Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Гапончук В.В., з участю особи, притягнутої до відповідальності, - ОСОБА_2, захисника - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працюючого, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 серпня 2016 року о 21 год. 55 хв., по пр. Відродження, 47 в м.Луцьку Волинської області, керував автомобілем марки "ВАЗ 2107" д.р.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає обставинам справи та що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно, оскільки автомобілем в нетверезому стані не керував. Крім того вказує на те, що суд першої інстанції допустився помилки, зазначивши у вступній та резолютивній частині постанови та визнавши винуватим у вчиненні адмінправопорушення і наклавши адміністративне стягнення на «ОСОБА_2», коли його по батькові і протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього, тобто «ОСОБА_2» Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 453390 від 20 серпня 2016 року, (а.с. 1) висновком ВОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3231 від 20 серпня 2016 року (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 20 серпня 2016 року (а.с. 5), рапортом поліцейського роти № 3 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП ОСОБА_5 (а.с. 2), поясненями даними в судовому засіданні працівниками поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, відеозаписами з відеореєстраторів.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про те, що він автомобілем не керував, а керував його товариш, були дослідженні і ретельно перевірені судом і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів.

Зокрема, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснив, що в зазначений в протоколі час за кермом автомобіля перебував саме він, оскільки користувався даним автомобілем близько двох місяців і ОСОБА_2 попросив підвезти його до заправки. Після приїзду на заправку свідок відразу вийшов з автомобіля і пішов по своїх справах.

До показань свідка ОСОБА_7 суд ставиться критично і не бере їх до уваги, оскільки вони суперечать іншим доказам у справі і нічим не підтверджуються. Зокрема під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не вказував, що за кермом автомобіля перебувала інша особа і з дослідженого судом відеозапису з відеореєстраторів (боді-камер) також не вбачається, що на той час будь-які обставини вказували на наявність факту перебування ОСОБА_7 за кермом автомобіля.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України є вірною.

При накладенні адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2. та його майновий стан.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України, відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України і підстав вважати його надто суворим немає.

Однак постанова судді підлягає зміні в частині визначення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення працівниками був складений відносно «ОСОБА_2». Разом з тим, у судовому рішенні за результатами розгляду саме цього протоколу суддя допустив помилку у зазначенні по батькові особи, яка допустила порушення ПДР, зазначивши по батькові «ОСОБА_2».

Оскільки апелянт у суді апеляційної інстанції не заперечував, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась судом безпосередньо відносно нього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виправити допущену у постанові суду першої інстанції описку, зазначивши, що до адміністративної відповідальності притягається не «ОСОБА_2», а «ОСОБА_2».

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року у щодо нього - без зміни.

Вважати правильним зазначення у постанові судді Луцького міськрайонного суду по батькові правопорушника «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2», виправивши в цій частині допущену судом описку.

Дана постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 27.10.2016р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай