АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» листопада 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційної скарги ОСОБА_2 постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н ОВ И В :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130.ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно постанови суду, 11.08.2016 року біля 15 год. 50 хв. ОСОБА_2 в м. Чернівці по вул. З.Космодемьянської керував автомобілем ВАЗ 21053 д.н. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На цю постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на оскарження судового рішення та скасувати постанову районного суду щодо нього.

При цьому посилався на те, що в матеріалах провадження відсутні дані про те, що його суд повідомляв про час і місце розгляду справи, копію судового рішення він отримав лише 10.10.2016року. А тому строк на оскарження постанови він пропустив з поважної причини.

Ще апелянт вказував, що 11.08.2016 року біля 15 год. 30 хв. він керував автомобілем ВАЗ 21053 д.н. НОМЕР_4 та через несправний стан автомобіля змушений був зупинитись на вул. З.Космодемянської. Подальший рух автомобіля через несправність був неможливий. Тоді він викликав евакуатор і очікуючи приїзду його, випив пляшку пива зі своїм знайомим. Оскільки він зупинив автомобіль в недозволеному місці, працівники поліції сказали забрати автомобіль з того місця. Тоді він відмовився і сказав останнім, що вживав алкогольні напої, але ті наполягали на своїх вимогах. Оскільки він не був відсторонений від керування автомобілем, він від'їхав на 5-10 м на своєму автомобілі з місця стоянки. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти тест на алкоголь і він відмовився від його проходження, оскільки перед цим вживав спиртні напої. Вважає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а від'їхав на автомобілі з місця стоянки за пропозицією самих працівників міліції, які не відсторонили його від керування транспортним засобом.

провадження №11/794/176/16р. головуючий у 1 інстанції Гончарова І.М.

Заслухавши ОСОБА_2, захисника ОСОБА_4, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_5, який підтвердив показання ОСОБА_6 в тій частині, що вони вдвох вживали пиво, очікуючи приїзду евакуатора, оскільки автомобіль останнього мав несправності та перевіривши матеріали провадження, вважаю, що клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а в задоволенні його скарги необхідно відмовити.

Оскільки розгляд справи в суді першої інстанції відбувався без участі ОСОБА_2 і в матеріалах провадження відсутні дані про повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду підлягає задоволенню.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11.08.2016 року, ОСОБА_2 в цей день о 15 год. 50 хв. в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 56, керував автомобілем ВАЗ 21053 д.н. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода і від проходження медичного огляду в ОНД та за допомогою технічного засобу ДРАГЕР відмовився в присутності свідків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_2 не оспорює факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і те, що на пропозицію працівників поліції він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, суд не наводить доказів на підтвердження тих фактичних обставин, які не оспорено апелянтом.

Що стосується твердження апелянта про те, що він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу в забороненому місці через неможливість подальшого руху його автомобіля, і очікуючи приїзду евакуатора, випив пляшку пива, а пізніше на вимогу працівників поліції, які, на його думку мали б відсторонити його від керування, від'їхав на цьому ж автомобілі біля десяти метрів і тому його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, суперечать як дійсним обставинам справи, так і вимогам п.2.9 ПДР України.

Той факт, що ОСОБА_2 на своєму автомобілі від'їхав з місця, де він здійснив зупинку, свідчить про те, що його автомобіль не мав тих несправностей, на які вказує останній в апеляційній скарзі.

Крім того, апелянтом не надано відомостей про те, що він викликав евакуатор для транспортування свого автомобіля через його несправність.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що водій ОСОБА_2, здійснивши зупинку, виконав вимоги п.п.15.14, 9.9-9.11 ПДР України, які водій зобов'язаний виконати в разі вимушеної зупинки в забороненому місці, що також є підтвердження того, зупинка транспортного засобу в забороненому місці ним була здійснена не у зв'язку з несправністю транспортного засобу. Про це також не вказував і апелянт в поданій ним скарзі.

Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказана норма є імперативною, стосується правил поведінки водія і керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння в присутності працівників поліції не є підставою для звільнення водія від відповідальності.

В разі вживання спиртних напоїв водієм після зупинки транспортного засобу і виникнення необхідності змінити місце стоянки його, водій повинен для цього не керувати транспортним засобом, а скористатися допомогою сторонніх осіб.

В даному випадку ОСОБА_7, вживши спиртні напої, сам керував своїм транспортним засобом та на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є обґрунтований.

А тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21 вересня 2016року у справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія вірна: суддя