Провадження № 33/772/259/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року, якою,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді 50 годин громадських робіт,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, в м. Вінниця по проспекту Коцюбинського (зупинка «Центральний ринок») гр. ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою до працівників поліції та здійснював образливе чіпляння до працівника поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просять скасувати постанову, як незаконну та необґрунтовану, та прийняти нову постанову про закриття справи за відсутністю ознак адмінправопорушення, або про направлення матеріалів на повторний розгляд до суду першої інстанції, оскільки адмінсправа була розглянута судом без участі ОСОБА_2 та його захисника, а тому суд прийняв однобічне та не об'єктивне рішення, що не відповідає обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 виконував функції журналіста, а працівники поліції вчиняли протиправні дії щодо нього та незаконно його затримали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів зазначених в ній, просять скасувати постанову і закрити провадження.

Зокрема ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснив, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся у його відсутність та по суті адмінправопорушення, за яке притягнутий до адмінвідповідальності пояснив, що він працює головним редактором в газеті «Дорожний контроль Вінниця», 29.05.16р. ним були направлені працівники газети для фіксування інформації, йому зателефонував ОСОБА_4, в автомобілі якого знаходилась апаратура та повідомив, що у нього виник конфлікт з поліцейськими з приводу місця зупинки, він виїхав до даного місця і там у нього також виникла суперечка з поліцейськими, зокрема із ОСОБА_5, оскільки він сів за кермо автомобіля ОСОБА_4 і намагався поїхати до місця відеофіксації, але йому перешкоджали, вимагали документи особи та на зброю, автомобіль для огляду, але він відмовився вийти з автомобіля, тоді ОСОБА_5 та інший поліцейський витягнули його з автомобіля, затримали і доставили до відділення поліції, де склали протоколи.

ОСОБА_2 вказував на те, що він не порушував громадський порядок, сперечався з поліцейським, але не чіплявся до них та не виражався нецензурною лайкою.

В ході апеляційного розгляду допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що були на місці де відбулась суперечка між ОСОБА_2 і працівниками поліції, але ОСОБА_2 не виражався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, не чіплявся до них, громадський порядок не був порушений.

Суд в постанові зазначив, що при розгляді справи про адмінправопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але не дотримався зазначених вимог.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме ст. 20, де зазначено, що при викладені обставин правопорушення вказується число, місяць, рік його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Проте в протоколі щодо ОСОБА_2 не вказано ні число, ні час скоєння адміністративного правопорушення, також не зазначено до кого саме здійснював образливе чіпляння.

Із пояснень, долучених до протоколу, вбачається, що чіпляння могло мати місце до ОСОБА_5, але він є автором даного протоколу, хоча мав би бути потерпілим, якому згідно протоколу могла бути заподіяна моральна шкода.

Також не зазначено в протоколі про долучення до нього рапортів від працівників поліції, які є в матеріалах даної адміністративної справи.

Щодо доказів вчинення дрібного хуліганства, якими є рапорти, то ознайомившись з рапортами можна зробити висновок, що їх автори дали пояснення про виявлення ними факту незаконного паркування автомобіля на місці, відведеному для інвалідів, водій припаркованого автомобіля відмовився надати їм відповідні для складання протоколу документи - посвідчення водія, на автомобіль, поліс страхування, замість чого зателефонував невідомий особі.

Після дзвінка приїхало декілька осіб, один з яких сів за кермо даного автомобіля, на вимогу пред'явити документи не реагував, пояснив, що хоче забрати автомобіль, поводив себе зухвало, зокрема, в чоловіка, який сів за кермо автомобіля взагалі не було відповідної реакції на вимоги і зауваження, після цього цій особі неодноразово пояснювали зміст статті 173 КУпАП на що він не відреагував, вчиняючи цим злісну непокору працівникам поліції (із рапорту ОСОБА_5.)

Інспектор Ковтун М. в рапорті зазначив, що невідомий чоловік, не назвавшись, сів у транспортний засіб та запустив двигун автомобіля, він вимагав у даної особи пред'явити документи, що посвідчують особу та підтверджує право особи на керування та перебування в даному транспортному засобі, особа відмовилась і її було затримано.

Під час всього конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 склались не дружні відносини, що виражались образливими словами, словесними чіпляннями, зухвалою поведінкою.

Інспектор Дорош І. також зазначив, що невідомий чоловік, не назвавшись, сів у транспортний засіб, на вимогу працівників патрульної служби пред'явити документи, відмовився.

Для припинення правопорушення даних осіб було затримано.

Під час всього конфлікту між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 склались неприязні відносини, що виражались словесними чіпляннями, зухвалою поведінкою на адресу ОСОБА_5

Інспектор Вотянова О. зазначила, що невідомому чоловіку ОСОБА_8 передав ключі і він сів за кермо автомобіля та намагався забрати даний транспортний засіб.

Інспектор ОСОБА_5 декілька раз повторив свою вимогу залишити автомобіль та пред'явити документи на що ця особа не реагувала, після чого, застосувавши фізичну силу, ОСОБА_2 витягли з автомобіля для доставлення до відділу поліції.

Всі ці свідчення спростовують наявність у діях ОСОБА_2 дрібного хуліганства, оскільки він приїхав на дане місце пригоди не з метою порушувати громадський порядок, а забрати автомобіль, в якому знаходилася апаратура, він своїми діями не порушував рух громадського транспорту чи користування стоянкою.

У ОСОБА_2 і ОСОБА_5 склались неприязні стосунки у ході суперечки з приводу автомобіля, що також не можна розцінювати як хуліганські дії. В протоколі і поясненнях не зазначено в чому виражалося образливе чіпляння до працівників поліції, оскільки між працівниками поліції і ОСОБА_2 виник конфлікт, що підтвердили допитані свідки в суді.

Разом з тим є законними дії працівників поліції щодо затримання даних осіб, з метою встановлення їх осіб. Таке право працівників поліції передбачене ст. 259, 260 КпАП України, де зазначено, що з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, крім того при вчиненні порушень правил користування засобом транспорту, якщо немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані, правопорушника затримують і доставляють до органу поліції.

Тому, виходячи із обставин, які склалися на місці, що стало підставою для затримання, через невиконання вимог працівників поліції, не надано достатніх доказів, які б свідчили про дрібне хуліганство, незважаючи на те, що суд зіслався що нібито ОСОБА_2 висловився нецензурною лайкою безпосередньо в бік поліцейського ОСОБА_5, оскільки такі дії не можна вважати образливим чіплянням або ж порівнюватися до нецензурної лайки в громадських місцях, а відповідальність може наступати в цивільному порядку.

Апеляційним судом встановлено і інші порушення, які мали місце, зокрема і строки розгляду.

Стаття 277 КпАП передбачає, що справи про адмінправопорушення за ст. 173 КпАП розглядаються протягом доби, протокол був складений 29.05.16р.

Проте, адмінматеріал надійшов до суду 07.06.16р., а 08.06.16р. суддею Вінницького міського суду винесено постанову про повернення адмінматеріалу, для забезпечення явки ОСОБА_2, замість доставки приводом. При цьому не було звернуто увагу на недоліки складеного протоколу та пропозиції щодо їх усунення.

Після доопрацювання, саме ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд 12.07.16р., матеріали з управління поліції надійшли до суду 12.07.16р., з порушенням розумних строків, а 13.07.16р. розгляд був відкладений до отримання відповіді з прокуратури за клопотанням захисту ОСОБА_2, хоча це не було перешкодою для розгляду по суті.

В подальшому розгляд неодноразово відкладався 04.08, 12.08, а 26.08.16р. розгляд по суті відбувся, у відсутність ОСОБА_2, без даних про його повідомлення, що є порушенням, оскільки при розгляді адмінправопорушення за ст. 173 КпАП України участь особи, яка притягується до адмінвідповідальності є обов'язковою.

Суд виніс постанову, якою визнав вину ОСОБА_2 у скоєнні дрібного хуліганства, проте дана постанова також ухвалена з грубими порушеннями, оскільки викладена таким чином, коли адміністративне провадження підлягає закриттю або ж коли вина особи є не доведеною, а також ті ж самі порушення, що і при складенні протоколу: не зазначено число, місяць, час та місце скоєного правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, постанова суду підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю із-за зазначених порушень, наведених в постанові.

На підставі ст. 247, 293, 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 задовільнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.08.2016 року щодо притягнення ОСОБА_2 за ст. 173 КпАП України до адміністративного стягнення у виді 50 годин громадських робіт - скасувати, закривши адміністративне провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: В.П. Дедик

З оригіналом вірно: