Справа№464/6251/16-п
пр.№ 3/464/1694/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2016 Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Львові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 085757, складеного 30 липня 2016 року інспектором 2 взводу 3 роти 2 батальону УПП в м.Львові Дацко А.Б., ОСОБА_2 30 липня 2016 року о 04 годині по вул.Кос-Анатольського, 2 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, пояснив, що наведені в протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки цього вечора на зазначеному автомобілі поїхав з друзями святкувати парубоцьку вечірку, з якими вживав алкогольні напої. Щоб зекономити кошти на таксі та щоб не керувати автомобілем у стані сп`яніння, зателефонував до свого знайомого ОСОБА_3 і попросив його, щоб він поїхав з ними, а потім відвіз всіх додому, на що останній погодився. Наполягає, під час зупинки автомобіля працівниками поліції він автомобілем не керував, сидів на передньому пасажирському місці, а автомобілем керував його знайомий ОСОБА_3 . Окрім того, в автомобілі на задньому пасажирському місці ще був ОСОБА_4 . Наполягає, що після зупинки працівники поліції запропонували йому на місці пройти тест на визначення стану алкогольного спяніння, на що він відмовився, оскільки автомобілем не керував.

Наведені обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 30.08.2016 до нього зателефонував знайомий ОСОБА_2 та запросив на святкування парубоцької вечірки. Оскільки ОСОБА_2 знав, що за станом здоров`я ОСОБА_3 не вживає алкогольні напої, попросив бути водієм, на що він погодився. Коли повертались додому, автомобіль зупинили працівники поліції. Вказав, що за кермом вказаного автомобіля перебував він, а ОСОБА_2 перебував на пасажирському місці.

Свідок ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні вказав, що був очевидцем вказаних подій. Підтвердив, що при зупинці вказаного автомобіля ОСОБА_2 не перебував за кермом автомобіля, а сидів на передньому пасажирському місці.

В судовому засіданні інспектор 2 взводу 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові Дацко А.Б. пояснив суду, що 29.07.2016 з 20.00 год. перебував в складі автоекіпажу 403 по ОГП у Сихівському районі м.Львова. Близько 04.00 год. було помічено автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по пр.Червоної Калини в напрямку вул.Сихівської, в якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку. Спільно з інспектором поліції Смаль І.М. було прийнято рішення зупинити автомобіль для перевірки документів та з`ясування причин порушення ПДР України. Рухаючись позаду вказаного автомобіля було ввімкнено додатково червоні проблискові маячки, однак водій на це не відреагував та продовжив рух, у зв`язку з чим було подано звуковий сигнал, після чого автомобіль зупинився. Оскільки службовий автомобіль зупинився одночасно з автомобілем марки «ВАЗ 2109», з боку від сидіння водія було помічено, як відбувається пересадка пасажира і водія місцями. Під час спілкування з особою, яку було помічено, як водія, що керував даним т/з, останній почав заперечувати свою участь у керуванні автомобілем, а також визнав, що перебував у стані алкогольного сп"яніння. Оскільки особа відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Гавенко Б.І. просить закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні у ній письмові докази, оглянувши відеоматеріал, наданий на вимогу суду з нагрудного відеореєстратора, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З протоколу серії АП2 № 085757 від 30.07.2016р., складеного інспектором Управління патрульної поліції у м.Львові Дацко А.Б., вбачається, що ОСОБА_2 30 липня 2016 року о 04 годині по вул.Кос-Анатольського, 2 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є беззаперечне встановлення того факту, що особа, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, здійснювала керування транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вважаю, що внесені інспектором Управління патрульної поліції у м.Львові Дацко А.Б. в складений ним протокол відомості про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають дійсним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду.

Так, ОСОБА_2 не заперечує, що вживав алкоголь 30.07.2016, проте заперечує той факт, що керував автомобілем будучи в стані алкогольного сп`яніння.
Дану обставину підтвердив свідок ОСОБА_3 , який перебував за кермом цього автомобіля та свідок ОСОБА_4 , який перебував у вказаному автомобілі та були очевидцями вказаних подій. З протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що інспектор, який складав протокол не був свідком керування ОСОБА_2 транспортним засобом.
В протоколі серії АП2 № 085757 від 30.07.2016р. зазначено, що такий складений в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зазначені свідки викликалися в судове засідання для допиту, але на виклик суду не прибули, з невідомих для суду причин.

З долучених до протоколу письмових пояснень зазначених осіб, які отримані інспектором Дацко А.Б., вбачається, що останні лише ствердили той факт, що були присутні коли працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6810» в присутності свідків, на що даний громадянин відмовився в категоричній формі. Даних про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом такі пояснення не містять.

Відповідно до пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; а учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.
З пояснень особи, відносно якої складено протокол, показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також за наслідками оглянутого судом відеоматеріалів вбачається, що ОСОБА_2 в момент зупинки транспортного засобу не перебував за кермом автомобіля, не керував ним, за кермом перебуває інша особа - ОСОБА_3 , при цьому, чітко видно, що на момент зупинки транспортного засобу за кермом перебував не ОСОБА_7 .
Отже, наведене свідчить про ту обставину, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху.
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, у зв`язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284, 289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя О.Ю.Горбань