Номер провадження: 33/785/652/16
Номер справи місцевого суду: 500/3235/16-п
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_1, О.О. та його представника - адвоката Негара Ф.С., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 11.06.2016 року о 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Chevrolet», державний р/н НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Миру в м. Ізмаїл Одеської області, виїжджаючи з дворової території, не надав дорогу автотранспортному засобу «Volkswagen», державний р/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5 та який рухався по правій полосі проспекту Миру в м. Ізмаїл.

В результаті цього сталося зіткнення автотранспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що з постановою судді він не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції неповно досліджені усі фактичні обставини справи та на його думку, суд формально підійшов до їх встановлення, внаслідок чого постановив необґрунтоване рішення.

При цьому, ОСОБА_1 вказує, що судом було проігноровано клопотання його представника - адвоката Негара Ф.С. про призначення трасологічної та автотехнічної експертиз, покази свідків, які були допитані районним судом були враховані не повно та вибірково. При цьому не надана оцінка поясненням свідків про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 рухався з високою швидкістю, а саме близько 80 -100 км/год., що неприпустимо на секторі шляху, де на відстані 50 метрів один від одного розташовані три пішохідних переходи.

Крім того апелянт послався на те, що в судовому рішення неправильно зазначено місце перебування автомобілів після зіткнення, яке було підтверджено поясненнями допитаних свідків і судом невірно зазначені покази слідчого Ізмаїльського відділу НП ГУНП в Одеській області, оскільки в судовому засіданні останній пояснив, що схему ДТП він складав в поспіх, а з боку водіїв - учасників ДТП не було ніяких зауважень.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а матеріали адміністративного провадження відносно нього - направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд для призначення трасологічної та автотехнічної експертизи.

В запереченнях представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги, вказав на необгрунтованість доводів апеляційної скарги та зазначив, що оскільки розгляд справи був проведений відносно ОСОБА_1, апеляційний суд позбавлений права надати оцінку діям водія ОСОБА_5. При цьому представник також послався на неналежність консультативного висновку спеціаліста, який на його думку носить оціночний характер.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги; представника ОСОБА_5, який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_1; вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду скасуванню, а матеріали адміністративної справи поверненню до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки не звернув уваги на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте такий висновок судді районного суду є передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали є такими, що не в повній мірі відповідають вимогам закону, а зафіксовані в протоколі данні не в повній мірі відповідають матеріалам адміністративної справи та обставинам події.

Як зазначено в ч.1 ст.256 КУпАП, поряд з іншими обов'язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить обов'язкових даних, які визначені вимогами зазначеної статті, оскільки у ньому відсутні дані про наявність свідків правопорушення, та пояснення особи, у відношення якої складено протокол.

При цьому матеріали справи містять лише пояснення обох водіїв, а жодні пояснення свідків зазначеного правопорушення - відсутні.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, при цьому пояснили, що суд вибірково зазначив у своєму рішенні обставини вчиненого ДТП, в якому неповно виклав надані свідками пояснення, в тому числі в частині перевищення водієм ОСОБА_5 швидкості руху, яке на їх думку і стало причиною зіткнення автомобілів. При цьому ОСОБА_1 наполягав на тому, що бачив автомобіль ОСОБА_5, який на час початку ним руху з перехрестя перебував від нього на відстані біля 100 метрів, що з рахуванням усіх обставин зіткнення, на його думку вказує на перевищення ним швидкості руху. Також зазначив, що зіткнення автомобілів сталося практично на смузі зустрічного руху та уникло наїзду на пішохода ОСОБА_6, який у цей час, переходив пішохідний перехід. Крім того апелянт вказав, що вулиця, на якій сталося зіткнення автомобілів має значну кількість пішохідних переходів, є однією з головних вулиць міста, де розташований стихійний ринок та у денний час на ній перебуває значна кількість громадян.

В судовому засіданні апеляційного суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Негара Ф.С. надав апеляційному суду письмові пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо обставин скоєної ДТП.

Як вбачається з цих пояснень, зазначені свідки надали свідчення про обставини зіткнення автомобілів за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_5, при цьому також вказали, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 до моменту зіткнення рухався з великою швидкістю, близько 80-100 км/годину і підтвердили факт надання таких свідчень в районному суді. Крім того, свідок ОСОБА_7 вказала, що місце зіткнення, знаходилося на смузі зустрічного руху та на цьому місці перебували розбите скло фар та плями моторних олив.

Надані свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 пояснення також були підтверджені безпосередньо самим апелянтом та його представником, які пояснили, що аналогічні пояснення цими свідками були надані в районному суді, однак прийняті до уваги судом лише вибірково.

Крім того, в апеляційному суді представник ОСОБА_1 - адвокат Негара Ф.С. надав протокол слідчого експерименту, який проведений ним особисто на підставі ст.20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та за участю понятих, водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 і заявив клопотання щодо призначення та проведення судової автотехнічної експертизи, з урахуванням обставин, встановлених під час проведення відповідних процесуальних дій.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали адміністративної справи, апеляційним судом встановлено, що обставини ДТП викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені під час перегляду рішення районного суду є суперечливими, не в повній мірі відповідають долученими до справи поясненнями учасників та свідків ДТП та наданим представником матеріалам щодо проведення слідчого експерименту.

В той же час, апеляційним судом встановлено, що надані апеляційному суду пояснення свідків та учасників ДТП є суперечливими та спростовують викладені в схемі ДТП дані, щодо безпосереднього місця зіткнення автомобілів.

Суддя районного суду розглядаючи справу на допущену в протоколі суперечливість обставин та зазначену невідповідність уваги не звернув та, більш того, послався в оскаржуваній постанові, як на доказ по справі, пояснення допитаних у справі свідків, без зазначення та аналізу цих показів, в тому числі і в частині перевищення водієм ОСОБА_5 швидкості руху, що також могло вказувати на причину зазначеної ДТП.

При цьому, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення учасників та свідків ДТП, схема ДТП та фотознімки місця ДТП, мають суттєві протиріччя, які не були усунуті посадовими особами правоохоронного органу, що суперечить вимогам п. 6.1 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом №77Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року (далі «Інструкція»).

Відповідно до вказаного положення Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого, крім іншого, додається схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником який складає протокол. На схемі місця ДТП, відповідно до зазначеної Інструкції, серед іншого, повинні бути графічно зображені: сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів; сліди та предмети, що стосуються пригоди розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частини фарби, площа розсіювання уламків скла, тощо), що відокремились від транспортного засобу, координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів. В обов'язковому порядку в схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі.

Зазначені положення Інструкції при складанні протоколу та оформленні матеріалів адміністративної справи в повному обсязі працівниками поліції виконанні не були.

Всупереч вимогам п.4.2. Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної інформації про свідків ДТП, хоча з отриманих апеляційним судом пояснень слідує, що під час та після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце о 15 годині в центрі міста Ізмаїл, на місці події було велика кількість людей, які не були опитані інспекторами поліції та слідчим. Крім того, всупереч вимогам інструкції, незважаючи на те, що відповідно до висновку, на місці ДТП було проведено фотографування, фотознімки до матеріалів справи не долучені, відсутні дані про посадову особу, яка склала схему ДТП та зазначений документ взагалі не підписаний особою, яка його склала.

При цьому, маючи у наявності пояснення водія ОСОБА_1 та з метою встановлення фактичних обставин скоєної ДТП, ані працівники поліції, ані районний суд, не прийняли заходів, направлених на проведення відповідних процесуальних дій, в тому числі призначення та проведення автотехнічної експертизи.

Разом з тим, призначення такої експертизи апеляційним судом є неможливим, оскільки надані представником ОСОБА_1 та отримані захисником дані щодо обставин ДТП не можуть вважатися об'єктивними, оскільки отримані в ході проведення слідчого експерименту лише за участі одного водія та одного свідка, а не усіх учасників та свідків ДТП, що в подальшому унеможливить прийняття відповідним органом та судом об'єктивного та законного рішення у справі.

Усунути ці недоліки під час апеляційного перегляду постанови судді районного суду шляхом вивчення наданих суду матеріалів справи, допитом учасників ДТП та інших доданих до справи матеріалів неможливо, оскільки пояснення учасників ДТП є взаємовиключними, а проведення слідчих експериментів, встановлення та допит свідків правопорушення, приведення протоколу та схеми ДТП у відповідність положенням ст.256 КУпАП та вимогам «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом №77 Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року та фактичним обставинам справи, на які посилаються учасники дорожньо-транспортної пригоди, а також розшук не долучених до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди матеріалів фото фіксації результатів ДТП - не входить до компетенції апеляційного суду та не може об'єктивно бути виконано під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що під час оформлення матеріалів ДТП та відібрання первинних пояснень учасників ДТП, відповідні посадові особи поліції, не зважаючи на суперечливий зміст пояснень обох водіїв, не встановили та не допитали інших свідків, які були присутні під час ДТП, зазначили у схемі ДТП обставини події, які не підтверджуються доказами по справі, не зазначили в схемі дані про особу, яка її склала та не підписали зазначений документ, не долучили до справи невід'ємну частину протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди - фотознімки з місця ДТП, проігнорували і не долучили до справи інші докази.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників, після встановлення всіх свідків ДТП та належного складання схеми ДТП, можливо будуть потребувати спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, внаслідок чого, з урахуванням встановлення та докладного допиту учасників та всіх свідків ДТП та належного оформлення матеріалів справи може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного та автотехнічного експертних досліджень, які на даний час в матеріалах справи відсутні, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП та «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом №77Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою органу внутрішніх справ не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

Відсутність в матеріалах справи всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості з'ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи також позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді районного суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки відсутність усіх необхідних даних в матеріалах справи, а також наявність суттєвих протиріч в схемі ДТП та поясненнях учасників ДТП та свідків, позбавляє апеляційний суд зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у порушенні відповідних пунктів Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді районного суду та повернення справи до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення матеріалів адміністративної справи, так як на даний час суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що при належному складанні протоколу та формуванні матеріалів справи, у разі виникнення потреби в необхідності встановлення фактичних даних, що потребують спеціальних знань, необхідно призначити та провести експертне дослідження (судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу), в ході якого слід встановити причини ДТП та наявність вини кожного із водіїв, причетних до ДТП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, Одеської області,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ізмаїльського районного суду Одеської області, від 29 липня 2016 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №159988 від 11.06.2016 року відносно ОСОБА_1, за ст.124 КУпАП - повернути до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання.

Матеріали адміністративної справи №500/3235/16-п - повернути до Ізмаїльського районного суду Одеської області, для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Копію постанови апеляційного суду направити начальнику Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області - для здійснення контролю.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.