П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Старовойтова С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

16 серпня 2016 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 735» державний номер НОМЕР_2 по вулиці Двінська, 1 в місті Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова, нерівна хода. Від медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 16 серпня 2016 року близько 23 годині 30 хвилин він разом з друзями повертався з дачі, за кермом автомобіля сидів його товариш, який не вживав алкогольних напоїв. Коли вони під'їжджали до будинку по односторонній дорозі, в напрямок зустрічного руху стояв автомобіль, якому вони почали сигналити, після чого автомобіль заїхав в двір будинку, до якого їхали і вони. Після того, як вони заїхали в двір будинку, він вийшов з автомобіля, щоб поспілкуватися з водієм автомобіля, якому вони сигналили. На пасажирському сидінні автомобіля, до якого він підійшов сиділа ОСОБА_2, яка по мобільному телефону викликала працівників поліції. Його товариш, який був за кермом, поспішав, а тому після того як припаркував автомобіль, повернув йому ключі та пішов. Він разом з друзями стояли приблизно в 20 метрах від автомобіля та чекали працівників поліції. Згодом приїхали працівники поліції, яким він пояснив, що за кермом автомобіля був не він, але на нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 16 серпня 2016 року приблизно о 00 годин 00 хвилин її чоловік ОСОБА_3 їхав до дому. В той час вона вийшла на балкон покурити та побачила, що біля заїзду у дворі будинку до її чоловіка чіпляється ОСОБА_1 та його товариш Діма. Вони заблокували своїм автомобілем автомобіль її чоловіка в дворі їхнього будинку. ОСОБА_1 разом зі своїм товаришем вийшли з автомобіля та підійшли до автомобіля її чоловіка. Тоді вона зателефонувала чоловіку та запитала, що трапилось та чи потрібно викликати поліцію. Вона не дочекавшись відповіді від чоловіка, викликала працівників поліції. Також вона вказала, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 16 серпня 2016 року приблизно о 00 годин 00 хвилин він повертався до дому, а саме їхав по вул. Двінська в напрямок вул. Астроханська. З лівої сторони до нього під'їхав автомобіль марки «БМВ». Він зупинився, щоб пропустити його, однак автомобіль «БМВ» теж зупинився. Коли він продовжив рух, водій автомобіля «БМВ» почав сигналити та їхати за ним. За кермом автомобіля «БМВ» був ОСОБА_1 Коли вони заїхали в двір будинку, то водій автомобіля «БМВ» заблокував своїм автомобілем його автомобіль. Потім ОСОБА_1 вийшов разом з товаришем Дімою з автомобіля та почав кричати на нього. В цей час вийшла з будинку його дружина ОСОБА_2 та запитала в нього, чи потрібно викликати поліцію. Він запропонував ОСОБА_1 розійтись по мирному та не викликати поліцію, але ОСОБА_1 почав нецензурно виражатись в адресу його дружини. Після такої поведінки ОСОБА_1 його дружина викликала працівників поліції. Також ОСОБА_3 додав, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він разом з друзями повертались з дачі, де святкували День народження. Біля будинку дорогою з одностороннім рухом їм на зустріч рухався автомобіль, якому вони почали сигналити. Спочатку водій автомобіля не реагував, але потім заїхав в двір будинку. Вони також заїхали в двір будинку та вийшли з автомобіля, щоб поспілкуватись з водієм, якому вони сигналили. В даному автомобілі сидів тільки водій. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 підійшли до автомобіля. За кермом автомобіля, в якому вони приїхали з дня народження, був водій, який не вживав спиртних напоїв, але він поспішав, а тому коли припаркував автомобіль, то віддав ключі йому та пішов у справах.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вони святкували День народження на дачі. За кермо автомобіля сів ОСОБА_6, а ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння, після чого вони поїхали, а вона залишилася на дачі. Про події, які сталися в дворі будинку їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вони їхали з дачі, де святкували День народження. Під будинком на вул. Двінська стояв автомобіль марки «Хундай», який заважав руху транспорту. ОСОБА_1 з ОСОБА_4 вийшли до машини та пішли розбиратись з водієм автомобіля «Хундай». Він поспішав, а тому припаркував автомобіль марки «БМВ» під будинком, зачинив, відав ключі, та пішов у справах.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 16 серпня 2016 року він не бачив самої події, однак жінка ОСОБА_6 попросила його переставити автомобіль ОСОБА_1, оскільки він перекривав дорогу під будинком, що він і зробив. Також додав, що коли він виходив з будинку ОСОБА_1 не сидів за кермом, а стояв поряд зі своїм автомобілем.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 16 серпня 2016 року він прибув на виклик стосовно ст. 130 КУпАП, а саме у зв'язку з керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Коли екіпаж, в складі якого він був, прибув на місце події, свідки повідомили, що водій автомобіля «Хундай» зупинився на перехресті, а водій автомобіля «БМВ» почав йому сигналити, та в них виник конфлікт. ОСОБА_1 стояв на дворі в стані алкогольного сп'яніння, за кермом автомобіля він його не бачив, але з пояснення свідків, саме він керував автомобілем. ОСОБА_1 було запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, від якого він відмовився в присутності двох свідків.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку, пояснення, рапорт, приходить наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії АП1 №924436 від 17 серпня 2016 року складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.

Так, оцінивши пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, суд вважає зазначені докази послідовними, логічними, які узгоджуються між собою, такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу «BMW 735» державний номер НОМЕР_2, то суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки вказані свідки є близькими родичами та друзями ОСОБА_1, що дає підстави суду сумніватися в їхній об'єктивності.

Щодо пояснень самого ОСОБА_1, то суд також ставиться до них критично, оскільки вони спростовуються іншими доказами у справі.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Також судом не встановлено підстав для повернення адміністративного матеріалу на до оформлення.

При постановленні відносно ОСОБА_1 рішення, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених в протоколі, доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40? КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40?, 130 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 гривень 60 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: