Справа № 301/1892/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2016 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Іршавського відділення поліції (м. Іршава) Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

20.09.2016 року близько 23.00 години ОСОБА_1 по вул. Радянській в с. Ільниця, Іршавського району, керував автомобілем марки «Москвич «Алеко», реєстраційний номер «070-45 РЕ», в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Стан алкогольного спяніння засвідчений висновком щодо результатів медичного огляду №66 від 20.09.2016 року.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №504197 від 20.09.2016 року (а.с.1), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №66 від 20.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду о 23.50 годин перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.2), письмові пояснення свідків складання протоколу серії АП2 №504197 від 20.09.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3,4), вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння і його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано вірно.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Згідно листа начальника ТСЦ 2146 №31/7/1037 від 01.10.2016 року, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, однак, посвідчення водія не отримував (а.с. 9), вважаю, що накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачений санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, відповідатиме тяжкості скоєного правопорушення і буде достатнім та необхідним для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. ст. 1, 2, 3, 4 ч.1 п.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, вважаю стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 3, 4 ч.1 п.5 ЗУ «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. в користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України на р/р 0104, ГУДКСУ в Іршавському районі Закарпатської області, МФО 812016, .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_4