Справа № 206/3793/16-п
Провадження № 3/206/942/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2016року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді: Грицаюк Н.М.,

при секретарі: Сєдовій А.О.,

у присутності особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро адміністративний матеріал, направлений Управлінням патрульної поліції у м. Дніпропетровську про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 118319, складеного 26 червня 2016 року об 11 год. 41 хв., 25.06.2016 року о 23 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську по вул. Богомаза е/о 19959, напроти будинку 182, на автостянці став учасником дорожньо-транспортної пригоди, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 та до проведення медичного огляду знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини роту) та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.10 є Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 118318, складеного 26 червня 2016 року об 11 год. 09 хв., 25.06.2016 року о 23 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську, вул. Богомаза на автостянці е/о 19959, напроти будинку 182, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, виконуючи паркування автомобіля на паркувальне місце № 42 не переконався, що це буде безпечним і не створить прешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та здійснив наїзд на ТЗ, що стояв поруч, а саме автомобіль NISSAN NOTE, номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 В результаті наїзду на ТЗ, що стояв, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим ОСОБА_1 порушив п. 1.3, п. 1.5, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 118320, складеного 26 червня 2016 року об 11 год. 26 хв., 25.06.2016 року о 23 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську, вул. Богомаза на автостянці е/о 19959, напроти будинку 182, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO ЗНГ здійснив наїзд на ТЗ, який перебував у нерухомому стані, тобто на автомобіль NISSAN NOTE, номерний знак НОМЕР_2, після чого місце пригоди залишив та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, чим порушив вимоги п. 1.3, п. 1.5, п. 2.10 а, д Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 118319, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній відмовився від проходження медичного огляду, про що маються підписи двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП не визнавав та пояснив, що 26.06.2016 року йому подзвонив ОСОБА_5, оскільки його (ОСОБА_6О.) автомобіль знаходився під вікном сусіда, а туди приїхали складати адміністративні протоколи працівники поліції зі слів потерпілої ОСОБА_2 Стверджував, що він у той день (25.06.2016 року) взагалі не заїжджав на стоянку, оскільки його автомобіль стояв на стоянці заправочної станції о 17 год. його забрав зі стоянки ОСОБА_7, якому ремонтував автомобіль до 23 год. 45 хв. Протокол щодо притягнення його до відповідальності ч. 4 ст. 130 КУпАП був дійсно складений 26.06.2016 року, коли він не керував транспортним засобом, а вживав алкогольні напої напередодні, оскільки було свято. З місця ДТП не переховувався, оскільки там не був. Свій автомобіль забрав 27.06.2016 року по вул. Богомаза, 179, де і мешкає сусід ОСОБА_5 Підтвердив, що паркувальні місця його та Воронцової дійсно поряд. Свій автомобіль бувало ставив біля АЗС ТОВ «ВОСТОК», однак вони не несуть відповідальності у разі його пошкодження, у них є камери відео-спостереження.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила суду, що 26.06.2016 року о 8 год. 20 хв. прийшла на стоянку, де їй повідомила охорона стоянки, що її автомобіль ОСОБА_8 2007 року випуску з державним номеним знаком АЕ8829СЕ пошкоджено сусідом справа за парковочним місцем. Після чого вона зателефонувала ОСОБА_1, однак той не брав слухавку, тому вони з сином викликали працівників поліції. Через деякий час до неї сам зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що до нього приїжджали працівники поліції, просив «замяти» справу, отже визнавав факт того, що заподів збитки та мав намір відшкодувати їх.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сином потерпілої, що автомобілем матері користуються лише вони вдвох, виявлені механічні пошкодження зафіксував на телефон, а саме пошкодження з правого боку на бампері, вмятину у колісну арку. Чув, що наїзд скоїв сусід по стоянці справа.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що 25.06.2016 року він забрав ОСОБА_1 до себе додому о 16 год. 30 хв. - 17 год. 00 хв. біля вулиці Богомаза у м. Дніпро, від заправочної станції, там був припаркований транспортний засіб ОСОБА_1, потім відвіз його туди звідки і забирав о 23 год. 49 хв.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав суду, що 25.06.2016 року приблизно о 23 год. 50 хв. 23 год. 55 хв. до нього у двері постукав сусід ОСОБА_1 та повідомив, що залишив свій автомобіль біля його будинку, після чого він пішов щось ремонтувати сусіду. Свій автомобіль він забрав через два дні. 26.06.2016 року співробітники поліції попрохали його покликати власника автомобіля, оскільки сталась дорожньо-транспортна пригода на стоянці, з їх слів йому стало відомо, що нібито охоронець зі стоянки бачив, як ОСОБА_1 був винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що він працював охоронцем на приватній стоянці по вул. Богомаза у м. Дніпро, коли 26.06.2016 року прийшов на свою чергову зміну, його напарник на імя ОСОБА_11 повідомив йому, що автомобіль потерпілої, що стояв на 41 місці, пошкоджений, після чого він їй зателефонував та повідомив про це, а вона викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що він є інспектором патрульної поліції міста, під час чергового патрулювання був виїзд до стоянки на вул. Богомаза у м. Дніпро, де чекала потерпіла, яка повідомила, що їй зі слів охорони парковки відомо, що її транспортний засіб хтось пошкодив. Після чого було встановлено, де знаходиться транспортний засіб, який постійно припарковується поряд, він знаходився біля приватного будинку, люди зателефонували водію, щоб той прийшов із документами до свого автомобіля, прийшов ОСОБА_1 та надав письмові пояснення, він був з ознаками алкогольного спяніння. ОСОБА_13 пояснював тоді, що він на стоянці був, однак не памятає, щоб він «вдарив» автомобіль потерпілої.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду, що він є охоронцем на приватній стоянці на вул. Богомаза у м. Дніпро, сама стоянка є огородженою територію, де за постійними клієнтами закріплюються місця. Так, 25.06.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_13 виїхав зі стоянки, а 26.06.2016 року приблизно о 4 год. 00 хв. ранку подав сигнал та заїхав, він був із пасажиром, їхав дуже повільно, пасажир допомагав йому паркуватись. Пробувши недовго на стоянці, покинув її на тому ж автомобілі.

З оглянутого в судовому засіданні наданого стороною захисту запису з камер відео спостереження з автозаправної станції ТОВ «Восток», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 104а, від 25.06.2016 року вбачається, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, перебував за вищезазначеною адресою: 25.06.2016 року з 17 год. 11 хв. до 23 год. 46 хв.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Показання працівника поліції ОСОБА_12: не можуть бути належними доказами вини ОСОБА_1 у інкримінованих йому правопорушеннях, оскільки він не був безпосереднім очевидцем подій, а оформлював протоколи виключно зі слів потерпілої.

Інші докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 25 червня 2016 року о 23 години у м. Дніпропетровську, вул. Богомаза е/о 19959, напроти будинку 182, на автостянці став учасником дорожньо-транспортної пригоди, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 та до проведення медичного огляду знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини роту) та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому законом порядку відмовився в пристності двох свідків, в матеріалах справи відсутні.

Крім того відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду 26.06.2016 року не може бути розцінена як беззаперечний доказ його вини, оскільки не було достовірно відомо чи мало місце ДТП взагалі за його участю.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, не підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а його невинуватість підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та записом із камер відеоспостреження ТОВ "Восток" АЗС № 03015/0.

Тому відсутність доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння саме після ДТП не дає достатніх підстав для висновку про його винність і наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так само не доведено, що саме ОСОБА_1 25.06.2016 року о 23 год. 00 хв. у м. Дніпропетровську, вул. Богомаза на автостянці е/о 19959, напроти будинку 182, керуючи автомобілем MITSUBISHI PAJERO ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, виконуючи паркування автомобіля на паркувальне місце № 42, не переконався, що це буде безпечним і не створить прешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та здійснив наїзд на ТЗ, що стояв поруч, а саме автомобіль NISSAN NOTE, номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 та після чого місце пригоди залишив та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, оскільки на цей час водій ОСОБА_1 мав беззаперечне алібі.

Частина 2 ст. 62 Конституції України встановлює, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, у звязку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. «1» ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-285, 289-290 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною 4 статті 130, статтею 124, статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.М. Грицаюк