Справа № 163/2031/16-п Провадження №33/773/355/16 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І. В.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю представника митниці ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 вересня 2016 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с. Підгайці, вул. Вереснева, буд.15А, Волинської області, не працює,

притягнута до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України з накладенням стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП в межах ст.472 МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 3384 (три тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 24 коп. та конфіскації в дохід держави товару: «дзеркало» 1 шт. вагою 7 кг. та плитку «ROMA» в кількості 3,3800 м2, загальною вагою 84 кг. та загальною вартістю 3384 (три тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 24 коп., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 214 (двісті чотирнадцять) грн. 50 коп. витрат по справі на зберігання товарів, а також в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнана винною у тому, що вона 05 липня 2016 року близько 22 год. 00 хв. слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через м/п «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля «Мерседес», р.н. НОМЕР_1, водієм якого був її чоловік ОСОБА_5, ввезла на митну територію України смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» всупереч вимогам ст.366 МК України, понад неоподатковану норму товар: «дзеркало» 1 шт. вагою 7 кг. та плитку «ROMA» в кількості 3,3800 м2, загальною вагою 84 кг. та загальною вартістю 3384,24 грн. котрий був виявлений під час митного огляду транспортного засобу, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Вона ж, при тих же фактичних обставинах, слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» та вчинивши декларування шляхом вчинення дій, порушуючи вимоги ст.366 МК України, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який підлягає обовязковому письмовому декларуванню відповідно ст.374 МК України, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді в частині визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у звязку з відсутністю в її діях складу цього правопорушення та кваліфікувати її дії лише за ст.471 МК України, наклавши стягнення за цією статтею МК України у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. без застосування додаткового стягнення конфіскації товару. Посилається на те, що у відповідності до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому порушення нею порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення та її захисника ОСОБА_3, які підтримували апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника митниці ОСОБА_1, який заперечував доводи апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без зміни, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вказані вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі не були дотримані.

Визнавши ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України, за що ОСОБА_2 обґрунтовано притягнута до адміністративної відповідальності.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.471 МК України, не оспорюється нею і в апеляційній скарзі.

Разом з тим, кваліфікація тих же дій ОСОБА_2 ще й за ст.472 МК України є зайвою та безпідставною у звязку з відсутністю ознак складу даного правопорушення.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст.472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_2 допустила порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Враховуючи викладене, постанову судді в частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.472 МК України слід скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу цього правопорушення, наклавши на неї стягнення лише за ст.471 МК України.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого нею правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, дані про її особу, відсутність обставин, які помякшують та обтяжують її відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_2 перевозила товари, ввезення яких через митний кордон України не заборонено і не обмежено чинним законодавством України, вилучений у неї товар, після митного оформлення та сплати митних платежів, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 вересня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України змінити.

На підставі ст.471 МК України накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вилучений у ОСОБА_2 згідно протоколу про порушення митних правил № 1452/20500/2016 від 06 липня 2016 року товар (дзеркало та плитку), повернути ОСОБА_2 після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

У решті постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_6