Справа № 488/3239/16-п
Провадження № 3/488/1723/16
ПОСТАНОВА

02.11.2016 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм ТОВ Карс Клінінг, мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул. Марії Ульянової,135,-

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_102.08.2016 року в м. Миколаєві під час керування транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 по вул. Марії Ульянової з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), близько 14.30 години від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 свою провину у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не визнав у повному обсязі; суду показав, що в цей день він вживав алкогольні напої близько 11-ї години, надалі попросив свого друга ОСОБА_3 відвезти його додому. В цей час його покликав син, щоб той вийшов на вулицю. Там перебували співробітники поліції, які йому повідомили, що він керував транспортним засобом п'яний, він заперечував цей факт, зі співробітниками поліції відбувся конфлікт, йому наділи кайданки та відвезли його до поліції; протокол він не читав, копію йому не вручали; від проходження освідування за допомогою технічного приладу Драгер та у медичному закладі він відмовився, бо транспортним засобом він не керував.

Представник ОСОБА_1 позицію свого довірителя підтримала; вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки останній не керував транспортним засобом.

Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, співробітник УПП у м.Миколаєві суду показав, що ОСОБА_1 він побачив у райвідділку поліції, куди того було доставлено у зв'язку із відсутністю документів; він складав відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 126 КУпАП. В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на предмет алкогольного сп'яніння; він опитував понятих, які засвідчували таку відмову ОСОБА_1;

свідок ОСОБА_5, співробітник УПП у м.Миколаєві суду показав, що під час патрулювання у Корабельному районі м.Миколаєва від екіпажу Кант 205 їм надійшло повідомлення, що зупинений п'яний водій, потрібен прибор Драгер. Вони приїхали за місцем мешкання ОСОБА_1, той перебував біля свого автомобіля. Вони пропонували йому пройти освідування за допомогою газоаналізатору Драгер або проїхати в медичну установу. Він відмовлявся, казав, що він не водій, автомобілем не керував. ОСОБА_1 вів себе неадекватно, був у стані алкогольного сп'яніння, погрожував співробітникам поліції. Був доставлений у відділення поліції, бо відмовився надавати документи та заподіяв тілесні ушкодження співробітнику поліції;

свідок ОСОБА_6, співробітник УПП у м.Миколаєві, надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_5;

свідок ОСОБА_7, співробітник УПП у м.Миколаєві суду показав, що під час патрулювання у м.Миколаєві їх екіпажем Кант 205, у складі якого також перебував співробітник ОСОБА_8, був помічений автомобіль НОМЕР_1, який був припаркований біля магазину на перехресті вул.Ударній з порушенням п. 15.9 ПДР України. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння. Вони йому запропонували переставити автомобіль та пред'явити документи; той відмовився, казав, що це не його машина, що у нього немає документів. Таксист переставив автомобіль ОСОБА_1. Вони поїхали та продовжили патрулювання району. Менше ніж через годину вони рухалися в тому ж районі та їм на зустріч їхав автомобіль НОМЕР_1; у лобове скло він побачив за кермом ОСОБА_1. Знаючи, що останній був п'яний, вони прослідували за ним та шляхом увімкнення проблискового маячку та звукового сигналу, вимагали водія зупинитися, що останнім було проігноровано, він продовжив свій рух по вул. Марії Ульянової, під час якого порушив п.9.2Б ПДР України -не увімкнув поворот при здійсненні маневру повороту ліворуч, вони їхали за ним; водій зупинився, як з'ясувалось надалі, біля свого будинку №135, вийшов з автомобіля через передні пасажирські двері та швидкою ходою зайшов у двір будинку. В автомобілі ОСОБА_1 більше нікого не було, бо він особисто підходив до автомобіля і зовні оглянув його. Хвилин через 5 ОСОБА_1 вийшов з гаражу будинку, був одягнений в одні труси. На вимогу пред'явити документи, ОСОБА_1 відмовився. В той час під'їхав інший екіпаж, який мав у своєму розпорядженні прибор Драгер. ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування за допомогою газоаналізатору Драгер або проїхати в медичну установу, на що він відмовився, заперечуючи своє керування транспортним засобом. За своїми зовнішніми ознаками - почервоніння обличчя та різкий запах алкоголю водій перебував у стані алкогольного сп'яніння;

свідок ОСОБА_8, співробітник УПП у м.Миколаєві, надав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7;

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 125273 від 02.08.2016 року;

відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного (під номером 1), відповідно до якого вбачається, як автомобіль НОМЕР_2 рухається назустріч поліцейському автомобілю, при цьому в автомобілі на передньому пасажирському сидінні нікого немає. Виконуючи маневр повороту ліворуч, водій показник повороту не вмикає; зупинивши автомобіль біля будинку, ОСОБА_1 виходить з автомобіля через передні пасажирські двері та заходить у будинок. Співробітник поліції ОСОБА_7 підходить до автомобілю та оглядає його зовні. Близько через 5 хвилин ОСОБА_1 виходить з гаражу будинку разом із сином;

відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного (під номером 2), на якому зафіксовані наступні події, які відбувалися біля будинку ОСОБА_1, коли останній заперечує своє керування транспортним засобом, проходити освідування на предмет алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу Драгер відмовляється; на запитання співробітників поліції повідомляє, що коли він їхав на автомобілі, він ПДР не порушував, пропонує даний факт оглянути на його відеореєстраторі.

Судом також допитані свідки:

неповнолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_1, який суду показав, що в цей день він перебував вдома разом із батьком, того додому привіз дядько ОСОБА_3. Вийшов на вулицю, де були співробітники поліції, він покликав батька з дому за їх проханням;

ОСОБА_3 - товариш ОСОБА_1, знайомі близько 4-х років. Суду показав, що за проханням ОСОБА_1 він перепаркував його автомобіль, який стояв біля магазину з порушенням ПДР, де ОСОБА_1 вживав алкогольні напої; надалі він поїхав додому, де залишив свій автомобіль, повернувся до ОСОБА_1 та на його автомобілі відвіз того додому, ПДР при цьому він не порушував, співробітників поліції не бачив;

ОСОБА_10 - друг ОСОБА_1 близько 10 років; що в цей день разом із ОСОБА_1 вживали алкогольні напої. Поліцейські попросили ОСОБА_1 перегнати його автомобіль від магазину, бо він не правильно був припаркований. Той відмовився, бо пив пиво. Приїхав товариш ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який перепаркував його автомобіль. ОСОБА_11 поїхав та повернувся знову, після чого відвіз ОСОБА_1 на його автомобілі до нього додому

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа, яка керує транспортним засобом, яка відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Враховуючи, що в протоколі вказано про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5. ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у провину ОСОБА_1 поставлені саме зазначені дії.

Аналізуючи представлені суду докази, суд приходить до наступних висновків:

суд критично відноситься до показань ОСОБА_1щодо його непричетності до інкримінованого правопорушення, оскільки вони є суперечливими та такими, які протирічать відеозаписам порушення, з яких вбачається, як в автомобілі НОМЕР_1, який рухався назустріч поліцейському автомобілю, окрім водія, нікого на пасажирському сидінні немає; при його кінцевій зупинці з автомобіля виходить саме ОСОБА_1, хоча і з передньої пасажирської двері; на запитання співробітників поліції повідомляє, що він їхав на автомобілі та ПДР не порушував.

Незважаючи на те, що допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є співробітниками поліції, суд вважає за необхідне покласти їх показання у підставу свого рішення, оскільки вони є стабільними, об'єктивними, узгодженими між собою та такими, які не протирічать іншим доказам по справі - даним, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписам порушення та показанням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Твердження ОСОБА_1, що на відеозапису просто не видно, як ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та пішов до себе до додому, бо автомобіль стоїть таким чином, що водійські двері не проглядаються, не відповідає дійсності та спростовано цим же відеозаписом (під №1), з якого достеменно вбачається, що під час руху автомобіля НОМЕР_1 в ньому перебував лише водій за кермом, ніяких осіб на передньому пасажирському сидінні не було, що також підтверджено показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, поміж іншого, за кермом автомобіля ОСОБА_1 бачили особисто; а також показаннями свідка ОСОБА_7, який оглянув автомобіль ОСОБА_1 зовні відразу після його зупинки та виходу ОСОБА_1 з автомобіля, що підтверджено цим же відеозаписом, інших осіб в автомобілі не було.

Суд не приймає до уваги показання свідків та відноситься до них критично - неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_10, які фактично створюють алібі ОСОБА_9 щодо не керування ним в цей день взагалі транспортним засобом, оскільки свідки є особами, які зацікавлені у вирішенні справи на користь ОСОБА_9. Так, свідок ОСОБА_9 є близьким родичем останнього, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 товаришують із ОСОБА_9. Окрім того, їх покази спростовуються показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пораховані судом, як об'єктивні, такі, що відповідають встановленим судом обставинам та які положені у підставу судового рішення.

Таким чином, версія ОСОБА_1, що на час інкримінований подій він не був особою, яка керувала транспортним засобом, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Такі показання ОСОБА_1 суд вважає засобом його захисту, надані ним з метою уникнути адміністративної відповідальності.

ОСОБА_11 оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу ОСОБА_1, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) на користь держави (р/р 0004, одержувач: державний бюджет Корабельного району міста Миколаєва, код класифікації доходів 22030101, Банк: ГУДКСУ у Миколаївській області, , МФО: 826013).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна