Справа №461/6980/16-п
Провадження №3/461/2566/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 року суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., з участю правопорушника ОСОБА_1 , прокурора Каверіна С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Львівського гарнізону Військової прокуратури західного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним інженером заступник командира війської частини Військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного інженера-заступника командира військової частини (1 об`єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту (Далі ДССТ) з вересня 2011 року. Коло його службових обов`язків визначено Положенням про 1 об`єднаний загін Держспецтрансслужби, Функціональними обов`язками, а також положеннями Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, до яких в тому числі входить здійснювати керівництво плануванням навчально-практичних робіт, організацію їх виконання.

Так, до складу 1 об`єднаного загону структурно входять військові частини НОМЕР_2 (11 окремий колійний загін, м. Червоноград, Львівська обл.), НОМЕР_3 (72 окремий загін механізації, м. Червоноград, Львівська обл.), НОМЕР_4 (18 окремий мостовий загін м. Чоп, Закарпатська область). За своєю посадою, заступник командира - головний інженер 1 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту є прямим начальником для всього особового складу військових частин, які структурно входять до об`єднаного загону. Основні завдання, функції та порядок функціонування структурних підрозділів Державної спеціальної служби транспорту визначені Законом України «Про Державну спеціальну службу транспорту», Положенням про Державну спеціальну службу транспорту, затвердженого Указом Президента України від 6 серпня 2004 року №873/2004 та Положеннями про структурні підрозділи (об`єднані загони, окремі загони і т. ін.), які затверджені Головою Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які є юридичними особами, мають рахунки в органах Державного казначейства України

Згідно ст. 20 Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту» господарська діяльність юридичних осіб, що входять до складу Державної спеціальної служби транспорту, здійснюється відповідно до законодавства України. Відповідно до Положення про 1 об`єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), до складу якого входять 18 окремий мостовий загін (військова частина НОМЕР_4 м. Чоп), 11 окремий колійний загін (військова частина НОМЕР_2 м. Червоноград, Львівська обл.) та 72 окремий загін механізації (військова частина НОМЕР_3 м. Червоноград, Львівська обл.), та Положень про окремі загони, вони мають право у порядку передбаченому законодавством України, здійснювати господарську діяльність за переліком згідно до датку до Положень. Відповідно до п. 11 та підпунктів 11, 23 п.12 Положення про 1 об`єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) Управління об`єднаного загону здійснює безпосереднє керівництво та контроль за підпорядкованими підрозділами в мирний час і в особливий період. Відповідно до покладених на об`єднаний загін завдань управління об`єднаного загону організовує виконання планових робіт із будівництва нових та підвищення ефективності діючих об`єктів національної транспортної системи України, а також забезпечує виконання програми проведення навчально-практичних робіт на об`єктах національної транспортної системи України.

Встановлено, що Військовою прокуратурою Львівського гарнізону 23.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000251 за фактом перевищення військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 (1 об`єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту) влади чи службових повноважень, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України. Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення членів громадської організації «Соціальний захист населення та учасників АТО», які 22.09.2016 року приблизно о 14.00 год. у м. Львова по вул. Стуса виявили двох військовослужбовців строкової служби Державної спеціальної служби транспорту, які виконували загально-будівельні роботи на об`єктах будівництва компанії ТзОВ «Онур».

З матеріалів справи вбачається, що особовий склад військовослужбовців строкової служби військових частини НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 упродовж січня - вересня 2016 року використовувалися для виконання загально-будівельних робіт згідно укладених договорів, зокрема і договору підряду №4-0300-2016 від 17.03.2016 року, укладеного між військовою частиною НОМЕР_4 (Підрядник) та представництвом Онур Тааххут Ташимаджелик Іншаат Тіджарет Be Санаї Анонім Ширкеті (Замовник) на об`єктах замовника у м. Львові. Для проведення зазначених робіт, за наказами та розпорядженнями командира військової частини НОМЕР_1 , особовий склад військовослужбовців строкової служби упродовж 2016 року відряджався з військових частини та розміщувався на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 і на підполковника ОСОБА_1 було покладено керівництво плануванням навчально-практичних робіт, організацію їх виконання особовим складом, створення статутних умов повсякденної життєдіяльності особового складу.

24.10.2016 року винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України. Згідно даної постанови військовими службовими особами в порушення вимог законодавства про проходження військової служби та соціального захисту військовослужбовців здійснювалося використання військовослужбовців строкової служби відповідних військово-облікових спеціальностей не за службовим призначенням. Також, встановлено грубе порушення вимог Розділу 5 «Розподіл часу і повсякденний порядок» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.10 «Службовий час і час відпочинку військовослужбовців», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині розподілу службового часу та відпочинку, зокрема залучення до робіт військовослужбовців тривалістю 9 год. на день, а також в суботу, яка для військовослужбовців строкової служби визначається парко-господарським днем. Також, мало місце порушення порядку організації харчування особового складу на об`єктах підрядних робіт, а також невідповідність санітарно побутових умов вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що використання військовослужбовців для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, забороняється та тягне за собою відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці можуть залучатися до участі у ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійного лиха та в інших окремих випадках лише за рішенням Верховної Ради України.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно ст.45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Приписами ст.15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Таким чином, судом встановлено, що підполковник ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, яке виразилось у незаконному використанні військовослужбовців для виконання завдань, не пов`язаних із військовою службою в інтересах суб`єкта господарської діяльності за наступних обставин. Будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, ОСОБА_1 впродовж 2016 року не здійснював належного контролю, видавав щодо залучення до виконання загально-будівельних робіт військовослужбовців строкової військової служби, які за своїми військово-обліковими спеціальностями та посадами не призначені для виконання даних робіт, що є не припустимою практикою, коли замість проходження військової служби та опанування військово-облікових спеціальностей, а також практичного несення військової служби в умовах особливого періоду, солдати строкової служби виконують «чорнові роботи». Також, підполковником ОСОБА_1 незабезпечена організація соціального захисту військовослужбовців строкової служби залучених до господарських робіт, а саме військовослужбовці залучалися до проведення робіт з перевищенням тривалості робочого дня та тижня, харчування особового складу проводилося безконтрольно, щодо норми та якості за рахунок замовників за господарськими договорами. Упродовж січня - вересня 2016 року за укладеними військовими частинами ДССТ (Т0300, Т0200, Т0410) із суб`єктами господарської діяльності договорами, солдатами строкової служби, які обіймають відповідні військові посади (стрілець-номер обслуги роти охорони; стрілець роти охорони; кулеметник роти охорони; старший стрілець роти охорони; старший водій автомобільної роти; водій роти охорони; сапер інженерно-саперного взводу; інструктор - начальник сховища інженерно-саперного взводу; командир монтажного взводу; тракторист-машиніст бульдозера ремонтно-технічної роти; механік (з гідропневматичних і механічних агрегатів і вузлів) ремонтно-технічної роти; водій електрик; водій-моторист ремонтно-технічної роти; понтонер; старший понтонер монтажної роти; водій - кранівник мостової роти; бетоняр мостової роти; копрівник; старший копрівник; монтажник; оператор - електрик; такелажник-копрівник; водій автомобільної роти та інші), під час перебування у військовій частині НОМЕР_1 та виконання робіт на об`єктах у місті Львові проводилось виконання вручну некваліфікованих робіт, тобто робіт, що не потребують спеціальної кваліфікації або професійної підготовки (розробка ґрунту, навантаження матеріалів, розвантаження матеріалів, перенесення матеріалів, копання ям, посів трави і т. ін.), попри те, що відповідно до законодавства про проходження військової служби, дані військовослужбовці призначені для виконання завдань військової служби за посадами, до кола службових обов`язків яких не входить виконання зазначених робіт. ОСОБА_1 за зазначених вище обставин, усупереч вимог ст.19 Конституції України, ст. ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Розділу 5 «Розподіл часу і повсякденний порядок» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.8 та ст.10 «Службовий час і час відпочинку військовослужбовців» Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діючи умисно, будучи військовим начальником - військовою службовою особою, тобто виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки недбалим ставленням до військової служби не вжив заходів щодо незаконно використовував військовослужбовців строкової служби для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою в інтересах третіх осіб, не забезпечив соціальних гарантій військовослужбовців в частині розподілу службового часу та відпочинку, зокрема мало місце залучення до робіт військовослужбовців тривалістю 9 год. на день, а також в суботу, тобто ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, в частині використання військовослужбовців відповідних військово-облікових спеціальностей для виконання завдань не пов`язаних з військовою службою та незабезпечення контролю за дотриманням соціальних гарантій військовослужбовців строкової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення визнав. Просив не накладати відносно нього суворого адміністративного стягнення, оскільки приймав участь в зоні АТО. Зазначив, що залучав військовослужбовців до праці з метою отримання прибутку військовою частиною для будівництва житла військовослужбовцям, які є учасниками АТО.

Крім визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.172-15 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №66 від 25.10.2016 року, постановою про закриття кримінального провадження, протоколами допитів свідків, договором на виконання будівельних робіт та актами до нього, витягами з наказів, журналами, протоколом огляду та заявою про вчинення правопорушення.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП доведено повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 1 доби.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.