АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2219/16-п Номер провадження 33/786/352/16Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія: ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої Прокуратури Чорнорука А.А. на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою судді провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням судді, прокурор Полтавської місцевої Прокуратури Чорнорук А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП та закрити справу у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків для накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокуророві з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб'єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014.

З позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді одночасно виключено частину 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов'язок повідомляти прокуророві про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час такого обов'язку не визначає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення та, відповідно, не застосовано заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина.

Тому в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Що стосується посилань прокурора на ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 8 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою.

Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Таким чином, до вказаного моменту, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

З урахуванням викладеного вище, вимога прокурора про розгляд його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на нормах права.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокуророві.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої Прокуратури Чорнорука А.А. на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року, якою закрито провадження щодо ОСОБА_3 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун