Справа № 417/2694/16-п
Провадження № 33/782/96/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 18 жовтня 2016 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Марківського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, яка працює головним бухгалтером СТОВ «Оріон», заміжню, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винною за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 85,00 (вісімдесят пять) гривень,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Видюк С.І. визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн.

З постанови судді вибачається, що ОСОБА_2 було вчинено декілька адміністративних правопорушень.

А саме було вчинено адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, що полягає в неутримання та неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті особам доходів за рахунок коштів підприємства, в результаті порушень не утримано та не перераховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 18902,28 грн., чим порушено п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України.

Окрім того, ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, яке зводиться до порушення порядку ведення податкового обліку, по податку на додану вартість, встановлено його заниження, яке підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 318826 грн., чим порушено п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1 ст. 198, п. 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України.

Також ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, яке полягає в порушені порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не застосовано РРО при проведенні розрахункових операцій при продажі не власної продукції за готівку у серпні 2015 року на суму 42480 грн., чим порушено п. 1 ст. 3 та п. 1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, суддею місцевого суду стягнення накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах правопорушника просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, а також закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що суддя першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, протиправного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 Вказує, що ОСОБА_2 в суді першої інстанції не визнавала свою вину, а вказане про це в постанові судді не відповідає дійсності. Також вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено особою, яка не мала відповідних повноважень на його складання. Вказує, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 складалися за відсутності останньої, внаслідок чого було порушено її право. Зазначає, що на теперішній час в адміністративному порядку оскаржуються податкове повідомлення-рішення, яке складено на підставі проведеної документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Оріон» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 рік. На думку захисника,акт № 38/1400-30090072 від 23.05.2016 року про результати перевірки зазначеного товариства є недопустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. При цьому посилається на правову позицію Верховного суду України, наведену в Постанові від 03.11.2015р. у справі № 826/20761/14.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка просили задовольнити апеляційну скаргу, з наведених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційне скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Вимоги ст. 282 КУпАП зобов'язують суддю при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте суддею при розгляді даної справи ці вимоги закону не були дотримані.

При розгляді протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було подано письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення з посиланням п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Окрім того, в клопотанні викладені доводи щодо невинуватості ОСОБА_2, відсутність повноважень у посадової особи ДПІ на складанні відповідних протоколів про адміністративні правопорушення (ар.с. 50-56).

Однак ці доводи не були розглянуті, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи захисника щодо відсутність у повноважень у посадової особи Старобільської ОДПІ складати протоколи про адміністративні правопорушення, які передбачені ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП є безпідставними. Згідно з ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються, зокрема судді, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів державної податкової служби (статті 155-1, 163-1, 163-4 цього Кодексу).

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 4 липня 2013 року у тексті КУпАП слова "орган державної податкової служби України", "орган державної податкової служби", "орган податкової служби", "державна податкова служба" в усіх відмінках і числах замінині словами "органи доходів і зборів" у відповідному відмінку і числі.

За таких обставин, як це визначено п. 7 Положення КМУ "Про Державну фіскальну службу України" від 21.05.2014 р. № 236 посадові особи податкової інспекції є територіальним органом Державної фіскальної служби Україниє органами доходів і зборів, мають права складати відповідні протоколи про правопорушення.

Порушення, яке допущено посадовими особами податкової інспекції щодо не розяснення прав і обовязків ОСОБА_2, не є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення з обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При цьому необхідно враховувати, що вона приймала участь в суді при розгляді цієї справи та відповідні права і обовязки їй були розяснені (ар.с. 47).

Так само, оскарження податкового повідомлення-рішення, яке складено на підставі проведеної документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Оріон» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 рік не спростовує наявність порушень податкового законодавства.

Доводи захисника про те, щоакт № 38/1400-30090072 від 23.05.2016 року про результати перевірки зазначеного товариства є недопустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є безпідставними. Правова позиція Верховного суду України, наведена в Постанові від 03.11.2015р. у справі № 826/20761/14, визначає, що висновки викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платників податків, лише з точки зору внесення до бази автоматизованої системи Державної фіскальної служби України інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта. При цьому в цій Постанові Верховного Суду також визначено, що дії контролюючого органу щодо внесення до бази автоматизованої системи Державної фіскальної служби України інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обовязків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

В даному акті зафіксовані результати перевірки, під час якої встановлені порушення. На теперішній час дії працівників податкового органу щодо перевірки СТОВ «Оріон»не визнані протиправними в установленому порядку.

За таких обставин акт перевірки, згідно з ст. 251 КУпАП є доказом, оскільки він містить фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, необхідно вважати, що захисник в апеляційній скарзі не спростував висновків акту № 38/1400-30090072 від 23.05.2016 року щодо наявності порушень податкового законодавства, а також фактичні дані, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, складені за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

При цьому з вказаних доказів вбачається, що адміністративні правопорушення вчиненні в період з 2013-2015 роках.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Вчинені правопорушення не є триваючими, оскільки вчинені в певний період часу, який встановлений органами доходів і зборів.

Отже сплив тримісячний строк з моменту вчинення адміністративних правопорушень, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, через що, у звязку з закінченням на момент розгляду справи цього строку, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Марківського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень скасувати, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду Луганської області В.Ф ОСОБА_1