П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління держпраці у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, громадянина України, працюючого директором Виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, реєстраційний номер облікової картки платника податків 1,

за ст. 41 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порушив вимоги законодавства про працю.

Під час проведення перевірки 01.09.2016 року було встановлено порушення норм чинного законодавства про працю, а саме: п.2.5 гл.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники не ознайомлені під розписку в особій картці. В особовій картці працівника ОСОБА_2 форма П-2 відсутній підпис у розділі ІV. Призначення і переведення;

ч.2 ст.79 КЗпП України у графіку черговості надання цорічних відпусток працівникам Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на ІІ ІV квартал 2016 року відсутнє прізвище ОСОБА_2, яка відповідно до наказу від 14.11.2013 №525-к займала посаду начальника головного фінансово-економічного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

У порушенні ч.12 ст. 10 ЗУ Про відпустки» ОСОБА_2, яка відповідно до посвідчення серія АП №151303 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці, було відмовлено в наданні щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 14.11.2015 по 13.11.2016 відповідно до її письмової заяви від 11.08.2016 р.

У порушенні ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 ЗУ «Про відпустки» ОСОБА_2 відповідно до наказу від 25.02.2016 №66-в надано частину щорічної відпустки тривалістю 1 календарний день 26.02.2016 р., відповідно до розрахунку відпусткизаробітну плату за весь час щорічної відпустки ОСОБА_2 виплачено 25.02.2016р. Відповідно до наказу від 10.03.2016 №86-в надано частину щорічно основної відпустки тривалістю 2 календарних дня з1 березня по 12 березня 2016 року, відповідно до розрахунку відпустки заробітну плату за весь час щорічної відпустки ОСОБА_2 виплачено 12.03.2016 р.

У порушенні ч.1 ст.47 КЗпП України ОСОБА_2 у день звільнення трудова книжка не видана.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. За довіреностю з'явився його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КупАП, не визнали, та пояснили суду, що ОСОБА_2 була призначена на посаду начальника Головного ифінансового-економічного управління Виконавчої дирекції Фонду 14.11.2013 року. За заповнення особових карток працівників несе відповідальність відділ кадрів Виконавчої дирекції Фонду.

Графік черговості надання щорічних відпусток працівникам складається з урахуванням пропозицій, які надходять від керівників структурних підрозділів Виконавчої дирекції Фонду. ОСОБА_2, як начальник Головного фінансового-економічного управління не подала свої пропозиції для включення її до графіку, так як знала, що вона має право на пільгу, як ветеран праці і, зловживаючим цим правом ОСОБА_2 постійно користувалася ним, неодноразово подаючи заяви про надання відпустки за день або безпосередньо в день настання відпустки. Виконавча дирекція Фонду завжди йшла на зустріч ОСОБА_2, не відмовивши їй жодного разу в її праві на відпустку.

Заяву від 11.08.2016 року про відпустку прийнято на опрацювання для включення до наказу про надання відпустки ОСОБА_2, але зазначену заяву не вдалося реалізувати по причині звільнення ОСОБА_2 згідно наказу від 18.08.2016 року №386-к «Про звільнення ОСОБА_2О.», однак при звільненні ОСОБА_2 було виплачено грошову компенсацію за неквикористані дні відпустки.

Відповідно до наказу від 25.03.2016 року №66-в надано частину щорічної відпустки тривалістю 1 календарний день 26.02.2016 на підставі заяви ОСОБА_2 від 23.02.2016 р., заробітну плату нараховано 25.02.2016року. Відповідно до наказу від 10.03.2016 року №86-в ОСОБА_2 надано частину щорічної основної відпустки тривалістю 2 календарних дні з 11.03.2016 по 12.03.2016 р. на підставі заяви ОСОБА_2 від 10.03.2016 року заробітну плату за час відпустки нараховано 12.03.2016 р. Тобто здійснити виплату заробітної плати за час відпустки за три дні до її початку було неможливо, так як ОСОБА_2 в черговий раз скористалася своїм правом на пільгу ветерана праці і надала заяву про надання відпустки до відділу кадрів за день до її початку.

Трудова книжка ОСОБА_2 була їй видана, згідно записам у книзі тимчасової видачі трудових книжок, особисто їй під підпис 21.08.2016р. для надання до Пенсійного фонду України і до моменту звільнення не повернута до відділу кадрів. Постійні нагадування про повернення трудової книжки до відділу кадрів ОСОБА_2 ігнорувала. Отже, за відсутності трудової книжки у відділі кадрів Виконавчої дирекції Фонду в день звільнення видати її не є можливим.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.09.2016 року (а.с. 1), акт перевірки № 26-158/973 (а.с. 2-14), наказом про припинення від 15.12.2015р. №354-00 (а.с. 15-18), наказ від 25.02.2016 року №66-в (а.с. 19), заява ОСОБА_2 (а.с. 20), наказ від 10.03.2016 року №86-в про надання відпустки (а.с. 21), заява ОСОБА_2 (а.с. 22), розрахункові відомості (а.с. 23-24), заява ОСОБА_2 (а.с. 25), особова картка ОСОБА_2 (а.с 26-28), графік черговості надання щорічних відпусток (а.с. 32-36), наказ від 18.08.2016 року №386-к про звільнення ОСОБА_2 (а.с. 37), акт про відсутність трудової книжки (а.с.38), книга тимчасової видачі трудових книжок (а.с.39).

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність ОСОБА_1, враховуючи особу правопорушника, обставини, що обтяжують відповідальність - не встановлені, обставини, що помякшують відповідальність незначні матеріальні збитки, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41 ч.1, 22 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти діб з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання постанови законної сили.

Суддя Зубець Ю.Г.