АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_17. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови суду, 21.07.2015 року, приблизно о 23 год. 40 хв., ОСОБА_5. рухаючись по Дарницькому шосе в м. Києві, керуючи автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем з номерним знаком НОМЕР_2, внаслідок чого відбулося пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил Дорожнього Руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5., просить постанову суду Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає апелянт, постанова суду Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року є необґрунтованою, незаконною, ухвалена з порушенням норм матеріального права та процесуального права. При цьому ОСОБА_5. посилається на неповноту проведення судового розгляду, а також вказує, що при винесенні постанови суддя першої інстанції порушив його права як учасника

Справа № 33/796/1095/2015

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Вовк Є.І.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

судового процесу, не дотримався принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом, рішення ухвалив на припущеннях, не надавши йому можливості подати заперечення та пояснення з приводу ДТП. Суддя не звернув уваги, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог чинного законодавства, з урахуванням позиції лише одного учасника ДТП - ОСОБА_7 та без врахування пояснень ОСОБА_5., згідно яких, автомобіль, яким керував ОСОБА_7 рухався зі швидкістю приблизно 120 км/ч., що і стало причиною ДТП, про що свідчить розташування автомобілів після ДТП, зафіксовані на них пошкодження та математичні розрахунки. Схема ДТП є неправдивою та складена без врахування його пояснень щодо місця зіткнення автомобілів та механізму ДТП. В довідці про проведення огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння водія ОСОБА_7 відсутній підпис лікаря та інспектора, що є прямим порушенням порядку проведення даного огляду, та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП робить його не дійсним.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_5., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; представника потерпілих ОСОБА_4, котра заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_17. підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В пункті 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, зазначивши, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте цих вимог суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_17. не дотримано, внаслідок чого він прийшов до неправильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, постанова судді свідчить про спрощений підхід до розгляду даної справи, що виразилось у проведенні судового засідання без участі захисника чи перекладача, не дивлячись на незнання громадянином Іраку ОСОБА_17. української мови та лише поверхове володіння російською мовою, в зв'язку з чим він не міг висловити свої доводи з приводу незгоди з протоколом про адміністративне правопорушення. Зміст цих заперечень у постанові зовсім не викладено та голослівно названо «огульними», а щодо винуватості ОСОБА_17. у вчиненні інкримінованого йому правопорушення зроблено висновок, що вона підтверджується «даними протоколу про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи - письмовими поясненнями іншого учасника ДТП (ОСОБА_13.) та схемою місця ДТП», без розкриття змісту останніх, їх аналізу та оцінки.

Даючи пояснення в суді апеляційної інстанції ОСОБА_17. засвідчив, що він 21.07.2015 року, приблизно о 23 год. 40 хв., керуючи автомобілем «ДЕО Нубіра», в якому знаходились його мати та дружина ОСОБА_8, рухався по Дарницькому шосе в м. Києві в крайній лівій смузі руху та в дзеркало заднього виду побачив як позаду на великій швидкості до нього наближається автомобіль, він щось крикнув дружині та став приймати вліво, але автомобіль, яким виявився «Фольцваген Транстортер» під керуванням ОСОБА_13 зачепив його автомобіль з лівого боку та вилетів на зустрічну смугу руху, де і зупинився на значній відстані від місця зіткнення, а його автомобіль розвернуло вправо та він зупинився впоперек смуги руху, по якій рухався. Він намагався пояснити це працівникам поліції в тому числі і жестами, але вони не могли його зрозуміти через незнання ним української мови та погане володіння російською мовою. Версію про здійснення ним розвороту у недозволеному місці висунула мати ОСОБА_13, яка прибула на місце ДТП, яку підтримав ОСОБА_13 Він не погоджувався зі схемою ДТП, яку працівники поліції переробляли декілька разів.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила пояснення ОСОБА_17. щодо обставин ДТП, а також пояснила, що працівники поліції не внесли відомості про неї, як про свідка ДТП, в протокол про адміністративне правопорушення, не відбирали від неї пояснень.

Викликані до суду апеляційної інстанції свідки - інспектори Національної поліції України ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15 пояснили про обставини прибуття на місце ДТП, складання протоколу про адміністративне правопорушення, фіксації слідів пригоди. При цьому ОСОБА_9 підтвердила, що саме вона складала протокол про адміністративне правопорушення, а висновок про винуватість у виникненні ДТП саме ОСОБА_17. був зроблений на підставі характеру пошкоджень на автомобілях, пояснень ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_17. спочатку рухався по лівій смузі руху, а потім прийняв вправо, після чого став здійснювати розворот, що і стало причиною ДТП. Місце зіткнення автомобілів було зафіксоване зі слів обох водіїв, при цьому схема перероблялась декілька разів. Чому не були відібрані пояснення від усіх свідків ДТП вона пояснити не може. Свідок ОСОБА_14 пояснив, що прибув на місце ДТП на допомогу іншому екіпажу патрульної поліції та пам'ятає, що ОСОБА_17. погано володів російською мовою та відмовився давати пояснення, протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП складались та пояснення відбирались різними поліцейськими. Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що саме він відбирав пояснення зі слів ОСОБА_13, який їх не змінював.

В суді апеляційної інстанції також були досліджені пояснення свідка ОСОБА_16, які з невідомих причин не досліджувались та не оцінювались суддею суду першої інстанції, згідно яких автомобіль «Фольцваген Транстортер» на великій швидкості обігнав його автомобіль, який рухався зі швидкістю 70 км/год, випередив його на 300-400 метрів, а потім зіткнувся з автомобілем «Шевролет Лачеті», який був у момент зіткнення під невеликим кутом відносно своєї смуги (а.с. 8).

Наведені вище пояснення свідка ОСОБА_16, в цілому, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_17. та свідка ОСОБА_8 щодо обставин ДТП, які наведені вище, а також з даними схеми ДТП, підписаної інспектором патрульної служби та обома водіями, зокрема з зафіксованим місцем зіткнення транспортних засобів, яке зі слів водія ОСОБА_17. відбулося на лівій смузі руху, ближче до її лівого краю, а зі слів водія ОСОБА_13 - зліва від лівої смуги руху, на розподільчій смузі, яка розділяє суміжні проїзні частини, положенням транспортних засобів після ДТП, вказаними на звороті схеми ДТП їх пошкодженнями (а.с.5). Всі ці дані свідчать, що автомобіль, яким керував ОСОБА_17. в момент зіткнення знаходився в лівій смузі руху і навіть при здійсненні зазначеним водієм розвороту наліво з лівої крайньої смуги руху, що цілком можливо виходячи з характеру технічних пошкоджень автомобілів та пояснень свідка ОСОБА_16, його дії не знаходяться у прямому причинному зв'язку з ДТП та його наслідками, оскільки водій ОСОБА_13, який згідно його пояснень рухався по лівій смузі руху в темну пору доби, повинен був дотримуватись вимог п.п. 12.2 та 12.3 ПДР, тобто швидкість його руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а у разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, оскільки висновки судді суду першої інстанції про підтвердження винуватості ОСОБА_17. у вчиненні ДТП «даними протоколу про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи - письмовими поясненнями іншого учасника ДТП (ОСОБА_13.) та схемою місця ДТП», під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а в матеріалах справи відсутні достатні дані для підтвердження винуватості водія ОСОБА_17. у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі щодо нього в зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко