Справа № 466/4297/16-п Головуючий у 1 інстанції: Зима І.С.
Провадження № 33/783/764/16 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Березюка О.Г. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3,

встановив:

Цією постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, закрито за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову потерпілий ОСОБА_2 12.10.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3 та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додав клопотання від 12.10.2016 року про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вимоги апеляційної скарги із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи №466/4297/16-п, постанова Шевченківського районного суду м.Львова винесена 14.06.2016 року, потерпілий ОСОБА_2 був присутній під час проголошення постанови у судовому засіданні та копію постанови суду отримав 16.06.2016 року, про що свідчить письмова розписка (а.с.59), проте апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав лише на тридцятий день - 13.07.2016 року, що підтверджується штампом місцевого суду на першому аркуші апеляційної скарги.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 20.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 13.07.2016 року на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3 разом із усіма додатками було повернуто особі, яка її подала з причин того, що апеляційна скарга була подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не заявила клопотання про поновлення цього строку.

Повторно на вищезазначену постанову місцевого суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 12.10.2016 року, до якої додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 вказує, що пропустив такий строк через необізнаність.

Так, посилання ОСОБА_2 на те, що на його думку він не пропустив строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду з причин того, що він ще 23.06.2016 року подав апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3,- не може прийматись до уваги, оскільки 23.06.2016 року ОСОБА_2 оскаржив постанову суду у справі про адміністративне правопорушення (КУпАП) в порядку іншого судочинства, а саме у порядку адміністративного судочинства (КАС України), що взагалі унеможливлює розгляд апеляційної скарги по суті, у зв'язку з чим його апеляційна скарга і була повернута постановою апеляційного суду Львівської області від 06.07.2016 року.

Отже, первинною апеляційною скаргою, яка подана відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення слід вважати скаргу від 13.07.2016 року, яка, як вказано вище, була подана після закінчення десятиденного строку з дня винесення постанови місцевого суду і була правомірно повернута ОСОБА_2.

На переконання апеляційного суду оскарження постанови місцевого суду через необізнаність в порядку іншого судочинства не може вважатись поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

З викладеного апеляційний суд проходить до переконання, що ОСОБА_2 пропустив десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3 через неповажні причини, у зв'язку з чим слід відмовити ОСОБА_2 у поновленні такого строку.

Враховуючи вищезазначене вважаю за необхідно повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2016 року відносно ОСОБА_3 разом із усіма додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Березюк О.Г.