Провадження № 3/761/6283/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов A.A. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаюго за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року о 08 год. 45 хв., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «HUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Київ по вул. Сікорського 1, перед зміною напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру і створив перешкоду зустрічному автомобілю марки «MAZDA 3», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду від 22 квітня 2016 року водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.06.2016 року постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано, а матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення повернуто до Головного управління патрульної поліції в м. Києві на додаткову перевірку для встановлення дійсного механізму ДТП з послідуючим направленням, за наявності для цього законних підстав, справи на новий судовий розгляд з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Після повернення до суду 08.09.2016 року дана справа була передана до провадження судді Осаулова А.А.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні свою вину не визнали, зазначив, що ним було виконано вимоги п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, а саме при виконанні повороту ліворуч виїхав на роздільну смугу та зупинився, зайнявши при цьому відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку для того, щоб надати перевагу в русі автомобілям, які наближалися до перехрестя з правого боку від нього по зустрічній смузі руху, і після того як впевнився , що смуга вільна при вирівнюванні автомобіля отримав удар від автомобіля «MAZDA 3» в праву передню сторону, враховуючи наведене просив закрити провадження по даній справі, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення зазначивши, що зіткнення автомобілів «MAZDA 3», державний номерний знак НОМЕР_2 та «HUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 не є результатом порушення нею п. 12.3 Правил дорожнього руху, в зв'язку з чим просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні даного адміністративного правопоручення.

Суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 09.03.2016 року серії АП1 №877691, який складений уповноваженою особою, схему місця ДТП, письмові пояснення водіїв вказаних автомобілів у яких вони підтвердили обставини ДТП, висновок перевірки старшого інспектора з о/д відділу розшуку та дізнання УПП в місті Києві ДПП ОСОБА_3, Висновок №15 від 09.09.2016 року за результатами проведеного комплексного авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження, дійшов висновку про доведеність винуватості водія ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення.

Судом встановлено, що відновідно до Постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 травня 2016 року постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу скасовано, а провадження у справі закрито за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вказаним судовим рішенням встановлено необґрунтованість показань ОСОБА_1 про перебування керованого ним автомобіля у нерухомому стані та вказано про вчинення ним маневру в наслідок чого відбулося ДТП. Порушень п. 12.3 ПДР ОСОБА_2 виявлено не було.

Згідно висновку №15 Товариства з обмеженою відповідальністю за результатами проведеного комплексного авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження від 09.09.2016 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «HUNDAI TUCSON» ОСОБА_1 виконуючи належним чином вимоги п. 10.2 ПДР України, мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в висновку зазначено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР України та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв'язку з виникненням аварійної обстановки та настання дорожньо-транспортної пригоди.

Даним висновком встановлено, що водій автомобіля «MAZDA 3» ОСОБА_2 шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України не мала технічної можливості уникнути пригоди, що вданій дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимог ПДР України, які б з технічної точки зору були умовою створення аварійної обстановки або знаходились в причинному зв'язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди не вбачається.

Відповідно до п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.4 ПДР, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, утворює склад правопорушення за ст. 124 КУпАП.

З огляду на вище викладене, суд вважає за необхідне визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на вище викладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити у зв'язку з тим, що на момент розгляду справи закінчились строки для накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 124, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя: