АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6530/16-п Номер провадження 33/786/187/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м.Полтава від 29 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул, Лідова, 12/9, кв. 6

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, 05.08.2016 року близько 22 год. 40 хв. в м.Полтава по вул. Х.Шосе, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Фиат 127» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Dragor» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

При призначенні стягнення суд врахував характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та помякшують відповідальність та дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення та призначення стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій, вважає постанову судді в частині обраного виду та розміру стягнення незаконною, оскільки винесена без повного, всебічного зясування даних про особу порушника, ступеня його вини, майнового стану, помякшуючих і обтяжуючих обставин.

Зазначає, що суд не врахував те, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює на посаді водія, свою вину визнав, щиро розкаявся та просить обмежитися мінімальним адміністративним стягненням.

Просить постанову змінити та застосувати щодо нього адміністративне стягнення не повязане з позбавленням права керувати транспортними засобами та штрафом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, та такі висновки суду в принесеній Яковл/євим О.В. апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З врахуванням наведеного, вважаю, що при відсутності інших, альтернативних видів стягнень, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вірно застосував щодо ОСОБА_2 стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке стягнення вважаю необхідне й достатнє для його виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 29 серпня 2016 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: В.М.Герасименко