Провадження № 3/344/3324/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І. розглядаючи адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жительку м. Івано-Франківська вул. Є.Коновальця, 146/97, працюючої директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» та директором ТзОВ «Перший віконний завод ІФ», за ст.41 ч.3, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколів про адміністративне правопорушення від 03.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вимог трудового законодавства, а саме: ст.24 ч.1,3 КЗпП. Відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для перевірки, крім трудових, представлено договори підряду (договори ЦПХ), які мають ознаки трудових договорів. Тож, в ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» трудові договори не з усіма працівниками оформлено у письмовій формі шляхом видання наказу. Так, в 2016 році ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» в особі директора ОСОБА_1 уклала 3 цивільно-правових договори: з ОСОБА_2 - про надання послуг по здійсненню функцій технічного нагляду за будівництвом багатоповерхових житлових будинків, з ОСОБА_3 - про надання послуг облицювання стін плиткою, з ОСОБА_4 - про надання послуг підсобних робіт по приготуванню цементного розчину для мурування стін. Вказані договори цивільно-правового характеру мають ознаки трудового договору. Згідно вищевказаних цивільно-правових договорів працівники виконують певні функції за конкретною посадою, а не індивідуально визначену роботу, результати якої можуть оформлятися актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться оплата. Отже, робота, яку виконують вищевказані працівники належить до основного виду діяльності саме: будівництво житлових і нежитлових будівель. Крім цього, за вказаними договорами цивільно-правового характеру, укладеними з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їм встановлено винагороду, яка виплачується двічі на місяць, при виплаті заробітної плати всім працівникам ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль», що є особливістю саме трудового договору. Таким чином, перевіркою встановлено, що ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» здійснено фактичний допуск працівників ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до роботи без оформлення договору. Працівники виконують певні функції за конкретною посадою. Укладати договір цивільно-правового характеру (договір підряду) при наявності ознак трудових відносин не можна. На умовах цивільно-правових договорів можна виконувати тільки ті роботи, що можуть бути завершені конкретним (вимірним) результатом. Тож, вчинені ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» правочин є удаваними (тобто такими, що вчинені сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили). А за такими правочинами відносини сторін регулюються правилами щодо правочину. який сторони насправді вчинили, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.41 ч.3 КУпАП. Крім того ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю а саме: ст.119 КЗпП України. Статтею 119 КЗпП України встановлено, що за працівниками, призваними на військову службу, до дня фактичної демобілізації зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, де вони працювали на час призову. Однак, в ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» в порушення вимог чинного законодавства видано наказ №23-К від 19.02.2015 року «Про увільнення ОСОБА_6 від роботи на час проходження військової служби». Вищезазначеним наказом керівником ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» порушено законні права військовослужбовця, тому що наказом передбачено збереження за призваним на військову службу місця роботи та середньої заробітної плати, але не більше року, що є порушенням вимог статті 119 КЗпП України, де чітко зазначено, що місце роботи і середній заробіток зберігаються до дня демобілізації. Пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.2005 року №100 передбачено, що в разі підвищення тарифних ставок ставок та посадових окладів як у розрахунковому періоді, так і в періоді, впродовж якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються для обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їхнього підвищення. Коефіцієнт коригування визначається діленням окладу, який установлено працівникові після підвищення на оклад, який був у працівника до - підвищення. Якщо підвищення тарифних ставок й окладів відбулося в періоді, впродовж якого за працівником зберігався середній заробіток (у тому числі працівникові, призваному на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період), за цим заробітком провадиться нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). Однак, як встановлено зі звіту по записах журналу розрахунків за 01.01.15 року - 30.06.2016 року з ОСОБА_6 Товариством «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» його заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються для обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення не коригувалася на коефіцієнт їхнього підвищення, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.41-1 ч.7 КУпАП. Крім того ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вимог трудового законодавства, а саме: ч.1 ст.116 КЗпП України. В ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» має місце не проведення при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення. Так, при звільненні з роботи начальника відділу охорони ОСОБА_7 (наказ від 07.06.16р. № ПВ/К-53-к), виплату всіх сум, що належали йому від ТзОВ «Перший віконний завод ІФ», в день звільнення не проведено. Станом на момент закінчення перевірки (03.08.2016 року) розрахункові кошти ОСОБА_7 не виплачено. Заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_7 станом на 03.08.2016 року складає 2651,06 гривень - частина шоста статті 95 КЗпП, стаття 33 ЗУ №108 «Про оплату праці». частина перша та друга статті 115 КЗпП, частина перша статті 24 ЗУ №108 «Про оплату праці». Станом на день перевірки в ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» має місце заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 2651,06 гривень звільненому з 07.06.16р. начальнику охорони ОСОБА_7 Так, виплата заробітної плати начальнику охорони ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» ОСОБА_7 за травень 2016 року в сумі 831,39 грн. та за червень 2016 р. в сумі 1819,67 грн. станом на 03.08.16р. не проведена. частина шоста статті 95 КЗпП, стаття 33 ЗУ №108 «Про оплату праці». В ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» 152 працівникам в межах прожиткового мінімуму не проводилася в 2015-2016 роках індексація заробітної плати. Так, заробітна плата працівникам ТзОВ «Перший віконний завод ІФ», як встановлено з штатного розпису, при базовому місяці встановлення посадових окладів люти 2015 року, починаючи з травня 2015 року до липня 2016 року всім працівника належало в межах прожиткового мінімуму індексувати заробітну плату. Однак індексація в зазначений період не проводилася, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, а саме: ст.119 КЗпП України. Статтею 119 КЗпП України встановлено, що за працівниками, призваними на військову службу, до дня фактичної демобілізації зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, де вони працювали на час призову. Однак, в ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» в порушення вимог чинного законодавства видано накази №34-К від 19.03.2015року «Про увільнення ОСОБА_8 від роботи на час проходження військової служби за контрактом», №104-к від 09.07.2015 року «Про увільнення ОСОБА_9 від роботи на час проходження військової служби», №13-к від 09.02.2015р. «Про увільнення ОСОБА_10 від роботи на час проходження військової служби», №105-к від 09.07.2015р. «Про увільнення ОСОБА_11 від роботи на час проходження військової служби», №10-к від 28.01.2015р. «Про увільнення ОСОБА_12Г від роботи на час проходження військової служби», №57-к від 08.04.2014р. «Про увільнення ОСОБА_13 від роботи на час проходження військової служби» Вищезазначеними наказами керівником ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» порушено законні права військовослужбовців, тому що наказами передбачено збереження за призваним на військову службу місця роботи та середньої заробітної плати, але не більше року, що є порушенням вимог статті 119 КЗпП України, де чітко зазначено, що місце роботи і середній заробіток зберігаються до дня демобілізації. ПУНКТОМ 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.2005 року №100 передбачено, що в разі підвищені тарифних ставок і посадових окладів як у розрахунковому періоді, так і в період впродовж якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються для обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їхнього підвищення. Коефіцієнт коригування визначається діленням окладу, який установлено працівникові після підвищення на оклад, який був у працівника до підвищення. Якщо підвищення тарифних ставок й окладів відбулося в період впродовж якого за працівником зберігався середній заробіток (у тому числі працівникові, призваному на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період), за цим заробітком провадиться нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). Однак, як встановлено зі звітів по записах журналів розрахунків з ОСОБА_8, ОСОБА_9, з ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14 бухгалтерією ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» їхня заробітна плата, включаюяи премії та інші виплати, що враховуються для обчислення середньої заробітньої плати, за проміжок часу до підвищення не коригувалася на коефіцієнт їхнього підвищення, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.7 КУпАП. Крім того ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вимог трудового законодавства, а саме: ч.1 ст.116 КЗпП України. В ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» має місце не проведення при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення. Так, при звільненні з роботи начальника відділу охорони ОСОБА_7 (наказ від 06.06.16р. №Bep/K-41-к), виплату всіх сум, що належали йому від ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль», в день звільнення не проведено. Станом на момент закінчення перевірки (03.08.2016 року) розрахункові кошти ОСОБА_7 не виплачено. Заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_7 станом на 03.08.2016 року складає 1419 гривень. Частина шоста статті 95 КЗпП, стаття 33 ЗУ №108 «Про оплату праці». В ТOB «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» 95 працівникам в межах прожиткового мінімуму не проводилася в 2015-2016 роках індексація заробітної плати. Так, заробітна плата працівникам ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль», як встановлено зі штатного розпису, при базовому місяці встановлення посадових окладів лютий 2015 року, починаючи з травня 2015 року до липня 2016 року всім працівникам належало в межах прожиткового мінімуму індексувати заробітну плату. Однак, індексація в зазначений період не проводилася. Частина перша та друга статті 115 КЗпП, частина перша статті 24 ЗУ №108 «Про оплату праці». Станом на день перевірки має місце заборгованість із виплати заробітної плати одному звільненому працівникові в сумі 1419 гривень. Так, виплата заробітної плати начальнику охорони ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» ОСОБА_7 за травень 2016 року в сумі 1419 гривень станом на 03.08.2016р. не проведена, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у її відсутності.

В судовому засіданні представник правопорушниці ОСОБА_1, ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнала в повному обсязі, відповідно до викладеного.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ст.41 ч.3, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1 КУпАП, доведена протоколами про адмінправопорушення: №09-01-0055/323 від 03.08.2016 року та №09-01-0055/325 від 03.08.2016 року; №09-01-0055/322 від 03.08.2016 року та №09-01-0055/326 від 03.08.2016 року, №09-01-0055/321 від 03.08.2016 року та іншими матеріалами адміністративної справи.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність, суд визнає щире каяття правопорушниці.

Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.41 ч.3, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкцій ст.41 ч.3, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.41 ч.3, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.7, 33, 36, 221, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.41 ч.3, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1, ст.41 ч.7, ст.41 ч.1 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 500 (п'ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жительки м. Івано-Франківська вул. Є.Коновальця, 146/97, працюючої директором ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» та директором ТзОВ «Перший віконний завод ІФ» в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 275 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.І. Деркач