості автомобіль «ВАЗ 21104» під керуванням ОСОБА_3, що рухався в попутному напрямку. Внаслідок сильного удару його автомобіль здійснив зіткнення передньою правою частиною з вантажним автомобілем, який стояв попереду, від чого його авто розкрутило і відкинуло на зустрічну смугу задньою частиною, після чого на зустрічній смузі в задню частину його авто в'їхав автомобіль «ВАЗ 1117» під керуванням ОСОБА_5 Він вважає, що водій автомобіля «ВАЗ 21104» не вибрав безпечної швидкості для руху, а також не обрав достатній інтервал між своїм та його авто, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем, чим порушив вимоги п.п.1.3, 1.4, 10.1 ПДР України, що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів, що підтверджується характером та механізмом отриманих пошкоджень.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що у вказаний у протоколі день та час він керував автомобілем «ВАЗ 21104» по Броварському проспекту в напрямку з метро «Лісова» в сторону метро «Дарниця», в темну пору доби, вологу погоду, зі швидкістю 50-60 км/годину в середній (другій) полосі. В районі розв'язки метро «Чернігівська», приблизно перед мостом за виїздом з мосту, він помітив вантажний автомобіль, який був припаркований з увімкненими аварійними сигналами в крайній правій полосі руху, та автомобіль «Кіа» сріблястого кольору, який рухався з мосту в напрямку метро «Дарниця», тобто з другорядної дороги спускався на головну дорогу. Автомобіль «Кіа» рухався для вищевказаного маневру дуже швидко, виїхав на крайню праву полосу руху, а потім дуже швидко, не зупиняючись, змінив напрямок руху з першої полоси в другу (середню) полосу, де рухався його автомобіль, об'їжджаючи перепону у вигляді вищевказаного вантажного автомобіля. Від вказаних маневрів водія автомобіля «Кіа» відбулося зіткнення їх авто, від чого переднє праве колесо його автомобіля «заклинило» і він ледве зміг втримати автомобіль у своїй полосі, щоб уникнути зіткнення з вантажним авто. Автомобіль «Кіа» почало крутити та винесло на зустрічну смугу, де в другій смузі руху (середній) відбулося його зіткнення з автомобілем «ВАЗ 11173» під керуванням ОСОБА_5 В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді забою ніг та рук. Під час оформлення ДТП при спілкуванні працівників поліції та водія вантажного автомобіля йому стало відомо, що останній зупинився перед мостом, щоб роздивитися мапу, оскільки заблукав. Після чого вантажний автомобіль покинув місце ДТП, оскільки не був його учасником. Він вважає, що дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1, який неодноразово змінював свої пояснення, оскільки він, виїжджаючи з другорядної дороги, не вибрав безпечну швидкість, не оцінив дорожню обстановку (темна пора доби, мокре покриття), не зупиняючись, виїхав на головну дорогу, де, здійснюючи об'їзд перешкоди, виїхав на другу (середню) смугу руху, не надаючи перевагу автомобілю, який рухався по головній дорозі, допустив зіткнення транспортних засобів. Про велику швидкість авто «Кіа» свідчить і той факт, що після зіткнення він опинився на зустрічній смузі руху.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що ввечері 10.11.2015 року він на своєму автомобілі «ВАЗ 1117», р.н. НОМЕР_3, рухався у напрямку м.Бровари по Броварському проспекту зі швидкістю 60 км/годину. В районі мосту зменшив швидкість, оскільки відчув, що попереду ДТП, та побачив, як йому назустріч вилетів задньою частиною автомобіль «Кіа», та відбулося зіткнення їх автомобілів. Він вдарив лівою частиною свого автомобіля у задню праву частину «Кіа». Він почав гальмувати аж до зупинення біля клумби, включив аварійку та чекав працівників поліції. Самої ДТП за участю «Кіа» та «ВАЗа» він не бачив. На вантажному автомобілі, який був припаркований біля мосту пошкоджень не було, тому його відпустили. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що він намагався обігнати фуру, виїжджав з третього ряду у другий та відчув удар.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що він був пасажиром на передньому сидінні автомобіля «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 Під час зіткнення він писав смс-повідомлення та не бачив дорожньої обстановки. До моменту зіткнення звуку гальм він не чув. Він пам'ятає, що перед їх машиною на відстані 2-3 метра стояла фура з увімкненою аварійною сигналізацією. Він вважає, що інший водій перестроювався, тому і сталося зіткнення. В момент зіткнення автомобіль «Кіа» стояв, виїхавши приблизно на 50 см на середню смугу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що він перебував на задньому сидінні у якості пасажира автомобіля «ВАЗ 21104» під керуванням водія ОСОБА_3 Ввечері 10.11.2015 року вони рухалися по середній полосі з магазину «Леруа Мерлен» в бік метро Лівобережна, з невеликою швидкістю, не зменшуючи її, нікого не обганяли, на дворі йшов дощ. Він пам'ятає, що перед мостом була припаркована фура. Він задумався, а потім відчув удар, який прийшовся у переднє праве крило автомобіля ОСОБА_3 Водій фури ніяких претензій ні до кого не мав, тому поїхав після приїзду поліції.

Згідно дослідженого судом висновку судової автотехнічної експертизи №19/8-02/776 від 01.08.2016 року:

1. В момент первинного контакту направляючі повздовжніх осей автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_2, були розташовані під кутом 15+5, при попутних напрямках.

2. Ліве переднє колесо автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, в момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_2, могло знаходитись в нерухомому стані, тобто не обертатись, або оберталось з дуже малою кутовою швидкістю.

3. Встановити, на якій смузі руху відбулось зіткнення автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_2, з автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_1, не вдається можливим по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації.

4. Встановити, чи мало місце зіткнення автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, з вантажним автомобілем, який знаходився попереду його в першій смузі руху, не надається можливим, по причині ненадання вантажного автомобіля для експертного дослідження.

5. Покази водія автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, щодо механізму та обставин даної дорожньо-транспортної пригоди є технічно неспроможними. Покази водія автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_2, щодо механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди є технічно спроможними.

6. Встановити, з якою швидкістю рухалися зазначені вище автомобілі не вдається можливим, оскільки у експерта відсутня інформація про стан руху автомобілів перед зіткненням та щодо застосування водіями гальмування (довжина слідів гальмування, юзу або по величині переміщення в стані вільного кочення до зупинки).

7. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_2, повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, 16.11 ПДР України та виконати вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

8. Встановити «Чи мав технічну можливість водій ОСОБА_3 запобігти зіткненню транспортних засобів у даній дорожньо-транспортній пригоді?» не надається можливим внаслідок відсутності необхідних вихідних даних.

9. В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, мав технічну можливість уникнути зіткнення, на що у нього не було перешкод технічного характеру.

10. З технічної точко зору в діях водія автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, вбачаються невідповідності вимогам п.10.1, 16.11 ПДР України та виконати вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

Встановити, чи відповідали дії водія автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_2, вимогам п.12.3 ПДР України не надається можливим внаслідок відсутності необхідної вихідної інформації.

11. Для відповіді на питання «Порушення ПДР України кого з водіїв (ОСОБА_3, ОСОБА_1.) знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди?» необхідні юридична оцінка всіх матеріалів провадження, в тому числі і даного висновку, що виходить за межі компетенції експерта автотехніка.

В судовому засіданні заслухані пояснення головного судового експерта сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Київського обласного НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8, яким було проведено вказану вище судову автотехнічну експертизу, який суду пояснив, що підтверджує зроблені ним висновки у повному обсязі, в момент зіткнення автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 рухався, а не стояв. Щодо питання №6, пояснив, що встановити, з якою швидкістю рухалися зазначені вище автомобілі не вдається можливим, оскільки у експерта відсутня інформація про стан руху автомобілів перед зіткненням та щодо застосування водіями гальмування (довжина слідів гальмування, юзу або по величині переміщення в стані вільного кочення до зупинки). Крім того, відповідну методику їх експертна установа не використовує. Разом з тим, незалежно від швидкості руху водія ОСОБА_3, водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення, на що у нього не було перешкод технічного характеру. З урахуванням наявних даних з технічної точко зору саме в діях водія автомобіля «КІА», номерний знак НОМЕР_1, вбачаються невідповідності вимогам п.10.1, 16.11 ПДР України та виконати вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання свідків та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як встановлено п.10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно з вимогами п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії АП2 №326673, від 10 листопада 2015 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Із урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про повернення справи до управління поліції для належного доопрацювання.

Крім того, суд не приймає до уваги долучений за клопотанням ОСОБА_1 до матеріалів справи висновок фахівця стосовно обставин ДТП (а.с.46-75), який є неналежним доказом та суперечить висновкам експерта.

Окрім цього, суд вважає безпідставним клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про призначення по справі повторної експертизи, оскільки вказаний вище висновок судової автотехнічної експертизи №19/8-02/776 від 01.08.2016 року суд вважає належним доказом, зробленим відповідно до вимог ст.3 Закону України «Про судову експертизу» із урахуванням принципів законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження, тому будь-які сумніви у суду не виникають.

Зазначений висновок експерта суд приймає, крім інших, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.10.3, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АП2 №326673, від 10 листопада 2015 року (а.с.1); схемою місця ДТП (а.с.2), поясненнях учасників ДТП, свідків, опитаних у судовому засіданні, фотокартками з місця події, висновку судової автотехнічної експертизи №19/8-02/776 від 01.08.2016 року та інших досліджених судом доказах.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

В судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, в якому він просить суд закрити провадження без вирішення питання про його винуватість чи невинуватість.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, минуло більше трьох місяців, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився.

Разом з тим, закінчення строку, передбаченого ст.38 КУпАП, не знімає з суду обов'язку виконати вимоги ст.280 КУпАП. Враховуючи, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суд, оцінивши усі наявні у справі докази, вважає правильним частково задовольнити клопотання, зазначити у мотивувальній частині постанови про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити справу у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.33, 38, 40-1, 124, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна