Справа № 750/7621/16-п Головуючий у 1 інстанції Мурашко І. А.
Провадження № 33/795/225/2016
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Заболотного В.М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_1, фактично проживає: АДРЕСА_2, освіта середня-спеціальна, не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 275, 60 грн.

Місцевим судом встановлено, що 08 серпня 2016 року, о 02.00 год., у м. Чернігові, по проспекту Перемоги, 106, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи. Зазначив, що він не керував транспортним засобом, та не перебував у автомобілі, а лише підходив до нього, коли під'їхали працівники поліції. Не заперечує факту вживання спиртних напоїв, проте вважав, що відносно нього складають протокол за перебування у стані алкогольного сп'яніння у громадському місці. Вказує на те, що працівником поліції не було надано до суду першої інстанції матеріалів відео фіксації патрулювання та вчинення дій по оформленню правопорушень. Зазначив, що місцевим судом не було взято до уваги вказані порушення, а також не було задоволено клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Дослідивши апеляційну скаргу; заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.09.2009 року N 400/666, огляд на стан сп'яніння проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також у присутності двох свідків.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №149508, 08 серпня 2016 року, о 02.00 год., по проспекту Перемоги, 106, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault CLIO Symbol 3HL», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №149508 від 08.08.2016 року, при його складанні ОСОБА_1 у своїх поясненнях не заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

З оголошених в судовому засіданні місцевого суду письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що вони дійсно були присутні під час огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, який виявився позитивним, та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с7-8).

Як убачається із рапорту інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернігові ДПП Курочкіна А.О., 08.08.2016 р., патрулюючи вулиці міста, біля кафе «Прохолода», по проспекту Перемоги, 106, рухався автомобіль марки «Renault CLIO Symbol 3HL», номерний знак НОМЕР_1, який при здійсненні маневру повороту ліворуч не увімкнув покажчик повороту. Даний автомобіль було зупинено. На стоянці автомобілів, в ході спілкування з ОСОБА_1 виявили у останнього ознаки алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Drager», на що він погодився. Результат виявився позитивним. Після цього було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким водій погодився, надав пояснення та засвідчив їх правильність особистим підписом.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

У зв'язку з цим, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеним. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. При визначенні виду та міри стягнення було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, наявність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний