Кодимський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________________________
Справа №503/1336/16-п
Провадження №3/503/556/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2016 року м.Кодима Одеської області

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сопільняк О.М., розглянувши обєднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працездатного, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.ст. 122-4, 124 та 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23 липня 2016 року близько 01 год.00 хв. в м.Кодима по вул.Базарна, керуючи автомобілем марки «УАЗ-469Б», державний номерний знак «37809ВІ», при виборі безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на паркан, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.3 «б», 2.10 та 12.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та у залишенні місця пригоди визнав повністю та вказав, що в м.Кодима по вул.Базарній дійсно здійснив наїзд на паркан після чого, злякавшись, місце зіткнення залишив та поїхав до себе додому. Своєї провини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не визнав, вказавши, що на момент ДТП був тверезий.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, споруд, а за ст.122-4 КУпАП - у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.п.1.3 та 1.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, кожен учасник дорожнього руху зобовязаний знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил та має право розраховувати на дотримання вимог цих Правил і іншими учасниками дорожнього руху.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п.2.10 Правил у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Вказаних вимог ОСОБА_1 не виконав, зокрема, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце її вчинення.

Отже, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши долучені до справи письмові докази, зокрема протоколи про адміністративні правопорушення, схему дорожньо-транспортної пригоди, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, зокрема порушення вимог п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу та паркану.

Окрім цього, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, зокрема залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1, суспільну небезпечність скоєних ним діянь, обставини справи, наслідки вчиненого, вважаю необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП, та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до такого висновку.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП складається з трьох самостійних адміністративних правопорушень а) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; б) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; в) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №157661 від 23 липня 2016 року вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Заперечуючи проти складеного за ч.1 ст.130 КУпАП протоколу, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він був тверезий. Медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння не проводився.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного спяніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції за наявності ознак алкогольного спяніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3 розділу ІІ Інструкції).

Такий огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4 розділу ІІ Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду (ч.3 ст.266 КУпАП).

Результати огляду водія на стан алкогольного спяніння зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість відомості про проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння чи то поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу, чи то в медичному закладі, у справі відсутні, що свідчить про те, що такий огляд не проводився.

Відтак, належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27,33,34,35,247,283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП, та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_2