АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/624 /16 Головуючий у першій інстанції - Караула О.А.
Справа № 179/301/16-п Головуючий у другій інстанції - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу заступника керівника Новомосковської місцевої прокуратури Кужеля Вячеслава Валерійовича на постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Чернеччина, Магдалинівського району Дніпропетровської області, ІНН НОМЕР_1, працюючу начальником фінансового управління Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення у зв'язку з тим, що видаючи накази про преміювання особисто себе, ОСОБА_4 була позбавлена будь-якої об'єктивної можливості вплинути на дане питання, оскільки наявність підстав для преміювання та розмір премії ОСОБА_4 визначались та затверджувалися виключно розпорядженнями голови райдержадміністрації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступник керівника Новомосковської місцевої прокуратури Кужеля В.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП внаслідок порушення нею вимог ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» та закрити провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам адміністративної справи, що призвело до неправильного прийняття рішення у справі. Аналіз повноважень начальника фінансового управління Магдалинівської районної державної адміністрації свідчить про те, що нарахування та виплата заробітної плати, а також премій як працівникам фінансового управління так і його керівнику здійснюється в межах фінансового кошторису виключно на підставі начальника фінансового управління.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши прокурора Мануйленко І.М., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора, просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову судді першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, про допущення судом невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам адміністративної справи, що призвело до неправильного прийняття рішення у справі. а також стосовно наявного в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого їй правопорушення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, які не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної постанови судді, а тому є безпідставними, необґрунтованими і такими які є більш припущенням та носять характер переоцінки обставин справи та доказів.

Так, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що, всупереч тверджень прокурора, суд першої інстанції згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, у відповідності до положень ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз чинного антикорупційного законодавства України дає підстави для висновку про те, що для терміну реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів, таких як: приватний інтерес; службове повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Між тим, судом першої інстанції було правильно встановлено той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення, виключно в межах якого і здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, до повноважень начальника фінансового управління Магдалинівської районної державної адміністрації ОСОБА_4, у відповідності до Положення про порядок розгляду питань щодо преміювання керівників структурних підрозділів райдержадміністрації та їх заступників, затвердженого розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 45-Р-13 від 19 лютого 2013 року, взагалі не відноситься питання преміювання керівників структурних підрозділів райдержадміністрації.

Згідно розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації № 97-К-14 від 04.09.2014 року, ОСОБА_4 призначено на посаду начальника фінансового управління Магдалинівської районної державної адміністрації, а тому на підставі п.п. "В" п.1 ч.1 ст.3 ЗУ "Про запобігання корупції" ОСОБА_4 є суб'єктом на якого поширюється дія цього закону .

Так, відповідно до п 1.3 положення про порядок розгляду питань щодо преміювання керівників структурних підрозділів райдержадміністрації та їх заступників, затвердженого розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 45-Р-13 від 19 лютого 2013 року, підставою для преміювання керівників та їх заступників є розпорядження голови райдержадміністрації, видане на підставі оцінки результатів діяльності, визначених цим положенням.

Згідно посадової інструкції начальника фінансового управління Магдалинівської райдержадміністрації, начальник фінансового управління підпорядковується безпосередньо першому заступнику голови райдержадміністрації та голові райдержадміністрації.

Відповідно до п.п.10 п. 9 Положення про фінансове управління Магдалинівської районної державної адміністрації, начальник фінансового управління подає на затвердження голови райдержадміністрації проекти кошторису та штатного розпису фінансового управління в межах визначеної граничної чисельності та фонду оплати праці його працівників.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5, надали належним чином завірені розпорядження голови районної державної адміністрації від 28.10.2015 року № 121-К-15, від 24.11.2015 року № 131-К-15, від 21.12.2015 року № 142-К-15, від 26.01.2016 року № 7-К-16. Дані розпорядження були винесені на підставі подання начальника фінансового відділу фінансового управління районної державної адміністрації. На підставі яких, були винесені саме накази про преміювання за підсумками роботи працівників фінансового управління.

Таким чином, саме посилання в протоколі на прийняття ОСОБА_4 рішень, шляхом видачі наказів про особисте преміювання, поза межами її службових повноважень, виключає наявність в діях ОСОБА_4 ознак об'єктивної сторони пов'язаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З врахуванням наведеного та встановлення факту підписання ОСОБА_4 наказів про особисте преміювання при відсутності у неї на це повноважень, є підставою вважати, що це було зроблено поза межами службових повноважень.

З огляду на вказані обставини і матеріали справи, судом першої інстанції правильно встановлено, що за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, начальником фінансового управління Магдалинівської районної державної адміністрації ОСОБА_4 не приймалося рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Матеріалами справи підтверджено, що преміювання ОСОБА_4, здійснювалося з дотриманням Положення про порядок розгляду питань щодо преміювання керівників структурних підрозділів райдержадміністрації та їх заступників, затвердженого розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 45-Р-13 від 19 лютого 2013 року.

Враховуючи наведене, та аналізуючи мотивувальну частину постанови, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду стосовно того, що видаючи накази про преміювання особисто себе, ОСОБА_4 була позбавлена будь-якої об'єктивної можливості вплинути на дане питання, оскільки наявність підстав для преміювання та розмір премії ОСОБА_4 визначались та затверджувалися виключно розпорядженнями голови райдержадміністрації, а будь-які інші докази в підтвердження наявності реального конфлікту інтересів у ОСОБА_4 відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну та обґрунтовану постанову про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_4 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а постанови суду першої інстанції, без змін.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Новомосковської місцевої прокуратури Кужеля Вячеслава Валерійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко