ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/908/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А., за участі секретаря судового засідання Запара А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал, що надійшов з Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; працює в ТОВ «Відродження» заступником директора з безпеки; одружений; місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 124 КУпАП, -

Встановив:

23.09.2016 року до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 283404 від 10.09.2016 року вбачається, що 10.09.2016 року о 19:25 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 55 км. 450 м. а/д Р-52 «Дніпропетровськ Царичанка Кобеляки - Решетилівка» під час осліплення світлом фар зустрічного транспортного засобу не зупинився не змінюючи смуги руху, внаслідок чого допустив наїзд на нерухомий автомобіль наряду поліції ВАЗ 21093 д/н 041126, який стояв на правому узбіччі дороги по ходу руху. В результаті ДТП травмованих не має, автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 19.3 ПДР України за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були розяснені його права відповідно ст. 268 КУпАП. Свою вину не визнав та пояснив, що ДТП сталося по причині того, що працівники поліції при оформленні ДТП не увімкнули проблискові маячки, а він наближаючись до місця дороги, де знаходився автомобіль працівників поліції зі швидкістю не більше 100 км/год. був засліплений зустрічним транспортом, після чого знизив швидкість. Знак на дорозі побачив в останній момент та почав екстрено гальмувати, але його автомобіль повело в право на узбіччя і сталося ДТП.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він як пасажир їхав в автомобілі ОСОБА_1 коли відбулося ДТП. Перед зіткненням їх засліпив зустрічний транспорт. ОСОБА_1 також увімкнув дальнє світло фар і в цей час він побачив попереду себе на відстані 10 метрів знак та почав екстрено гальмувати, але його автомобіль повело в право на узбіччя і сталося ДТП з автомобілем поліції, на якому не працювали проблискові маячки.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що 10.09.2016 року в вечері він здійснював оформлення матеріалів ДТП на 55 км. а/д Р-52. Службовий автомобіль він розмістив на узбіччі дороги та увімкнув проблискові маячки. Місце ДТП огородив знаком та сигнальними конусами. Раптом водій ОСОБА_1 підїхавши на досить великій швидкості до знака почав різко гальмувати, внаслідок чого його автомобіль понесло вправо та відбулося зіткнення зі службовим автомобілем.

Свідок ОСОБА_5 в суді нічого по суті пояснити не зміг, оскільки зявився на місці ДТП після його вчинення.

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.09.2016 року, достовірність яких він не оспорював в судовому засіданні, швидкість його автомобіля складала близько 90-105 км/год, обзорність була чудова близько 150-200 метрів. На зустріч його автомобілю їхала колона автомобілів, зблизившись з якими приблизно за 100-120 метрів його осліпили дальнім світлом фар автомобілем, який рухався в колоні першим. Зблизившись до 80 метрів дальнє світло фар увімкнув також другий автомобіль і також його осліпив. У відповідь він також увімкнув дальнє світло фар і зразу ж побачив знак на дорозі та різко натиснув на гальма, після чого його автомобіль почав їхати юзом та зіткнувся з іншим автомобілем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина правопорушника доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо транспортної пригоди від 10.09.2016 року, якою зафіксовано вчинене ОСОБА_1 правопорушення, письмовими та усними поясненнями ОСОБА_1, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно п. 19.3. ПДР, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Таким чином, не вдаючись до оцінки доказів стосовно того чи були увімкнені проблискові маячки на автомобілі наряду поліції ВАЗ 21093 д/н 041126 в момент ДТП, суд вважає, що водій ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 19.3. ПДР після погіршення видимості в напрямку руху викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів за 100- 120 метрів повинен був зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а після засліплення, яке сталося на відстані 80 метрів - зупинитися, не змінюючи смуги руху.

Той факт, що водій ОСОБА_1 при видимості на дорозі за його поясненнями 150-200 метрів, побачив знак на дорозі безпосередньо перед автомобілем (за 10 метрів), свідчить про те, що внаслідок його засліплення зустрічним транспортом видимість була погіршена на стільки, що водій ОСОБА_1 зобовязаний був знизити швидкість руху після погіршення видимості до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги,а потім зупинитися, виконавши при цьому вимоги п. 19.3. ПДР. Однак як вбачається з матеріалів справи зупинятися він почав занадто пізно, що знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням ДТП.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 19.3. ПДР знаходиться в причинному звязку з ДТП, яке мало місце 10.09.2016 року та призвело до пошкодження транспортних засобів, а отже вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують чи помякшують покарання, враховуючи характер і тяжкість правопорушення, особу порушника, який офіційно працює, суд дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять грн. 60 коп.) (реквізити: код ЄДРПОУ суду 26371366, р/р 0225, КБК 22030001, отримувач УДКСУ у Петриківському районі Дніпропетровської області, ОКПО 37320300, МФО 805012, банк отримувач ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області).

Термін предявлення виконавчого документа становить три місяці з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Караул О.А.