Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3002/16-п Суддя в 1 інстанції Наумов О.О.
№ провадження 33/778/320/16 Суддя в 2 інстанції Нікітюк В.Д.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Нікітюк В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області за участю ОСОБА_1, його захисника - адвоката Шутака Ю.В., представника потерпілої адвоката Погребної В.Б. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2016 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як визнав суд, 19 березня 2016 року о 13-00 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), на перехресті вул. Леніна - вул. Дзержинського в м. Запоріжжя, рухався на заборонений (червоний сигнал) світлофору із ввімкненими світловими сигналами та звуковими сигналами (спец, сигнали) на керованому автомобілі, тим самим допустив зіткнення з автомобілем КІА, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що висновки суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими. Вважає, що він виконав вимоги безпеки дорожнього руху, а п. 3.1 ПДР України надає право водіям оперативних транспортних засобів відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18 , 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. На думку апелянта ДТП сталася з вини водія автомобіля КІА ОСОБА_4, яка порушила вимоги п. 3.2 ПДР України.

Зазначає, що призначеною судом за його клопотанням експертизою безпідставно не здійснено дослідження на підставі наступних даних: автомобіль КІА рухався зі швидкістю приблизно 15 км на год., огляд водію нічого не затуляло, з моменту виїзду на вул. Лепіка до місця зіткнення проїхав не менше 9.9 м., перед зіткненням став на полосі руху автомобіля Ланос і простояв від 0,5 до 1 секунди. Загальна кількість часу руху автомобіля КІА з моменту виїзду на вул. Лепіка до зіткнення з урахуванням стояння не менше 3 секунд. Судом же необґрунтовано відхилено клопотання про призначення повторної інженерно-технічної експертизи.

На підставі чого, просить апеляційний суд призначити повторну інженерно-технічну експертизу, виконання якою доручити Запорізькому відділенню Дніпропетровського інституту судових експертиз, постанову районного суду скасувати, та встановити, що невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 3.2 ПДР України знаходяться в причинному зв'язку з ДТП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши: пояснення ОСОБА_1, та адвоката Шутака Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, доводи адвоката Погребної В.Б., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи, і переглядаючи відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя районного суду обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та враховуючи те, що строк накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрив провадження по справі.

Так, наступні фактичні обставини справи, встановлені судом, ніким не заперечуються. 19 березня 2016 року о 13-00 автомобіль ЗАЗ під керуванням ОСОБА_1, рухаючись по вул. Лепіка із ввімкненими світловими сигналами та звуковими сигналами (спецсигналами), виїхав на червоний сигнал світлофору на перехрестя з вул. Дзержинського, по якій на зелений сигнал світлофора їхав автомобіль КІА під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого сталася ДТП.

Для забезпечення у відповідності до ст. 247 КУпАП всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції призначив проведення інженерно-транспортної експертизи, проведення якої, за вимогою ОСОБА_1, доручив Запорізькому НДЕКЦ МВС України.

Всупереч тверджень апеляційної скарги та клопотання про призначення повторної експертизи, експертне дослідження проводилося, зокрема на підставі наступних даних: «автомобіль «КІА» рухався зі швидкістю приблизно 15 км на год., огляд водію нічого не затуляло, з моменту виїзду на вул. Лепіка до місця зіткнення проїхав не менше 9.9 м, перед зіткненням став на полосі руху автомобіля «Ланос» і простояв від 0,5 до 1 секунди. Загальна кількість часу руху автомобіля «КІА» з моменту виїзду на вул. Лепіка до зіткнення з урахуванням стояння не менше 3 секунд» (а.с. 34). У зв'язку з чим, підстав для проведення повторної інженерно-транспортної експертизи апеляційний суд не вбачає.

Висновками інженерно-транспортної експертизи, встановлено, що дії водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 не відповідають вимогам пп. 3.1, 8.7.3е, 12.4, 12.9 ПДР України. Невиконання даним учасником пригоди вимог п. 3.1 ПДР України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв'язку з подією ДТП.

При цьому технічна можливість водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 уникнути зіткнення залежала від виконання ним вимог п. 3.1 ПДР України. Не залежно від наявності (відсутності) у водія автомобіля КІА ОСОБА_5 технічної можливості уникнути зіткнення, невиконання водієм автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 вимог п. 3.1 ПДР України, технічної точки зору, знаходиться в причинному зв'язку з подією ДТП.

Тим самим висновком встановлено, що оскільки у відповідності до п. 1. 10 ПДР України «перешкода для руху» - це нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу, то водій КІА в момент виїзду на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, не створювала водію автомобіля ЗАЗ перешкоду для руху і, відповідно, мала права не проїзд перехрестя.

Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про наявність в діях водія ОСОБА_4 порушень вимоги п. 3.2 ПДР України.

Таким чином, висновки суду про те, що водій ОСОБА_1, рухаючись на заборонений сигнал світлофору на службовому автомобілі, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і скоїв зіткнення з автомобілем КІА під керуванням водія ОСОБА_4, тобто порушив вимоги п. 3.1 ПДР України, що передбачає відповідальність за ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими.

З таких обставин, підстав для зміни або скасування постанови місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.Д. Нікітюк