АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з цією постановою ОСОБА_3 12.07.2016 рокуо 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Васильківській, 49 в місті Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Захисник ОСОБА_2 подала в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги захисник ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суддя місцевого суду не провів дослідження доказів з достатньою повнотою, внаслідок чого необґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Васильківській, 49 в місті Києві, не рухався заднім ходом та не порушував правил дорожнього руху.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення захисників ОСОБА_2, ОСОБА_4, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення учасника ДТП ОСОБА_5, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обставин ДТП, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що його вини у дорожньо-транспортній пригоді немає. Правил дорожньому руху він не порушував, в момент зіткнення рухався на своєму автомобілі вперед із швидкістю 5-10 км/год. Зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_5, який під час випередження та перестроювання ліворуч не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечного інтервалу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 заперечив пояснення ОСОБА_3 та зазначив, що дійсно в момент зіткнення він здійснював випередження автомобіля «Шевроле» під управлінням ОСОБА_3 та перестроювання у ліву смугу. Однак зіткнення сталось з вини ОСОБА_3, який рухався заднім ходом, не врахувавши при цьому дорожню обстановку, та ударив його автомобіль в момент перестроювання.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що були очевидцями ДТП за участю автомобілів «Шевроле» під керуванням ОСОБА_3 та «Рено» під керуванням ОСОБА_5, яке сталось 12.07.2016 рокупо вул. Васильківській в місті Києві. В той момент, коли водій ОСОБА_5, рухаючись вперед, здійснював перестроювання у ліву смугу руху, його автомобіль ударив автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який рухався заднім ходом у праві смузі руху, з якої ОСОБА_5 здійснював перестроювання.

Отже пояснення водія ОСОБА_5 у сукупності в поясненнями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 спростовують пояснення водія ОСОБА_3 щодо обставин ДТП та доводять, що зіткнення сталось за встановлених судом першої інстанції обставин, коли ОСОБА_3 12.07.2016 рокуо 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Васильківській, 49 в місті Києві, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

В порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України, рухаючись заднім ходом по вул. Васильківській, 49 в місті Києві, водій ОСОБА_3 створив небезпеку та перешкоду для водія автомобіля «Рено» ОСОБА_5, внаслідок чого сталось зіткнення.

Таким чином, дослідженні апеляційним судом докази підтверджують правильність висновку судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі, оскільки постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя