Справа № 3/331/983/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП м. Запоріжжя ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-ку України, офіційно не працевлаштовану, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2016 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 04.09.2016 року приблизно о 01-00 год., ОСОБА_1 керувала автомобілем ЗАЗ 110308, реєстраційний номер НОМЕР_1, біля будинку № 44 по вул. Стефанова в м. Запоріжжя з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та суду пояснила, що 04.09.2016 року приблизно о 01 год. 00 хв. за кермом транспортного засобу ЗАЗ 110308 р/н АР 5392 АА вона не перебувала, вона лише була пасажиром та сиділа з правої сторони від водія на передньому сидінні. Після того, як працівниками поліції був зупинений вищевказаний транспортний засіб, водій відкрив водійські двері та пішов у якусь сторону. Вона наполягає на тому, що вона лише була пасажиркою вищевказаного транспортного засобу, а не його керманичем. Просить суд провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно неї закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні дослідивши відеозапис DSJX300076 АР0076 від 04.09.2016 року «.avi», а саме момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу ЗАЗ 110308 р/н АР 5392 АА, судом встановлено, що з водійської двері вищевказаного транспортного засобу ніхто не виходив, а відеозапис DSJX300076 АР0076 від 04.09.2016 року «.avi» свідчить про те, що в салоні вищевказаного транспортного засобу, знаходилася лише правопорушниця ОСОБА_1

Відповідно до рапорту поліцейського 3 роти 4батальйону УПП в м. Запоріжжя ДПП рядового поліції ОСОБА_2 встановлено, що під час несення служби з ОГП 04.09.2016 року о 01 год. 00 хв. в Олександрівському районі АП (311) сумісно з рядовим ОСОБА_3 було зупинено транспортний засіб, який рухався по вул. Шевченко у бік вул.. Солідарності в м. Запоріжжя. Перед цим транспортний засіб побачивши патрульний автомобіль почав тікати на великій швидкості, на неодноразову вимогу про зупинку не реагував. Рухаючись по вул. Стефанова транспортний засіб заїхав у двір 44 будинку по вул.. Стефанова в м. Запоріжжя де в подальшому зупинився. Підійшовши до т/з ЗАЗ 110308 р/н АР 5392 АА водій ОСОБА_1 пересіла на пасажирське сидіння та стверджувала, що вона не водій, а водій т/з втік. Окрім неї в т/з нікого не було, т/з з поля зору не втрачали, ніхто з авто не виходив.

Вислухавши правопорушницю ОСОБА_1, дослідивши відеозаписи DSJX300076 АР0076 від 04.09.2016 року «.avi», DSJX300076 АР0076 від 04.09.2016 року «.avi» та матеріали справи, суд до пояснень правопорушниці ОСОБА_1 відноситься критично, а не визнання нею своєї провини суд оцінює як бажання уникнути адміністративної відповідальності, а також як спосіб її захисту.

Оцінюючи та аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вони достовірні, належні, допустимі, доповнюють один одного, не суперечать за змістом свого викладення та безпосередньо вказують на причетність правопорушниці до вчинення вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та повністю підтверджують провину ОСОБА_1 у вчиненому.

Винність правопорушниці ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського 3 роти 4батальйону УПП в м. Запоріжжя ДПП рядового поліції ОСОБА_2, відеозаписами DSJX300076 АР0076 від 04.09.2016 року, поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 (а) ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні виду стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан. Так ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована, протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічні дії, має постійне місце проживання.

Обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП під час судового розгляду не виявлені.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 275, 60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а так само на неї прокурором може бути внесено подання, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М.В. Антоненко