Справа № 344/8418/16-п
Провадження № 33/779/159/2016
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 26 червня 2016 року о 07-00 год. в м. Івано-Франківську по вулиці Мазепи (пер. Набережна ім. В.Стефаника) керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а) ПДР України. Огляд на факт вживання алкоголю проводився алкотестером «Драгер» в присутності свідків.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді підлягає скасуванню, оскільки прийнята при неповному та необ'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а зібрані та досліджені по справі докази не є достатніми для підтвердження його вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, зазначає, що судом не враховано роз'яснення в п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких відповідальність за ст. 130 КУПАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Звертає увагу на те, що адмінправопорушення, передбачене ст. 130 КУПАП вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння розпочала рух транспортного засобу. Стверджує, що він безпосередньо не керував транспортним засобом, після того як вжив алкоголь на заправці WOG по вул. Мазепи-Набережна, а попросив таксиста ОСОБА_3, щоб допоміг відвезти його автомобіль та його з дружиною додому. Вказані обставини події підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Однак, судом всупереч вимог ст.251 КУпАП не взято до уваги ні пояснення свідків, ні його пояснення. Зазначає, що єдиними доказами протиправності його дій є пояснення (рапорти) поліцейських та пояснення свідків, які були присутні при проходженні ним тесту на алкогольне сп'яніння, який він добровільно погодився пройти на першу вимогу. При цьому, посилається на рапорт інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківськ Мовчана В.В., в якому вказано, що патрульні поліції, прибувши на місце, виявили його (ОСОБА_2.) в автомобілі на сидінні водія і автомобіль рух не здійснював. Таким чином вважає, що доказів його вини у скоєнні адміністративного правопорушення судом не здобуто.

Також вказує на те, що судом першої інстанції захід адміністративного стягнення обраний з порушенням вимог ст. 33 КУпАП. Зокрема, при накладенні стягнення не враховано, що позбавлення права керувати автомобілем ставить його у дуже скрутне матеріальне становище, оскільки він немає можливості іншого способу заробітку для життя.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився і не надіслав клопотання про відкладання розгляду справи, хоча був належним чином своєчасно повідомлений про розгляд справи за його апеляційною скаргою.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом серії АП2 №413252 від 26.06.2016 року про адміністративне правопорушення, тестом № 6810 від 26.06.2016 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показами допитаних свідків, іншими матеріалами справи.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2016 року, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з.НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 обґрунтовує доводи своєї апеляційної скарги тим, що він не керував транспортним засобом після того як вжив алкоголь на заправці WOG по вул. Мазепи-Набережна між 6.00 та 7.00 год. ранку 26.06.2013 року.

Однак, вищевказані доводи ОСОБА_2 повністю спростовуються даними рапортів інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську Мовчана В.В. та поліцейського Івано-Франківського ВП ГУНП області Грингоріва А.Р. з яких вбачається, що ОСОБА_2 заїхав на територію заправки WOG по вул. Мазепи-Набережна вже перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (а.с.10-11).

Так, відповідно до рапорту поліцейського Григоріва Н.Р., він спостерігав як на територію заправки WOG по вул.. Мазепи в м. Івано-Франківську заїхав автомобіль НОМЕР_2, з якого вийшов водій, який перебував у стані алкогольного сп'яніння про що свідчило порушення координації рухів, відсутність орієнтації в просторі, в зв'язку з чим він викликав наряд ПП для перевірки факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до рапорту інспектора поліції Мовчан В.В. 26.06.2016р. під час нічного патрулювання разом з Манів З.О. вони отримали повідомлення про те, що на вул.. Мазепи на заправці WOG водій транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 ледве не заїхав у паркан, а згодом повідомили, що цей водій створив аварійну ситуацію для іншого учасника дорожнього руху, оскільки за свідченням очевидців перебував у стані алкогольного сп'яніння. Прибувши на місце вони виявили вищевказаний транспортний засіб та встановили, що водій ОСОБА_2, побачивши службовий автомобіль поліції, припинив керувати автомобілем НОМЕР_3 та попросив водія таксі доставити його до дому. Керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом було зафіксовано камерами спостереження, в зв'язку з чим вони запропонували останньому пройти тест на алкогольне сп'яніння . В результаті тесту було виявлено, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння .

Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_4 (працівника заправки WOG) ОСОБА_2 26.06.2016 року на заправці випив тільки каву, а алкоголь не вживав (а.с. 5), що повністю спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що він приїхав на автозаправку тверезим і вжив алкоголь на заправці WOG.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на пояснення (рапорти) поліцейських, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП пояснення вищевказаних осіб можуть бути визнані доказом по справі.

Відповідно до ч.1 ст.272 КУпАП як свідок про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі.

Пояснення вищевказаних свідків були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.252 КУпАП, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3, оскільки вищевказаний свідок не був очевидцем адміністративного правопорушення і його пояснення не мають істотного значення для правильного встановлення обставин адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.9а) ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст..30 КУпАП прийшов до висновку про необхідність застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, допустив грубе порушення користування цим правом .

При розгляді питання про справедливість призначеного ОСОБА_2 стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв