Справа № 470/576/16-п 18.10.2016 18.10.2016 18.10.2016
Номер провадження: 33/784/216/16
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Рудяк А.В.,

за участю секретаря Кельїної А.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19.09.2016 року, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Березнегувате Миколаївської області, громадянин України, одружений, маючий на утриманні 2 неповнолітніх дітей, голова ФГ «Агро-лідер», зареєстрований і проживаючий: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 і ст.130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду 28.07.2016 року близько 23 год. по вул. Піонерска, 21 в смт. Березнегувате Миколаївської області водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_2 в порушення п.2.4 ПДР України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу і, таким чином, вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Крім того, згідно постанови суду ОСОБА_1 в той же час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. В присутності 2х свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з використанням алкотестеру та в медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження в справі закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

__________________________________________________________________________

Провадження № 33/784/216/16 Суддя суду 1-ої інстанції: Орлова С.Ф.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП України Суддя апеляційного суду: Рудяк А.В.

За змістом апеляційної скарги не оспорює факту перебування в стані алкогольного сп'яніння під час подій, вказаних в адміністративних протоколах (пізно у вечорі 28.07.2016 року), але стверджує, що не керував своїм автомобілем.

Водночас, зазначає, що після вживання алкогольних напоїв у вечорі 28.07.2016 року вирішив загнати автомобіль у двір. Вийшов на вулицю, сів за кермо, завів двигун. Однак, не встиг загнати автомобіль у двір, як під авто з кущів кинувся чоловік, яким виявився поліцейський ОСОБА_3 Згодом прибув наряд поліції, який, не дотримавшись процедури огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, затримав його та доставив на огляд в ЦРЛ.

Вказує на недотримання поліцейськими порядку процедури огляду на стан сп'яніння та складання адміністративних протоколів.

Так, стверджує, що зазначені у адмін. протоколі АП №174391 від 29.07.2016 року, складеному за ст.130 КУпАП, свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на є очевидцями цих подій. До того ж, ставить під сумнів неупередженість свідка ОСОБА_4, якій є працівником відділу міграційної служби.

Вважає, що працівниками поліції порушений п.6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак … сп'яніння …», затверджений спільним наказом МВС України та МОЗ України та зареєстрований 11.11.2015 року за №1413/27858, оскільки на місці зупинки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Обґрунтовує відсутністю акту огляду на стан сп'яніння, обов'язковість складання якого передбачена цією ж інструкцією.

Виходячи з цього, вважає безпідставною його доставку в медичний заклад для проведення огляду на стан сп'яніння, а свою відмову від такого огляду - вважає правомірною.

Вважає недопустимим доказом його відмови від медогляду пояснення свідка ОСОБА_6 Проте, мотивів такого твердження не наводить.

Стверджує, що адміністративний протокол АП №174392 від 29.07.2016 року (за ст.122-2 КУпАП), також не відповідає вимогам закону, оскільки складений особою, яка не перебувала на місці подій, не пред'являла вимогу про зупинку транспортного засобу, а також в ньому не вказано хто є свідками невиконання ним вимог поліцейського про зупинку. Крім того, зазначає, що поліцейські не встановили хто керував автомобілем, оскільки транспортний засіб не зупинився.

Стверджує також про істотне порушення його права на захист через відмову суду в задоволенні його клопотання про допит свідків, які були очевидцями подій.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, досліджених та належним чином оцінених судом 1-ої інстанції.

Так, з матеріалів адміністративного провадження вбачається, що ОСОБА_1 28.07.2016 року близько 23 год., керуючи в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом «ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_2, по вул. Піонерска, 21 в смт. Березнегувате Миколаївської області, не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. В подальшому, будучи зупиненим, відмовився в присутності 2х свідків від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з використанням алкотестеру та в медичному закладі.

За фактами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень були складені 2 протоколи. Зокрема, протокол серії АП1 №174392 за ст.122-2 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 близько 23 год. 28.07.2016 року, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_2, по вул. Піонерска в смт. Березнегувате Миколаївської області, не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Крім того, складений протокол серії АП1 №174391 за ст.130 ч.1 КУпАП, з якого вбачається, що в зв'язку з виявленням в ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп'яніння (різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, поведінки, яка не відповідає обстановці) йому запропоновано огляд на стан сп'яніння з використанням алкотестеру та в медичному закладі (Березнігуватської ЦРЛ), від яких він відмовився в присутності 2х свідків.

З вказаних протоколів вбачається, що ОСОБА_1, пояснюючи обставини правопорушень, власноруч записав у адміністративних протоколах про те, що при під'їзді до дому по вул. Піонерська з кущів вибіг ОСОБА_3, кинувся під машину - хотів закінчити життя самогубством.

Записи ОСОБА_1 в зазначених протоколах про те, що він їхав до дому на вказаному автомобілі у вказаний час спростовують його твердження в апеляційній скарзі про те, що він не керував зазначеним транспортними засобом.

Також в адмін. протоколі серії АП1 №174391 зазначено про відмову ОСОБА_1 (всупереч п.2.5 ПДР) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в присутності 2х свідків (з зазначенням їх прізвищ та персональних даних).

Як вбачається з протоколу судового засідання, ОСОБА_1 в суді хоча й не визнав себе винуватим у вчиненні вказаних правопорушень, проте фактично підтвердив всі істотні обставини керування т/з в стані алкогольного сп'яніння після вживання алкогольних напоїв, за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №174391, а також обставини складання протоколів і відмови від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.20).

Зазначені показання ОСОБА_1 в суді повністю узгоджуються і підтверджуються дослідженими судом доказами: адміністративними протоколами (а.п.2, 10), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки (а.п.3, 4), поясненнями чергового лікаря Березнегуватської ЦРЛ ОСОБА_6 про відмову ОСОБА_1 від мед. огляду в мед закладі (а.п.6).

Виходячи з того, що ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, як і в суді 1 інстанції, не заперечує вживання алкогольних напоїв перед тим як сів за кермо автомобіля (у вечорі 28.07.2016 року), підтверджує свою відмову від огляду на стан сп'яніння, а також власноруч зазначив в складених протоколах про факт керування автомобілем - то його доводи про недотримання поліцейськими певних вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв т/з ознак … сп'яніння» апеляційним судом не приймаються.

Крім того, є безпідставними твердження апелянта про упередженість свідків правопорушення, зазначених у протоколі серії АП1 №174391, а також лікаря Березнегуватської ЦРЛ, оскільки вони не ґрунтується на матеріалах провадження.

Є обґрунтованою відмова суду 1 інстанції у задоволення клопотання ОСОБА_1 про допит свідків, оскільки (як видно з протоколу судового засідання) воно вмотивовано тим, що ці свідки проходили по вулиці в той час, коли на нього складали протокол, а не тим, що вони є очевидцями правопорушень.

Також є безпідставними твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські склали протоколі АП1 №174392 за ст.122-2 КУпАП, не встановивши хто керував автомобілем, оскільки факт керування транспортним засобом та невиконання вимоги поліцейського про зупинку апелянтом фактично не заперечується. З огляду на зазначене є неістотними його доводи щодо певних недоліків складання зазначеного протоколу.

Виходячи з наведеного вище, суд 1 інстанції дав належну оцінку дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП.

Визначаючи міру відповідальності правопорушнику, суд вірно врахував характер та обставини вчинення ним 2х адміністративних правопорушень, які є грубими порушенням ПДР України і безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та його учасників, позитивні данні про особу правопорушника, наявність утриманців та спосіб заробітку, ступінь його вини, ставлення до вчиненого правопорушення та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Враховуючи наведене, суд дотримався передбачених законом загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-2 та ст.130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області А.В. Рудяк