АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Цією ж постановою провадження відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд при розгляді справи в порушення вимог ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, та за відсутності належних доказів визнав його винуватим у порушенні пунктів 2.3 (б), 12.1 ПДР України. Зазначає, що саме ОСОБА_2 допустив порушення пунктів 10.1, 10.4 ПДР України, оскільки не дав дорогу зустрічним транспортним засобам, що призвело до зіткнення з автомобілем під його керуванням.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2та його представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги та вважали рішення судді законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12.08.2016 об 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Toyota LandCruiser», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по Брест-Литовському шосе у м. Києві, 15,9 км, порушив п.п.2.3.(б), 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, що склалася, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

У цьому ж провадженні суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 про те, що він 12.08.2016 об 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Skoda Rapid»,д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по Брест-Литовському шосе у м.Києві, 15,9 км, порушив п.10.4 Правил дорожнього руху, перед розворотом не надав дорогу зустрічним транспортним засобам, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota LandCruiser», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася саме внаслідок порушення водієм автомобіля «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України. Вдіях водія ОСОБА_2 суд не встановив порушень пункту 10.4 ПДР України, а тому закрив відносно нього провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя при розгляді даної справи не дотримався вимог ст. 245, 280, 283 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, а тому його висновок про наявність в діях водія ОСОБА_1порушення пунктів 2.3 (б), 12.1 ПДР України не відповідає фактичним обставинам провадження, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративні правопорушення, зміст протоколу про адміністративні правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, не містить тих даних, які б дали можливість встановити механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди, оцінити правомірність дій водіїв в аспекті, що регулюються Правилами дорожнього руху України і невиконання яких передбачає адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП.

Зокрема, зазначаючи про порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 2.3(б), 12.1 Правил дорожнього руху України, інспектор УПП в місті Києві ОСОБА_3 в протоколі не зазначив, в чому ж саме конкретно виразилось порушення ним вказаних пунктів Правил та яка саме дорожня обстановка склалася, на яку він не зреагував.

Разом із цим, як правильно зазначає ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, ці обставини підлягають обов'язковій перевірці, оскільки їх результат має істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення згідно вимог ст.283 КУпАП разом з іншим, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Розглянувши справу по суті, суддя у прийнятій постанові, визнавши ОСОБА_1 винним у порушенні пунктів 2.3(б), 12.1 Правил дорожнього руху України, не навів, в чому ж виразились ці порушення та чи перебувають вони у прямому причинно-наслідковому зв'язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

З цих підстав постанова судді підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом із цим, допущені працівниками Управління патрульної служби в місті Києві порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо суті адміністративного правопорушення позбавляють як суд першої, так і апеляційної інстанції, можливості встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практикою тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З наведеним вище підстав суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити обґрунтованість доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

При цьому суд апеляційної інстанції відмічає, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу без дотримання вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржувану постанову в частині про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та повертає протокол про адміністративні правопорушення, складений відносно ОСОБА_1, до Управління патрульної поліції в місті Києві, для належного оформлення.

Оскільки постанова в частині закриття провадження відносно ОСОБА_2за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП учасниками судового провадження не оскаржується, судом апеляційної інстанції перевірка її законності не здійснювалася.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, скасувати.

Протокол про адміністративні правопорушення, складений відносно ОСОБА_1, повернути до Управління патрульної поліції в місті Києві, для належного оформлення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз