Єдиний унікальний № 408/7095/16-п
Провадження 3/408/4904/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с. Біловодськ 19 жовтня 2016 року

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Рукас М.С., розглянувши матеріали управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, і.к.,

за здійснення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2016 року ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, надавав послуги з перевезення пасажирів на автомобілі ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, без відповідної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, проте надав заперечення, в якому вказав, що він не працює, за спеціальністю він газоелектрозварювальник. На утриманні має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Власного автотранспорту не має, тому іноді просить у знайомих автомобіль, у випадку необхідності, для доставки його членів сімї.

В другій половині серпня 2016 року, він попросив у його знайомого ОСОБА_3 автомобіль, який знаходився у його користуванні ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1, для відправки з залізничного вокзалу м.Рубіжне його дружини ОСОБА_4 та його сина ОСОБА_5, з речами в село до родичів.

Вищезазначений автомобіль належить ОСОБА_6. ОСОБА_3 передав йому автомобіль, після чого він відвіз сімю на залізничний вокзал. На вокзалі до нього звернулись чотири особи, три чоловіка та одна жінка, які попрохали відвезти їх до смт.Станиця Луганська, за що вони пообіцяли оплатити дорогу. Спочатку він відмовив їм, але потім передзвонив ОСОБА_3, який дозволив йому відвезти вищезазначених осіб, взяти у них гроші за проїзд, які по прибуттю в м.Рубіжне віддати йому.

Після розмови з ОСОБА_3 він погодився відвезти людей в смт.Станиця-Луганська. Рухаючись в смт.Станиця Луганська при переїзді блокпосту в с.Макарово, приблизно о 10 годині його зупинили озброєні автоматами солдати ЗС України, які перевірили у нього та пасажирів документи. Один солдат попросив його вийти з автомобіля. Після чого солдат почав зясовувати як часто він перевозить людей в смт.Станиця Луганська. Він відповів, що везе в перший раз, та автомобіль належить не йому а його знайомому. У солдата виникли сумніви, щодо правдивості його слів і почав йому погрожувати тим, що автомобіль буде у нього вилучений, а він для зясування обставин буде тривалий час знаходитися на блок-посту.

Він почав переживати за автомобіль, який йому не належить, а також сильно побоювався озброєних людей. Він почав просити солдат відпустити його з блок-посту. Через деякий час вони погодились відпустити його, але перед тим йому необхідно поставити підписи. Він був сильно переляканий, тому погодився на їхні умови, щоб швидше покинути територію блок-посту.

На протязі 30-40 хвилин солдати складали документи, після чого показали місця для підпису, де він не ознайомившись з документами постава підписи. Потім йому дозволили виїхати з території блок-посту в с.Макарово. Всього на блок-посту він знаходився на протязі 2 годин.

Він не згоден з адміністративним матеріалом з наступних підстав: він не здійснював самостійну, ініціативну, систематичну діяльність по наданню послуг з перевезення пасажирів, тому він не є субєктом господарювання, та не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, так як один раз перевіз чотирьох осіб в смт.Станиця Луганська, з дозволу власника автомобіля. Особи, яких він перевозив, не оплатили проїзд. Солдатима не вилучались будь-які грошові кошти в підтвердження факту оплати за проїзд, в матеріалах справи акта вилучення грошових коштів не має.

Просить провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю подій та складу в його діях адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень ОСОБА_1, які знаходяться в матеріалах справи встановлено, що 12.08.2016 року він вирішив зароити грошей для сімї, тим що маючи у власності автомобіль ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1, синього кольору, вирушив до залізничного вокзалу з наміром взяти декілька пасажирів та перевезти їх до КПВВ в смт.Станиця Луганська, за грошові кошти. Документів на право здійснення господарської діяльності він не має, приватним підприємцем не являється.

Приблизно о 05 годині 30 хвилин він підїхав до вокзалу в м.Рубіжне, через декілька хвилин до нього підійшли три чоловіки та одна жінка, та запитали, чи може він довезти їх до КПВВ, яке знаходиться в смт.Станиця-Лугаська, та за якою ціною. ОСОБА_1 відповів, що ціна проїзду складає 200 гривень з людини. Люди розрахувались з ним грошовими коштами в розмірі 800 гривен та сіли в його транспортний засіб.

О 06 годині ранку він виїхав з м.Рубіжне в напрямку смт.Станиця Луганська. Вищезазначених людей він не знав та раніше ніколи не бачив.

Приблизно о 09 годині 30 хвилин 3 вересня 2016 року біля готелю, який знаходиться на пр.Совєтському в м.Сєвєродонецьк, він забрав вищезазначену літню жінку, разом з нею ще одну жінку та направився в напрямку смт.Станиця Луганська. За проїзд до смт.Станиця Луганська він з кожної жінки взяв по 150 гривень. Документів на здійснення господарської діяльності він не має, та ніколи не отримував.

Приблизно о 08 годині 40 хвилин його на КРП «Макарове» с.Макарово Станично-Луганського району, зупинили працівники ДФС України та запитали «звідки він їде та хто саме знаходиться в його автомобілі». Він відповів, що в його автомобілі знаходяться пасажири, яких він перевозить з м.Рубіжне, на що працівники ДФС України запропонували йому надати документи на право здійснення підприємницької діяльності та здійснення послуг з перевезення пасажирів. Відповідних документів він не мав та ніколи не отримував.

Провина ОСОБА_1 в скоєнні даного правопорушення також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з яких встановлено, що перебуваючи у справах в м.Рубіжне у них виникла необхідність їхати до смт.Станиця Луганська. Стоячи на вокзалі до них підійшов чоловік на імя ОСОБА_1 та запитав куди їм потрібно їхати. Вони відповіли, що в смт.Станиця Луганська, на що ОСОБА_1 вказав, що за грошову винагороду у розмірі 200 гривень з кожного, він надасть послугу з перевезення до смт.Станиця Луганська, пасажири дали згоду. Грошові кошти у розмірі по 200 гривень з кожного їм необхідно було віддати в смт.Станиця луганська. Проїжджаючи КРП «Макарове» с.Макарово Станично-Луганського району, автомобіль, на якому вони рухались, ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1, синього кольору, з метою перевірки документів і вантажу зупинили співробітники фіскальної служби і НГУ.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом підлягають ліцензуванню.

Оскільки ОСОБА_1 надав послуги з перевезення без відповідної державної реєстрації як субєкта господарювання, що передбачена Законом, то він діяв всупереч встановленим Законам України «Про державне реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», «Про ліцензування видів господарської діяльності» правилам, а отже при вказаних обставинах в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого статтею 164 частиною 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Щодо особи правопорушника: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, мешканець м.Рубіжне, вул.Партизанська, 20, Луганської області, не працює, має посвідчення водія, має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, інших відомостей щодо особи в судове засідання надано не було.

Обставин пом'якшуючих або обтяжуючих відповідальність правопорушника в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення в сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницької діяльності, суд вважає за можливе застосувати до нього мінімальний розмір адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порядку п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» також підлягає стягненню судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 275,60 гривні. Документів, на підставі яких можливо звільнити гр.-на ОСОБА_1 від сплати судового збору в судове засідання не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 283-285, 164 частиною 1, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_9 стягнути судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга особою, стосовно якої вона винесенапротягом десяти днів з дня винесення постанови, в апеляційний суд Луганської області, через Біловодський районний суд Луганської області.

Суддя: М.С. Рукас