Дата документу 05.10.2016 Справа № 554/7319/16-п
Справа № 554/7319/16-п
Провадження № 3/554/1914/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

5 жовтня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, ідентифікаційний номер невідомий, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного інспектором роти № 3 УПП в м. Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_2 «7 вересня 2016 року о 02 год. 20 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння у громадському місці біля будинку 8-а по вулиці Баяна висловлювався нецензурною лайкою на адресу інших громадян, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, чим вчинила дрібне хуліганство», що, на думку ініціатора складення протоколу є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що ні дрібного хуліганства, ні будь-якого іншого правопорушення він не вчинював, а протокол щодо нього працівниками поліції сфальсифіковано, оскільки викладене в ньому не відповідає дійсності і є вигаданим.

Так, в зазначений день і час він дійсно повертався додому з поминального обіду і їхав в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 на передньому пасажирському сидінні. В салоні автомобіля також знаходився ще і громадянин ОСОБА_4 Коли автомобіль проїжджав по вулиці Баяна, то був зупинений працівниками поліції, які рухались назустріч не лише без включених проблискових маячків, а й при виключених фарах. Зупинивши автомобіль, вони почали перевіряти водія, а потім запропонували йому, порушнику, вийти з автомобіля та обшукали його кишені. В цей час поліцейські помітили, що він перебуває в нетверезому стані, чого він і не заперечував, але його доставили в наркологічний диспансер та освідували на стан спяніння. Після цього відносно нього було складено адміністративний протокол про те, що він нібито вчинив дрібне хуліганство. Він заперечував цей факт, про що зазначив в протоколі. Ніякого порушення громадського порядку він не допускав. Жодної людини в тому місці, де було зупинено автомобіль не було. Нецензурною лайкою він не лаявся, нікого із поліцейських не ображав. Яким чином він міг порушити громадський порядок і в присутності кого із громадян, про що зазначено в протоколі, він не знає і чому так зазначено, пояснити не може. Обставини, які викладені в протоколі і вчинення яких йому інкримінується, не відповідають дійсності і вигадані самим ініціатором складення протоколу, тобто є сфальсифікованими.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності здійснено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Суть обвинувачення йому не зрозуміла і розяснена не була, дій, які йому інкримінуються, він не вчинював. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому розяснені не були, в звязку з чим він не мав змоги здійснити своє право на захист. Просив закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, відповідно до статті 173 КУпАП відповідальність за нею наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Зокрема, це нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, повязану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розвязній манері.

До інших проявів дрібного хуліганства необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослівя по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема підїзди, а також підземні переходи, стадіони.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом субєктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав в протоколі цих складових елементів правопорушення.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 173 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі не зазначено, чи були присутні при вчиненні інкримінованих порушнику дій інші особи та чи було порушено спокій громадян, коли і кого саме, а лише констатується факт такого вчинення, що є недопустимим, оскільки відповідальність повинна наступати за конкретно вчинене діяння, що слідує із змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, якою визначено поняття адміністративного правопорушення.

До протоколу не додано будь-яких пояснень свідків чи очевидців вчиненого правопорушення, не зазначено конкретних осіб, які були присутні при цьому і на адресу яких допускались брутальні висловлювання порушника, посилання на таких осіб не зроблено. В протоколі відсутнє пояснення порушника.

Протокол виконаний незрозумілим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог до протоколу додано лише акт освідування порушника на стан спяніння, згідно якого він в такому стані перебував, чого він не заперечує сам і перебування в якому само по собі не є адміністративним правопорушенням.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що порушник не вчинював будь-яких конкретних дій, які б могли інкримінуватися як дрібне хуліганство, що свідчить про відсутність самої події правопорушення.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко