Справа № 359/5846/16-п Головуючий у І інстанції Ткаченко Д. В.
Провадження № 33/780/615/16 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 252 26.10.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю прокурора Лавренюк Т.М., захисника ОСОБА_1 в інтересах правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: вул. Амосова (Артема), 2, с. Іванків Бориспільський район Київська область, голова Іванківської сільської ради,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 29.03.2016 року у залі засідань Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області за адресою с. Іванків Бориспільського району Київської області, вул. Центральна, 2а, за участю голови Іванківської сільської ради ОСОБА_2 відбулося засідання сесії Іванківської сільської ради, на якому розглядалось та вирішувалося питання про преміювання сільського голови. За результатами розгляду вказаного питання, Іванківською сільською радою було прийнято рішення № 230-7-VII від 29.03.2016 року «Про преміювання сільського голови», яким дозволено у межах кошторисних призначень на оплату заробітної плати працівників сільської ради преміювати сільського голову ОСОБА_2 у розмірі 100% його місячного заробітку у другому кварталі 2016 року.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" сільські голови зобовязані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів та вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Такі заходи встановлені статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, згідно ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (конфлікт інтересів) сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

В порушення вказаних вимог закону, голова Іванківської сільської ради ОСОБА_2 після затвердження порядку денного та достовірно знаючи, що 29.03.2016 року на засіданні сесії Іванківської сільської ради буде розглядатись питання про надання дозволу на його преміювання, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів на засіданні сільської ради та не здійснив в порядку визначеному ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час розгляду сільською радою питання про преміювання сільського голови. Таким чином, голова Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_2, будучи особою, зазначеною у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" вчинив неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Також, судом встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів), 29.03.2016 року на засіданні сесії Іванківської сільської ради під час розгляду сільською радою питання про преміювання сільського голови, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, голова Іванківської сільської ради ОСОБА_2, не повідомляючи про це на засіданні сільської ради та без самостійного публічного оголошення про реальний конфлікт інтересів особисто проголосував за ухвалення рішення про преміювання сільського голови. За результатами розгляду вказаного питання, Іванківською сільською радою було прийнято рішення № 230-7-VII від 29.03.2016 року «Про преміювання сільського голови», яким дозволено у межах кошторисних призначень на оплату заробітної плати працівників сільської ради преміювати сільського голову ОСОБА_2 у розмірі 100% його місячного заробітку у другому кварталі 2016 року. Таким чином, голова Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_2, будучи особою, зазначеною у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій він просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року скасувати, провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що судом не повно зясовано всі фактичні обставини справи та не досліджено наявні в матеріалах справи докази, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Також зазначає, що протоколи про адміністративні корупційні правопорушення складені без чіткого розуміння змісту інституту запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Крім цього, зазначає, що на нього накладено адміністративне стягнення з порушенням строків встановлених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідальність за ст.172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч.1), за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2).

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" має значення для правильного застосування положень ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" щодо запобіганню та урегулюванню конфлікту інтересів.

Зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові ознаки:

- конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями;

- наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Згідно з п.п. "в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, (ч. 1 ст. 28 Закону).

Всупереч вищевказаних норм Закону, голова Іванківської сільської ради ОСОБА_2 після затвердження порядку денного та достовірно знаючи, що 29.03.2016 року на засіданні сесії Іванківської сільської ради буде розглядатись питання про надання дозволу на його преміювання, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів на засіданні сільської ради та не здійснив в порядку визначеному ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час розгляду сільською радою питання про преміювання сільського голови. Таким чином, голова Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_2, будучи особою, зазначеною у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" вчинив неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 в порушення вимог ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів), 29.03.2016 року на засіданні сесії Іванківської сільської ради під час розгляду сільською радою питання про преміювання сільського голови, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомляючи про це на засіданні сільської ради та без самостійного публічного оголошення про реальний конфлікт інтересів особисто проголосував за ухвалення рішення про преміювання сільського голови. За результатами розгляду вказаного питання, Іванківською сільською радою було прийнято рішення № 230-7-VII від 29.03.2016 року «Про преміювання сільського голови», яким дозволено у межах кошторисних призначень на оплату заробітної плати працівників сільської ради преміювати сільського голову ОСОБА_2 у розмірі 100% його місячного заробітку у другому кварталі 2016 року. Таким чином, голова Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_2, будучи особою, зазначеною у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172 - 7 та ч. 2 ст.172 - 7 КУпАП та накладення до нього адміністративного стягнення, виконав зазначені вимоги закону.

Правильність такого висновку підтверджується даними протоколів про вчинення корупційних правопорушень № 3 від 20.07.2016 року та № 4 від 20.07.2016 року, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій і одним із джерел доказів, повідомленням про адміністративне правопорушення від громадянина ОСОБА_3, протоколом пленарного засідання сьомої сесії сільської ради сьомого скликання від 29.03.2016 року та іншими матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч. 2 ст.172 - 7 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки є необґрунтованими та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Крім того, посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про закінчення строків накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення. Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2016 року зазначені корупційні адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172 7 КУпАП та ч. 2 ст. 172 7 КУпАП були виявлені прокуратурою, а постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 винесена судом 16.09.2016 року. Враховуючи наведене, адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з підстав, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. 00 коп. - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига