АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
Справа № 641/6343/16-п Головуючий суддя 1-ї інстанції: Маньковська О.О.
Провадження № 33/790/740/16 Суддя доповідач: Колтунова А.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, інших учасників ДТП - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2016 року у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді адміністратора ФОП Курченка, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді Крічфалушій Є.М. притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вид штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн.

Як встановив суд, 12 липня 2016 року приблизно о 16-50 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевроле Лачетті», реєстраційний номер НОМЕР_1, біля будинку 96 по проспекту Московському в місті Харкові, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Судзукі Свіфт», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, від чого автомобіль «Судзукі Свіфт» відкинуло вперед на автомобіль «Кіа Ріо», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4

За результатом дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, який порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт вважає, що в його діях немає ознак складу порушення п.13.1 ПДР України, а саме, оскільки на підставі його показань і показань інших учасників ДТП можна зробити висновок, що він не рухався за ними і до моменту зіткнення. Апелянт вважає, що водії автомобілів ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які є учасниками даної ДТП, не бачили його автомобіля, а відповідно, в його діях відсутні порушення вимог п.13.1 ПДР України. За таких обставин, на думку апелянта, в його діях вбачаються ознаки порушення п.п.12.1, 12.3 ПДР України, які перебувають у причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою.

ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не врахував всі докази, необґрунтовано відмовив йому у призначенні автотехнічної експертизи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, проте відмовився від заявленого в суді першої інстанції клопотання про проведення автотехнічної експертизи; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Доводи апелянта ОСОБА_2 щодо його невинуватості та його версія стосовно фактичних обставин ДТП, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні поясненням, наданим суду першої інстанції, а тому перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження з мотивів, що викладені в постанові суду першої інстанції, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Будь-які нові переконливі докази, які спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_2, апеляційному суду не надані.

Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 13.1 ПДР України зобов'язує водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов'язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо. Слід пам'ятати, що під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов'язаний рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини і дотримуватися допустимих інтервалів: не менше 0,8 м і не більше 2,5 м, для того щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, та встановлених судом першої інстанції обставин ДТП, автомобіль «Шевроле Лачетті» під керуванням ОСОБА_2, автомобіль «Кіа Ріо» під керуванням ОСОБА_4, автомобіль «Судзукі Свіфт» під керуванням ОСОБА_5 рухалися по проспекту Московському в районі будинку №96 в місті Харкові, в крайньому лівому ряді, в районі перехрестя, з якого за встановленим світлофором передбачений тільки напрямок маневру ліворуч в напрямку руху вулиці ОСОБА_6. Водій ОСОБА_2, маючи намір здійснити маневр, який передбачений з полоси руху, повинен був дотримати вимог п.13.1 ПДР України, тобто безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 фактичних обставин ДТП не спростовував, але вважає, що він не порушував п.13.1 ПДР України, наполягав, що його зіткнення з автомобілем «Судзукі Свіфт» не могло слугувати причиною зіткнення з автомобілем «Кіа Ріо». Те, що автомобіль «Судзукі Свіфт» не рухався, він не стверджував, але пояснив, що бачив сигнали «стоп» автомобіля «Судзукі Свіфт». Вважає, що його увагу від дорожньої обставини відвернув автомобіль «ВАЗ 2110», який намагався витиснути його автомобіль на трамвайну колію. Зазначав, що він рухався зі швидкістю 55-60 км/год.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення.

Проте, як того вимагає п.13.1 ПДР України, під час вибору безпечного інтервалу руху водій ОСОБА_2 зобов'язаний був враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху; під час вибору безпечного інтервалу руху зобов'язаний був рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини своєї полоси руху і дотримуватися допустимих інтервалів: не менше 0,8 м і не більше 2,5 м, для того щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів. Вказані вимоги п.13.1 ПДР України ОСОБА_2 виконані не були.

Інші учасники ДТП, водій автомобілю «Кіа Ріо» під керуванням ОСОБА_4 та автомобілю «Судзукі Свіфт» під керуванням ОСОБА_5, як на час після виникнення самої дорожньо-транспортної пригоди, так і на час розгляду справи в суді першої інстанції, надавали послідовні пояснення.

Водій автомобілю «Кіа Ріо» ОСОБА_4, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, надав аналогічні пояснення і пояснив, що 12 липня 2016 року о 16 годині 45 хвилин він рухався по проспекту Московському в місті Харкові в напрямку району «ХТЗ», в крайній лівій смузі. Приблизно за 200 метрів до повороту ліворуч на вулицю ОСОБА_6 він зупинився в пробці, та в цей час відчув сильний удар, який прийшовся задньої частини його автомобілю. Після удару він побачив, що удар прийшовся від автомобілю «Судзукі Свіфт», який в свою чергу, вдарив автомобіль «Шевроле Лачетті». Він дивився у дзеркало заднього виду і наполягав на тому, що його автомобіль і автомобіль «Судзукі Свіфт» стояли.

Водій автомобілю «Судзукі Свіфт» ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції надав пояснення, які узгоджуються з його поясненнями, наданими ним безпосередньо після обставин ДТП. Зазначив, що 12 липня 2016 року о 16 годині 45 хвилин він рухався по проспекту Московському в місті Харкові в напрямку вулиці ОСОБА_6, в крайній лівій смузі. Проїхавши світлофор та зупинившись в пробці, відчув сильний удар ззаду, в результаті якого його автомобіль відкинуло вперед на автомобіль «Кіа Ріо» під керуванням ОСОБА_4 Також додав, що на його автомобілі горіли попереджувальні знаки «стоп-сигналу», водій автомобілю «Шевроле Лачетті» ОСОБА_2 це бачив, що сам особисто підтвердив безпосередньо після ДТП.

Доводи апелянта щодо наявності порушення п.п.12.1, 12.3 ПДР України в його діях не можуть бути оцінені апеляційним судом виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду судді був протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема,- невідповідність його дій в даній дорожній обстановці вимогам п.13.1 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення ст.124 КУпАП щодо наявності порушення п.п.12.1, 12.3 ПДР України, відносно ОСОБА_2, як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався. А відтак, у розумінні положень ст.ст.254, 256,257,279,294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_2 в межах провадження у справі відносно нього за порушення п.п.12.1, 12.3 ПДР України, що не перешкоджає останньому доводити винуватість в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства. В будь-якому випадку, навіть за умови встановлення ймовірних порушень ПДР України в діях водія ОСОБА_2 інших пунктів ПДР України, зазначене не впливатиме на висновок суду щодо порушення ним вимог п.13.1 ПДР України.

Доводи ОСОБА_2 щодо необхідності проведення автотехнічної експертизи не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки порушення ним вимог п.13.1 ПДР України, з урахуванням наявних доказів, є очевидними та їх перевірка не потребує спеціальних знань. Крім того, в суді апеляційної інстанції апелянт відмовився від клопотання про проведення експертизи.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення ним вимог пункту 13.1 ПДР України. Доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують і розцінюються судом як спосіб уникнути відповідальності. З урахуванням викладеного підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду міста Харкова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -