Справа № 346/4930/16-п
Провадження № 3/346/1148/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2016 року о 00:45 год. ОСОБА_1 в м.Коломиї, по вул. Палія, Івано-Франківської області керував автомобілем марки «Opel Corsa», номерний знак «АТ 5856 ВС», та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

На розгляд справи ОСОБА_1 жодного разу не зявився, про час та місце її розгляду справи належним чином повідомлявся, що підтверджено документально. Причин своїх неявок ОСОБА_1 суду не повідомив.

Під час розгляду справи його представник - адвокат ОСОБА_2 звернувся з письмовим клопотанням про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, яких не було на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1.Е. Однак, як вбачається з висновку приймального відділення Коломийської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному о 01 год. 55 хв. 09.09.2016 року за №135, згідно з яким ОСОБА_1 від медичного освідчення та здачі біоматеріалу відмовився, вказані особи зазначені в даному висновку. Отже, вказані особи є медичним працівниками та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження вказаного огляду у медичному закладі.

Отже, виклик зазначених осіб для зясування питань, які адвокат ОСОБА_2 ставить у вказаному клопотанні, а саме для зяcування чи вказані свідки були на місці зупинки автомобіля правопорушника, є абсолютно недоцільним, оскільки із вказаного висновку зрозуміло, що і де саме засвідчили вказані особи, і чому вони вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання про витребування документів, які стосуються сертифікації приладу, вказаного в іншому клопотанні адвоката від 12.10.2016 року, то суд вважає його таким, що не має жодного відношення до даної справи, адже ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження вищевказаного огляду і в протоколі чи долучених матеріалах про жодним чином не зазначено про використання будь-якого приладу, а згідно з даними вищевказаного висновку правопорушник відмовився від вищевказаного огляду саме в медичному закладі Коломийській центральній районній лікарні.

Не зрозумілим і жодним чином необґрунтованим є і клопотання вказаного адвоката, подане ним 21.10.2016 року, про допит лікаря невропатолога поліклінічного відділення Коломийської ЦРЛ ОСОБА_5 по факту виявлення у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, оскільки з приводу даного факту потерпіла сторона має право звернутися до правоохоронних органів з відповідною скаргою чи заявою, а не доводити ці факти усними поясненнями лікаря в рамках розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

Тому приходжу до висновку про неналежність та необґрунтованість вказаних клопотань,

Вина правопорушника підтверджується наступними матеріалами справи:

-даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 482267 від 09.09.2016 року;

- даними висновку приймального відділення Коломийської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному о 01 год. 55 хв. 09.09.2016 року за №135, згідно з яким ОСОБА_1 від медичного освідчення та здачі біоматеріалу відмовився.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 ( десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 275 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті статті 307 цього Кодексу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків,передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Калинюк О. П.