ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши адміністративний матеріал ДПП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП не встановлений,

за ст. 124 КУпАП,-

встановила:

13.08.2016 року о 13.45 годині на 634км.+800м. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення та просив справу розглянути за його відсутності. З його письмових заперечень слідує, що 13.08.2016 року приблизно о 14.00 год. він на автомобілі ДАФ перебував у автомобільній черзі на блокпосту при виїзді із м. Маріуполь Донецької області, очікувавши команди на дозвіл проїхати зазначений блокпост, який знаходився на відставні приблизно 60 метрів від нього. Згодом, на блокпост вийшов військовий (регулювальник), який за допомогою рук надав саме йому команду (дозвіл) на проїзд. Переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, він розпочав рух, після чого відчув удар та зрозумів, що сталося ДТП. Як виявилося пізніше, місцевий водій автомобіля НОМЕР_3 намагався «проскочити» перед ним та першим проїхати блокпост, аби не чекати тривалий час в черзі, у звязку із чим, вважає, що саме водій легкового автомобіля порушив ПДР, в результаті якого сталося ДТП, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП. Він не працює у ПП «Краснокутський» водієм, як це помилково зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, разом із тим транспортний засіб марки ДАФ, на якому він потрапив у ДТП належить на праві приватної власності фізичній особі ОСОБА_3, який не є і ніколи не був його роботодавцем. Автомобіль ДАФ йому передав ОСОБА_3 на законних підставах (передавши реєстраційний документ на цей транспортний засіб) для особистих цілей, оскільки він має посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії. Крім цього, він має свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, які перевозять небезпечні вантажі. Просить суд взяти до уваги той факт, що єдиним джерелом доходу за допомогою якого він заробляє на життя собі та своїй сімї є перевезення на автомобілях, послуги водія тощо. Працювати (професіональним) водієм він має змогу лише завдяки своєму водійському посвідченню.

Суд, перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, його вина підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 13.08.2016 серії АП1 №900865, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п.п.2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДД), та скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказаний протокол складений правомочною на те посадовою особою і у відповідності до вимог ч.1 ст.256 КУпАП містить обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника;

-схемою ДТП від 13.08.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем ДАФ, перестроюючись з лівої смуги руху в праву, не надав перевагу автомобілю BMW, який рухався в попутному напрямку праворуч по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, що є порушенням п.п.10.1, 10.3 ПДД, та вчинив ДТП,

-письмовим поясненням ОСОБА_2 водія автомобіля НОМЕР_4, відповідно до якого він рухався по правій смузі руху, а водій автомобіля ДАФ перебував на лівій смузі руху. Під час руху водій автомобіля ДАФ спричинив ДТП, наїхавши на його автомобіль,

-згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знужують увагу та швидкість реакції № 288 від 13.08.2016 року у громадянина ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено,

-згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знужують увагу та швидкість реакції № 289 від 13.08.2016 року у громадянина ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено.

Відповідно до п.1.10 ПДД, регулювальник - працівник міліції, що виконує регулювання дорожнього руху у форменому одязі підвищеної видимості з елементами із світлоповертального матеріалу за допомогою жезлу, свистка. До регулювальника прирівнюються працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, дорожньо-експлуатаційної служби, черговий на залізничному переїзді, поромній переправі, які мають відповідне посвідчення та нарукавну пов'язку, жезл, диск з червоним сигналом чи світлоповертачем, червоний ліхтар або прапорець та виконують регулювання у форменому одязі.

Згідно з Положенням про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 01.11.1999 №330, на військову інспекцію безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України покладені обов'язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, що виключає їх участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху цивільних транспортних засобів.

Таким чином, є безпідставними твердження ОСОБА_1 про те, що він виконував команду військового (регулювальника), адже зазначена особа не була регулювальником в розумінні п.1.10 ПДД, що повинно було відомо ОСОБА_1

Відповідно до п.10.1 ПДД, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п.10.3 ПДД, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З досліджених судом доказів та пояснень ОСОБА_1 встановлено, що 13.08.2016 року о 13.45 годині на 634км.+800м. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу автомобілю, який рухався в попутному напрямку праворуч по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, єдиним джерелом його доходів є грузоперевезення автомобілями, не визнав своєї вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного вище, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 124, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

постановила:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП не встановлений, притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Штраф підлягає сплаті на р/р № 0001, одержувач ГУК у Запорізькій області, , КБК 21081300, банк одержувача ГУДКС України в Запорізькій області, МФО 813015.

Відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів Токмацьке УДКСУ у Запорізькій області, , банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, р/р 0014) судовий збір у сумі 275,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: