АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 647/1828/16-п
Провадження № 33/791/317/16
Головуючий в І інстанції: Волошин Р.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Червоненко В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, не працюючий,

уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2

Бериславського району Херсонської області,

мешканець м. Берислава Херсонської області,

пров. Запорізький, 38, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб ОСОБА_1 не належить.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1, повторно протягом року, 01.07.2016 року близько 04 год. 00 хв. у м. Скадовську Херсонської області на вул. Радянській (Сергієвській) керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), і від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння в передбаченому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки ОСОБА_1 15.02.2016 року постановою Бериславського районного суду Херсонської області вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього вже було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб, без оплатного вилучення транспортного засобу, дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення правопорушення повторно, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною і необгрунтованою, посилаючись на те, що суд при розгляді справи порушив його право на захист, не викликавши в судове засідання, і розглянув справу у його відсутність. Вважає, що суд позбавив його права на обєктивний розгляд справи та дослідження матеріалів справи.

ОСОБА_1 зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, а відмовився лише від тестування на приладі «алкотестер».

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся за вказаною ним в апеляційній скарзі адресою проживання про день, час і місце розгляду справи. Будь яких клопотань від ОСОБА_1 не надходило, тому в силу ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вправі розглянути справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи 01.07.2016 року на водія ОСОБА_1 співробітниками поліцейського взводу ОСОБА_2 в Херсонській області був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України і від дачі пояснень та від підпису протоколу відмовився в присутності двох свідків.

(а.с. 6)

В підтвердження цього працівники поліції залучили двох свідків: гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили своїми підписами в протоколі та поясненнях про обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення та про його відмову від проходження запропонованого медичного огляду на стан спяніння.

(а.с. 7,8).

Отримавши до розгляду матеріали про адміністративне правопорушення, суд неодноразово направляв ОСОБА_1 судові повістки, в яких зазначалося про дату та час слухання справи. Судові повістки направлялися ОСОБА_1 на адресу його реєстрації, що була встановлена паспортом ОСОБА_1 серії МР 045197 від 24.05.2003 року і зазначена в протоколі: Херсонська область, Бериславський район, с. Новоберислав, вул. Гагаріна, 4.

Оскільки вказані судові повістки поверталися до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, Бериславським ВП ГУНП в Херсонській області за дорученням суду додатково було встановлено фактичне місце проживання ОСОБА_1 За цією адресою судом було направлено повістку з зазначенням дати судового засідання, яку ОСОБА_1 отримав особисто 22.09.2016 року.

(а.с. 11,12,13).

Таким чином, ОСОБА_1 завчасно і належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, а його неявка в судове засідання згідно ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, тому вважати право ОСОБА_1 на захист порушеним підстав немає.

Судове засідання відбулося 28.09.2016 року, а постанова суду була направлена ОСОБА_1 наступного дня.

(а.с. 16).

Що стосується законності та обґрунтованості постанови суду, то вона винесена з дотриманням норм КУпАП, а дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, ч.1ст.130 КУпАП передбачає самостійні обєктивні сторони правопорушення, а саме:

-керування водієм транспортним засобом в стані спяніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

-передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

-відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1ст.130 КУпАП, то саме невиконання ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є обєктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, було предметом судової перевірки.

Згідно матеріалів справи підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення № 220856 стала відмова ОСОБА_1 в присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, від проходження тесту на алкоголь за допомогою алкотестера «Драгер» чи медичного огляду в медичному закладі для визначення стану спяніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Саме такий протокол про адміністративне правопорушення був складений поліцейським РДПС м. Херсона ОСОБА_5, в якому були зазначені ознаки спяніння ОСОБА_1, вказані прізвища свідків і розгляд справи в суді проводився щодо зясування саме обставин порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння, яка є одною із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення за вчинене ОСОБА_1 повторно адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених ч.2 ст.130КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховував характер вчиненого правопорушення та особу порушника і наклав стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Оскільки судом були дотримані вимоги процесуального законодавства і суд належним чином зясував всі обставини, які мають значення для встановлення в діях ОСОБА_1 наявності складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, вважаю постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 28.09.2016 року щодо ОСОБА_1 законною, а апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 28.09.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_6