АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з цією постановою ОСОБА_2 18.07.2014 рокуо 10 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги та перетинаючи головну дорогу, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3.), після чого автомобіль НОМЕР_3, розвернувшись на 90 градусів, відкинуло на автомобіль Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_4 (водій ОСОБА_4.), внаслідок чого три транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що по справі не було проведено автотехнічну-експертизу, а схема ДТП не відповідає вимогам п.6.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 25.02.2009 року № 7, що позбавило суддю місцевого суду можливості правильно встановити особу, винну у вчинення адміністративного правопорушення, всебічно та повно з'ясувати всі обставини у справі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення учасника ДТП ОСОБА_3, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про те, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 848065, схемі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях водіїв, матеріалах фотофіксації з місця ДТП.

Вказані докази у своїй сукупності доводять, що ДТП сталась 18.07.2014 рокуо 10 год. 30 хв., на перехресті вул. І.Кудрі і вул. Філатова в м. Києві, в той момент, коли ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Філатова) та перетинаючи головну дорогу (вул. І. Кудрі), не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, після чого автомобіль НОМЕР_3 розвернуло та відкинуло на автомобіль Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого усім три автомобіля отримали пошкодження.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтвердили вказані обставини ДТП.

При цьому ОСОБА_2 наполягав на тому, що водій ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху, оскільки перевищив дозволену швидкість, що також стало причиною ДТП.

Однак відповідно до вимог п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортний засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже за встановлених обставин ДТП, водій ОСОБА_2 повинен був дати дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_3

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про те, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає обставинам справи.

При цьому суддя місцевого суду дав правильну оцінку твердженням ОСОБА_2 про перевищення водієм ОСОБА_3 максимально дозволеної швидкості руху та необхідності призначення автотехнічної експертизи для перевірки цього питання, зазначивши, що за відсутності протоколу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення суддя не вправі вирішувати питання щодо порушення ним правил дорожнього руху.

Також суддя місцевого суду обґрунтовано зазначив, що дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» зобов'язував водія ОСОБА_2дати дорогу водію ОСОБА_3 незалежно від швидкості керованого ним транспортного засобу.

Що стосується недоліків схеми ДТП, про які зазначає у апеляційній скарзі ОСОБА_2, то такі недоліки не позбавили суддю місцевого суду можливості всебічно та повно з'ясувати всі обставини у справі, правильно встановити особу, винну у вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя