Провадження № 33/783/608/16 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю захисника ОСОБА_2 та представника потерпілого, адвоката Сигіня Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2016 року,

встановив:

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП щодо,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого в ФОП ОСОБА_5,

закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови судді, ОСОБА_4, 25.09.2015 року о 07:30 год., на перехресті вул.Беринди - пр.Свободи керуючи автомобілем марки Івеко, д.н.з. НОМЕР_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, здійснюючи виїзд на перехрестя, не переконався у безпечності, виїхав на смугу руху автомобіля марки Тойота д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 внаслідок чого здійснив зіткнення, чим порушив вимоги п.1.5, 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану таку та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні. А в матеріалах справи відсутній протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2015 року та фотографії які робили працівники поліції відразу після прибуття на місце ДТП, з яких можна було б зорієнтуватись щодо положення транспортних засобів відразу після первинного контакту.

Потерпілий ОСОБА_7 подав заперечення, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду залишити без зміни.

Вважає скаргу ОСОБА_4 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскілок суддею Шевченківського районного суду м.Львова прийнято обґрунтоване і законне рішення. Жодних доказів зі сторони ОСОБА_4 на свій захист у тому що він не є винуватцем ДТП, суду надано не було, у кожному судовому засіданні він давав різні пояснення.

ОСОБА_4 своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись по вул.Беринди та здійснюючи виїзд на пр.Свободи, не звернув увагу на вимоги знаку 26.4, про що також зазначено у висновку комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 609/610 від 11 квітня 2016 року.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, виступ представника потерпілого, адвоката Сигіня Ю.М. на заперечення доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, пояснення свідка ОСОБА_8, перевіривши наведені доводи та вивчивши матеріали адміністративної справи № 466/10101/15-п, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Беручи до уваги пояснення учасників дорожньої пригоди, інші матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірним, такий зроблений на підставі аналізу зібраних по справі доказів.

Так ОСОБА_4 25 вересня 2015 року о 07:30 год., керуючи автомобілем марки «Івеко», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи виїзд на перехрестя вул.Беринди - пр.Свободи, не переконався у безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Ленд Крузер» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, чим порушив вимоги п.1.5, 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби були пошкодженні.

Відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Під час розгляду справи встановлено, що на час дорожньої пригоди на перехресті вул.Беринди та пр.Свободи світлофорні об'єкти не працювали, при цьому дорожні знаки 3.34 «Зупинку заборонено», 3.39 «Кінець зони обмеженої стоянки», 5.34 «Кінець пішохідної зони», 5.35 «Пішохідний перехід» були встановлені, не викрадались і не змінювались.

ОСОБА_4, як водій мікроавтобуса «Івеко», рухаючись по вул.Беринди та здійснюючи виїзд на пр.Свободи, повинен був керуватися вимогами пункту 26.4 Правил дорожнього руху України, який зобов'язує водія під час виїзду з житлової та пішохідної зони дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху року.

Таким чином саме дії ОСОБА_4 знаходяться в причиновому зв'язку із настанням даної дорожньої пригоди. Даних про те, що водій автомобіля «Тойота Ленд Крузер» ОСОБА_9 безпосередньо перед дорожньою пригодою порушував вимоги правил дорожнього руху не встановлено.

Разом з тим, відповідно до положень ч.4 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так 04 листопада 2015 року слідчим СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівської області Боровцем Б.Р. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728 від 25.09.2015 року, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Оскільки з дня винесення постанови про закриття кримінального провадження до дня прийняття рішення судом першої інстанції минуло більше одного місяця, суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні є необґрунтованими та не приймаються до уваги.

По справі всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2016 року відносно ОСОБА_4 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер