Справа № 648/3053/16-п 19.10.2016 19.10.2016 19.10.2016
Номер провадження: 33/784/220/16
Провадження № 33/784/220/16 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: Нікітін Д.Г.
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

За участі: секретаря судового засідання Тимошенка О.С.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого на АДРЕСА_1, фактично проживаючого на АДРЕСА_2; -

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.; повернути ОСОБА_2 тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_3, видане на його ім'я.

Згідно постанови судді, 25 червня 2016 року приблизно о 14.45 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 на польовій дорозі біля с. Червоний Поділ Білозерського району Херсонської області, та, будучи неуважним на рівнозначному перехресті, не надав перевагу в русі транспортному засобу - трактору Т-150К державний номер НОМЕР_2, який рухався з правої сторони від автомобіля «VW GolF», внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 16.12 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення інспектору поліції ОСОБА_4 для належного оформлення. Свої апеляційні вимоги захисник ОСОБА_3 аргументує тим, що:

зміст складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому вказує, що протокол не містить обов'язкових даних щодо водія трактора, свідків та понятих, даних про завдану потерпілому матеріальну шкоду; що в протоколі інспектор поліції використав неіснуючий термін - «польова дорога», оскільки такий термін ані ПДР, ані ЗУ «Про автомобільні дороги» не передбачений. Наводить свої міркування з приводу суті польової дороги і приходить до висновку, що на ділянку місцевості, яка має умовну назву «польова дорога», не розповсюджуються загальні вимоги ПДР у частині проїзду перехресть, руху транспорту по смугах, розташування транспортних засобів на дорозі, але, разом з тим, розповсюджуються загальні вимоги ПДР щодо початку руху та зміни його напрямку, швидкості руху, дистанції, інтервалу, зустрічного роз'їзду;

що в порушення процесуального розгляду справи досліджені судом першої інстанції відеофайли з місця ДТП не долучені до матеріалів справи, про них не зазначено в судовому рішенні. При цьому вказує, що саме ці відеофайли безпосередньо підтверджують, що схема ДТП не відповідає дійсності, а саме - в частині позначення місця зіткнення транспортних засобів, і тому вважає, що зіткнення сталося не на рівнозначному перехресті. Посилається на відповідь Миролюбівської сільської Ради Білозерського району Херсонської області про те, що неможливо встановити, до якого виду відноситься вказана дорога, у зв'язку з відсутністю документації. На думку апелянта інспектором поліції при складанні протоколу відносно ОСОБА_2 не правильно кваліфіковані дії обох учасників пригоди та не враховано, що цю ділянку місцевості не можна вважати автомобільною дорогою. Вважає, що суд першої інстанції повинен був повернути адміністративні матеріали до поліції для усунення недоліків.

Крім того, твердить, що інспектор Загоськін І.В. не мав законних повноважень на складання матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки дотепер до діючого законодавства не внесені зміни в частині повноважень працівників поліції.

Також твердить про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень п. п. 2.3 «б», 16.12 ПДР України та про відсутність в його діях вини, як обов'язкової ознаки складу правопорушення.

Зауважує, що з пояснень ОСОБА_2, до яких суд першої інстанції поставився занадто критично, вбачається, що водій ОСОБА_2 був уважним, відреагував на зміну дорожньої обстановки, намагався уникнути зіткнення (зупинився, здав назад), і стверджує, що до зіткнення транспортних засобів призвела саме неуважність другого учасника ДТП - водія трактора ОСОБА_5, яким не було враховано габарити трактору, його вагу, дорожнє покриття, він завчасно не здійснив безпечного об'їзду перешкоди чи гальмування.

Заслухавши апелянта ОСОБА_3 та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги першого, допитавши свідка ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи та додатково надані апелянтом матеріали, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен забезпечити своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити опис обставин, встановлених при розгляді справи, а також зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зазначеним вимогам протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 891067 від 25 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 не відповідає.

Так, за матеріалами даної справи 25 червня 2016 року старший інспектор поліції Білозерського ВП Загоскін ІВ. склав протокол серії АП1 № 891067 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зі змісту даного протоколу вбачається, що у провину ОСОБА_2 поставлено, що 25 червня 2016 року приблизно о 14.45 год. на польовій дорозі біля с. Червоний Поділ ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, будучи неуважним, на рівнозначному перехресті не надав перевагу в русі трактору Т-150К державний номер НОМЕР_2, який рухався праворруч від нього, після чого відбулось зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого т/з отримав механічні пошкодження; чим порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 16.12 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 3 - 4).

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства у сфері безпеки дорожнього руху та автомобільних доріг, в тому числі і до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Зважаючи на це, в протоколі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в обов'язковому порядку зазначаються пункти ПДР, порушення яких допустив учасник дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. А у разі необхідності - і положення інших нормативних актів.

Відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції складений щодо порушення першим п. п. 2.3 «б», 16.12 ПДР. При цьому в протоколі зазначено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася під час руху транспортних засобів на польовій дорозі (а. с. 4).

Пунктом 16.12 ПДР передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Відповідно до п. 1.10. розділу 1 «Загальні положення» ПДР:

автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);

головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 - 1.23.4 і 2.3.

Тобто, ПДР не містять визначення такого виду дороги, як «польова дорога».

Таким чином, уповноваженою особою, що склала відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, допущена неконкретність у визначенні термінів та некоректно визначена суть вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол не містить даних, який саме транспортний засіб з двох, що потрапили у ДТП, отримав механічні пошкодження, а також у ньому (протоколі) відсутні і дані щодо свідків та потерпілих.

За такого, даний протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, і, як наслідок, постанова суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки дії, які поставлені ОСОБА_2 у провину, є фактично не визначеними та неконкретними, а також відсутнє і посилання на конкретні норми того нормативного акту, який передбачає той конкретний вид дороги, який зазначено інспектором поліції - «польова дорога», що позбавляє суд можливості надати їм правову оцінку.

Розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції не звернув на це уваги і у своїй постанові вийшов за межі поставленого ОСОБА_2 у протоколі у провину, вказавши, що місцем ДТП є с. Червоний Поділ саме Білозерського району Херсонської області; і що в результаті дорожньо-транспортної пригоди саме обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вищезазначений протокол таких даних щодо району та області не містить, як і щодо отримання обома транспортними засобами механічних пошкоджень..

Як наслідок складання протоколу з істотними порушеннями, в оскаржуваній постанові суду також відсутнє посилання на місце вчинення адміністративного правопорушення (в сенсі виду дороги, що визначений законодавчо), на конкретні дії ОСОБА_2, які б свідчили про вчинення ним порушення, за яке настає відповідальність за ст. 124 КУпАП, суть та обставини адміністративного правопорушення конкретно не визначені.

Протокол про адміністративне правопорушення у зазначеному вище вигляді не міг бути предметом судового розгляду через його істотні недоліки (п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП), оскільки викликає обґрунтовані сумніві, які, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у даному випадку - ОСОБА_2

Однак, скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, не передбачено як вид рішення, яке відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП має право прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

З наведених мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до правил ст. 251 КУпАП, постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

А тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є слушними.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню як так, що містить вимогу про скасування оскаржуваної постанови.

В той же час, у зв'язку із скасуванням постанови судді з процесуальних підстав, твердження апелянта по суті правопорушення та накладеного адміністративного стягнення апеляційним судом не переглядаються.

Всі інші доводи апеляційної скарги не впливають на суть прийнятого апеляційним судом рішення.

Керуючись ч. 8 ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2016 року відносно ОСОБА_2.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 891067 від 25 червня 2016 року, складеного відносно нього.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області В.І. Гребенюк