Справа № 264/5194/16-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2016 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, що не працює, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 31 липня 2016 року о 21 год. 40 хв., керував автомобілем «Mercedes Benz C320», державний номерний знак НОМЕР_2, здійснив зупинку свого транспортного засобу біля будинку №137 по пр.Металургів в Кальміуському районі м. Маріуполя для посадки пасажира та почав рух вперед, не переконавшись, що це буде безпечно і пасажир ОСОБА_3 сіла до салону автомобіля, внаслідок чого остання не втримала рівновагу та впала на дорожнє покриття, в результаті чого отримала тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Він же, 31 липня 2016 року о 21 год. 40 хв., керував автомобілем «Mercedes Benz C320», державний номерний знак НОМЕР_2, здійснив зупинку свого транспортного засобу біля будинку №137 по пр.Металургів в Кальміуському районі м. Маріуполя для посадки пасажира та почав рух вперед, не переконавшись, що це буде безпечно і пасажир ОСОБА_3 сіла до салону автомобіля, внаслідок чого остання не втримала рівновагу та впала на дорожнє покриття, отже скоїв дорожньо-транспортну пригоду, місце якої залишив, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України.

Правопорушник в судовому засіданні вину визнав частково, підтвердив обставини скоєння ДТП та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення факти, щиро розкаявся та зазначив, що раніше не був учасником ДТП. Між тим зазначив, що місце ДТП залишив не навмисно, оскільки намагався надати допомогу пасажирці, що травмувалась та добровільно повіз її до лікарні. Просив суворо не карати. Також зазначив, що потерпіла не має до нього претензій матеріального та морального характеру.

Провина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується рапортом чергового Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 31 липня 2016 року, відповідно до якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 31 липня 2016 року громадянка ОСОБА_3 була доставлена до ЛМШД, оскільки впала при посадці до автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та отримала множинні забої, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 та самого правопорушника, протоколом огляду ДТП, висновком експерта № 346.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна. Оскільки зазначені правопорушення спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, об'єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, будуть також суспільні відносини у сфері власності, а об'єктивна сторона має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди, тобто склад правопорушень трансформується у формальний. Крім того, слід розмежовувати склад правопорушень, передбачених коментованою статтею, та випадки настання цивільно-правової або кримінальної відповідальності. Умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є такі: а) наявний причинний зв'язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв'язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності); б) немає наслідків діяння у вигляді спричинення або можливості спричинення аварії поїзда, судна або порушення нормальної роботи транспорту, або створення небезпеки для життя людей, або спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, або завдання великої матеріальної шкоди, чи настання інших тяжких наслідків.

Також, відповідно до Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г", відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху в Україні не виконав, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, а також правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП та за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає необхідним обєднати матеріли про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в одне провадження.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення, враховується характер правопорушення, його наслідки, обставини даної справи.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 124, 122-4, 283 КУпАП, ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Обєднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП України та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.122-4 КУпАП України, присвоїти номер провадження №3/264/1347/2016 (№264/5194/16-п).

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: А. М. Іванченко