Справа № 265/5982/16-п
Провадження № 3/265/1149/16
П О С Т А Н О В А

08 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

прокурора Циря О.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянув матеріали які надійшли з відділу УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого провідним лікарем ветеринарної медицини Жовтневої дільничної лікарні ветеринарної медицини Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини, що притягався 25 серпня 2016 року Апеляційним судом Донецької області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП до штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень з конфіскацією винагороди від роботи за сумісництвом, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 172-4 ч.1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня до Орджонікідзевського районного суду надійшов протокол, складений 10 жовтня 2016 року старшим оперуповноваженим відділу УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НП України капітаном поліції ОСОБА_3 про скоєння адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП відносно ОСОБА_1, який будучи провідним лікарем ветеринарної медицини Жовтневої дільничної лікарні ветеринарної медицини Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини, тобто посадовою особою державного органу та особою, уповноваженою на виконання функцій держави, відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, в період з 02 березня 2015 року по 01 квітня 2016 року уклав цивільно-правові договори на виконання обумовлених робіт, з головою ОСББ «Іллічівець-22», в наслідок чого, після виконання робіт, отримав готівкою плату за виконані роботи на загальну суму 14256,48 гривень. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.1 ч.1 ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо обмеження займатися іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, а саме вчинив правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-4 КпАП України.

Особа що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав, пояснив, що дійсно, працюючи провідним лікарем ветеринарної медицини Жовтневої дільничної лікарні ветеринарної медицини Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини, в період з 02 березня 2015 року по 01 квітня 2016 року він укладав цивільно-правові договори на виконання обумовлених робіт, з головою ОСББ «Іллічівець-22», в наслідок чого, після виконання робіт, отримував грошові кошти, з яких сплачував усі податки та збори. Проте він не є субєктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції». Зазначив, що Маріупольська міська державна лікарня ветеринарної медицини не є державним органом, що підтверджується його положенням та витягом з реєстру. Органом державної влади в області ветеринарної медицини є самостійна юридична особа ОСОБА_4 ветеринарної медицини в місті Маріуполі, реорганізована на теперішній час в ОСОБА_4 Державної служби з питань небезпеки харчових продуктів та захисту споживачів в місті Маріуполі. Він не відноситься до офіційних лікарів ветеринарної медицини, тому як в силу ч.3 ст. 12 Закону 2498 не наділений такими повноваженнями головним державним інспектором ветеринарної медицини України. Більш того, він не виконував функції державного ветеринарно-санітарного контролю, тобто не мав прав та обовязків державного інспектора ветеринарної медицини. Дані обставини підтверджені відповіддю на запит адвоката, наданою ОСОБА_4 держпродспоживслужби в місті Маріуполі 23 вересня 2016 року. Просить суд відмовити в притягненні його до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 теж вважає, що ОСОБА_1 не є субєктом адміністративного правопорушення, оскільки він не є посадовою або службовою особою державного органу відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», а тому просить суд провадження по справі закрити. Крім того, вважає, що строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплили, тому як факт його роботи провідним лікарем Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини був офіційно встановлений 30 травня 2016 року, що підтверджується відповіддю за № 129/01 від 30 травня 2016 року та наданими до неї відповідними документами, а факт роботи за сумісництвом був встановлений 27 травня 2016 року, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 та письмовими поясненнями голови правління ОСББ «Іллічівець-22» з наданими до них відповідними документами. Отже, вважає, що оскільки три місяці з дня виявлення адміністративного правопорушення сплили, відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Зазначила, що Апеляційним судом Донецької області незаконно було скасовано постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 липня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4 КпАП щодо ОСОБА_1 закрито, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Просила закрити провадження по справі.

Прокурор, зявившись в судове засідання, просив притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначивши про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-4 КУпАП, у звязку з порушенням п. 1 ч.1ст.25 Закону України «Про запобігання корупції». Щодо клопотання захисника про сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає, що строк накладення стягнення починає обчислюватися з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому як факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено обєкт, обєктивну сторону, субєкт, субєктивну сторону), зазначається тільки при складанні протоколу. Крім того, зазначив, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 липня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4 КпАПУ щодо ОСОБА_1 було закрите у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Проте, постановою Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року вказана постанова була скасована, було визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КпАП та нього було накладено адміністративне стягнення. При цьому Апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 за посадою є державним інспектором ветеринарної медицини, який виконує державний контроль і нагляд за ветеринарно-санітарним благополуччам продукції тваринного походження, та відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення, визначене санкцією відповідної статті.

Дослідивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши сторони суд прийшов до наступного.

Наказом Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини № 44 к від 14 липня 2011 року, ОСОБА_1 було прийнято на посаду провідного лікаря ветеринарної медицини (а.с. 14).

Наказом Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини № 75-к від 31 грудня 2015 року, ОСОБА_1 було переведено на посаду провідного лікаря ветеринарної медицини Жовтневої дільничної лікарні ветеринарної медицини з 4 січня 2016, на якій він працює до теперішнього часу (а.с. 15).

Положенням про Маріупольську міську державну лікарню ветеринарної медицини, затвердженим 11.02.2015 р. начальником Головного ОСОБА_4 ветеринарної медицини в Донецькій області, встановлено, що вказана лікарня відповідно до Закону України «Про ветеринарну медицину» є державною установою ветеринарної медицини для здійснення профілактичних, діагностичних, лікувальних та інших протиепізоотичних заходів (а.с. 20-24).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ветеринарну медицину» державний лікар ветеринарної медицини - лікар ветеринарної медицини, який працює в державних органах чи державних установах ветеринарної медицини, а державний інспектор ветеринарної медицини - лікар ветеринарної медицини, який працює в державній службі ветеринарної медицини, або уповноважений Департаментом.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про ветеринарну медицину» основними завданнями держави в галузі ветеринарної медицини є: здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду в процесі виробництва і обігу продуктів тваринного і рослинного походження, ветеринарних препаратів, та здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду під час обігу засобів ветеринарної медицини та засобів догляду за тваринами.

Відповідно ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про ветеринарну медицину» державні лікарі ветеринарної медицини державної служби ветеринарної медицини та регіональних служб одночасно є за посадою відповідно державними інспекторами ветеринарної медицини.

Згідно п.п. 2.5, 2.6 посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_1, затвердженої начальником Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини 01.11.2013 року, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений 01.11.2013 р. під підпис, завданням та обов'язками провідного лікаря ветеринарної медицини Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини є: здійснення державного ветеринарного нагляду та контролю за умовами надходження, переробки та зберігання продукції, в тому числі імпортної; виконання державного контролю і нагляду за ветеринарно-санітарним благополуччям продукції тваринного походження, дотриманням стандартів і технологічних інструкцій на всіх стадіях виробництва та технологічного процесу (зберігання, реалізації) (а.с. 18).

Ст. 10 ЗУ «Про ветеринарну медицину» встановлено, що державний ветеринарно-санітарний контроль здійснюється державними інспекторами ветеринарної медицини.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про ветеринарну медицину» до посадових осіб, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний нагляд відносяться також і державні інспектори ветеринарної медицини.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 1, 7, 10, 12 Закону України «Про ветеринарну медицину» та посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини, яка діяла до січня 2016 року, ОСОБА_1 був державним лікарем ветеринарної медицини, який за посадою є державним інспектором ветеринарної медицини, який виконує державний контроль і нагляд за ветеринарно-санітарним благополуччям продукції тваринного походження, та відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що посадова інструкція ОСОБА_1 не відповідає дійсним обовязкам, які має виконувати останній, та її затверджувала неповноважна особа, тому як за даним фактом ОСОБА_1 ані до керівництва, ані до будь-яких інших органів, з питань незаконності посадової інструкції не звертався, про що не заперечував у судовому засіданні. Вказана посадова інструкція до січня 2016 року була діючої, внаслідок чого ОСОБА_1 повинен був виконувати свої посадові обовязки саме відповідно до неї.

З вказаних підстав суд не приймає до уваги довідку, видану за запит адвоката ОСОБА_4 держпродспоживслужби в місті Маріуполі 23 вересня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1 у 2015 році не виконував функції державного ветеринарно-санітарного контролю та надзору, вписані в його посадовій інструкції за 2013 рік.

П. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється: займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

В порушення вказаної норми Закону ОСОБА_1 в період з 02 березня 2015 року по 01 січня 2016 року укладав з головою правління ОСБЖД «Іллічівець-22» ОСОБА_5 цивільно-правові договори, відповідно до яких ОСОБА_1 бере на себе зобовязання виконувати наступні роботи та послуги: ведення бухгалтерського обліку, облік та нарахування квартплати, нарахування заробітної плати, облік та здача місячної звітності, перерахування обовязкових платежів, оплата рахунків та інше, а замовник в свою чергу, зобовязується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги. Внаслідок виконання вказаних робіт за період з 02 березня 2015 року 01 січня 2016 року ОСОБА_1 було укладено десять цивільно-правових договорів за № 46, № 49, № 52, № 55, № 58, № 61, № 64, № 67, № 70, № 73, внаслідок виконання яких останній отримав дохід у розмірі 13006,40 гривень (а.с. 40-70).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факти укладання ним вищевказаних договорів та отримання винагороди за їх виконання.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в порушенні обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-4 ч . 1 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини дільничної лікарні ветеринарної медицини Жовтневого адміністративного району міста ОСОБА_1, затвердженої заступником начальника Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини 04.01.2016 року, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений 04.01.2016 р. під підпис, до його завдань та обовязків не входить здійснення та виконання державного ветеринарного нагляду та державного контролю.

Отже, діючи відповідно до посадової інструкції, від 04 січня 2016 року, ОСОБА_1 не повинен був виконувати державного ветеринарного нагляду та державного контролю в області ветеринарної медицини, внаслідок чого, не є відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Тому, суд вважає, що працюючи провідним лікарем ветеринарної медицини дільничної лікарні ветеринарної медицини Жовтневого адміністративного району міста та укладаючи цивільно-правові договори з головою правління ОСБЖД «Іллічівець-22» ОСОБА_5 на виконання відповідних робіт та послуг в період з 04 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року, та отримуючи відповідний дохід за виконані роботи у розмірі 5152 гривень, ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-4 ч . 1 КУпАП, за період з 04 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 щодо спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.. 38 КУпАП, слід зазначити наступне.

Суд, погоджуючись з думкою автора аналізу судової практики розгляду справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, в апеляційному порядку суддями Апеляційного суду Донецької області (ст. ст. 172-2 172-9 КУпАП) за 2015 рік та 1 півріччя 2016 року, вважає, що системний аналіз положень ст. 38 та інших норм КУпАП дає підстави для висновку, що законодавець повязує початок обчислення строку з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення). Процесуально цей висновок оформлюється у вигляді протоколу. Статею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено обєкт, обєктивну сторону, субєкт, субєктивну сторону), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання починає текти строк накладання стягнення.

Отже, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений 10 жовтня 2016 року, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, не закінчився.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-4 ч. 1 КУпАП, в частині порушення ним встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю за період з 02 березня 2015 року по 01 січня 2016 року.

Стосовно порушення ОСОБА_1 встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю за період з 04 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року, суд вважає за необхідним закрити в цій частині провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-4 ч.1 КпАП України щодо ОСОБА_1 на підставі ст. 247 ч.1 КпАП України у звя'зку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, вину не визнав повністю. Відповідно до медичних документів, ОСОБА_1 має діагноз: розсіяний склероз, цеоребро-спінальна форма, рецедівірующее ремитирующее протягом з легким парезом правої ноги, стадія декомпенсації, періодично проходить лікування в медичних установах.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.. 35 КпАП, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 172-4 ч. 1 КУпАП з конфіскацією винагороди від роботи за сумісництвом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 275,60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст..ст. 33-35, ст.. 38, ст. 172-4 ч.1, ч.1 ст. 268, 283, п.3 ч.1 ст.284, 285, 289, 290, ч.1 247, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні в період з 02 березня 2015 року по 01 січня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме п'ять тисяч сто гривень (5100 гривень) з конфіскацією винагороди від роботи за сумісництвом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 в період з 04 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області, через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ___________________________ Адамова Т.С.