АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/660/16 Головуючий у першій інстанції: Воробйов В.Л.
Категорія: ч.2 ст. 154 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, секретаря «Національної спілки письменників України», який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня з конфіскацією тварини,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня з конфіскацією тварини - безпородної собаки, світло рудого кольору на прізвисько «Пушок».

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 порушив правила тримання собак і котів, а саме 30.08.2016 року близько 07-00 години по вул. Ростовська, 141 біля прохідної «Хлібокомбінату №5» у м. Дніпрі його безпородна собака, світло рудого кольору на прізвисько «Пушок» вкусила за праву ногу гр. ОСОБА_4, в результаті чого спричинила їй, згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 3502 від 13.09.2016 року легкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити кваліфікацію статті 154 КУпАП з ч.2 на ч.1 та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу без конфіскації собаки на прізвисько «Пушок».

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що собака по прізвиську «Пушок» не кусав гр. ОСОБА_4, оскільки через неділю остання на вимогу працівника поліції показала свою праву ногу на, якій були відсутні укуси від собаки.

Також апелянт зазначає, що в судовому засіданні суддя запитав у гр. ОСОБА_4 чи є в неї свідки як її покусав собака, на що остання відповіла, що свідків в неї немає.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. При цьому просив не конфісковувати його собаку по прізвиську «Пушок».

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась про поважність причин своєї неявки не повідомила, була повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, а тому у відповідност до ч.6 ст. 294 КУпАП суд проведе розгляд справи без участі потерпілої.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону були виконані судом першої інстанції в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи є законним та обґрунтованим.

Так в судовому засіданні у суді першої інстанції було допитано ОСОБА_3, який не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, оскільки його собака нікого не кусала.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 змінив свою позицію та пояснив, що в даному правопорушенні винен тільки він і собака ні в чому не винна, тому заперечував проти її конфіскації.

Судом першої інстанції було досліджено матеріали справи в якому знаходяться докази вини ОСОБА_3, які судом було досліджено в повному обсязі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 048880 від 22.09.2016 року, який був складений працівником поліції у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, де було встановлено, що ОСОБА_3 порушив правила тримання собак і котів, а саме 30.08.2016 року близько 07-00 години по вул. Ростовська, 141 біля прохідної «Хлібокомбінату №5» у м. Дніпрі його безпородна собака, світло рудого кольору на прізвисько «Пушок» вкусила за праву ногу гр. ОСОБА_4, в результаті чого спричинила їй, згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 3502 від 13.09.2016 року легкі тілесні ушкодження;(а.с.1)

-висновком інспектора СПП АНД ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 де було проведено перевірку та було встановлено, що 07.09.2016 року надійшла заява від ОСОБА_7 де він вжити заходів до невідомого для нього громадянина, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, собака якого періодично нападає на працівників «Хлібзаводу №5». В ході опитування гр. ОСОБА_4 було виявлено, що 30.08.2016 року, що невідома їй собака вкусила за праву ногу, чим спричинила їй тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта №3502 від 13.09.2016 року. Співробітниками було встановлено, що власниками собаки є ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1;(а.с.2)

-заявою ОСОБА_7 з якої вбачається, що він просить прийняти міри до громадянина, який проживає за : АДРЕСА_1, собака якого систематично нападає на людей та дітей, яка в присутності господаря нападала на людей та кусала їх, пошкоджувала їх одяг. Дану заяву також підписали громадяни;(а.с.4-8)

-висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 33502 від 13.09.2016 року з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_4 було виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді: рани правої гомілки, які спричиненні від дії твердих предметів, можливо з обмеженою контактуючою поверхнею; (а.с.9-10)

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 де вона зазначила, що 30.08.2016 року з будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вибігла собака та вкусила її за праву ногу;(а.с.12)

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 де останній підтверджує, що дійсно в нього є собака світло рудого кольору на прізвисько «Пушок».(а.с.14)

Всі вищезазначені докази є допустимими і суд першої інстанції даючи їм оцінку прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що громадянці ОСОБА_4 не було спричинено тілесних ушкоджень є необґрунтованими, оскільки спростовуються висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 33502 від 13.09.2016 року, висновки якого не ставляться судом під сумнів, оскільки підстави для цього відсутні.

Той факт що на даний час собака, яка належить правопорушнику ОСОБА_3, за твердженням останнього, вигулюється на повідку та у наморднику, та вже не може будь-кому спричинити тілесних ушкоджень, не може бути підставою для перекваліфікації дій правопорушника.

Що стосується прохання ОСОБА_3 щодо застосування до нього штрафу без конфіскації собаки, то суд апеляційної інстанції зазначає, що воно не може бути задоволено, оскільки ч.2 ст. 154 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на громадян від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин, тобто даною частиною статті не передбачено альтернативи у вигляді адміністративного стягнення без конфіскації тварини.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня з конфіскацією тварини - безпородної собаки, світло рудого кольору на прізвисько «Пушок» - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун