Справа № 423/3016/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Мазур М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВДАІ Попаснянського РВ ГУМВС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, громадянина України, який народився 27.06.1958 року, місце роботи не повідомив, посвідчення водія ВВТ090380, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2016 року о 08 годині 00 хвилин в м.Попасна по вул.Заводській ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21051, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає, транспортним засобом він не керував, зокрема, він був пасажиром, керував транспортним засобом його син, який відійшов на залізничний вокзал, а працівники підійшли до стоячого автомобіля та склали на нього протокол.

Судом було досліджено письмові матеріали справи.

Зокрема, в протоколі АП1 №904907 від 10.09.2016 р. (а.с.1) ОСОБА_1 власноручно зазначив, що вчора випив одну склянку пива, відмовляється від проходження обстеження та продуву приладу «Драгер».

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2-3) ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, при цьому від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю.

Судом також досліджено відеозапис, який долучено до матеріалів справи. На відеозаписі працівник поліції в присутності двох свідків назвав час, дату та місце складання протоколу, далі ОСОБА_1 було поставлено запитання: «Товариш водій ОСОБА_1, куди шлях тримали, куди їхали?», на що ОСОБА_1 відповів: «На вокзал». Далі працівник поліції указав на автомобіль ВАЗ 21051, державний номер НОМЕР_1, і спитав, чи на цьому автомобілі, на що ОСОБА_1 відповів: «Так». Після цього працівник поліції зазначив: «На момент зупинки транспортного засобу у ОСОБА_3 виявлено низку ознак алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Що вживали зі спиртних напоїв?». На поставлене запитання ОСОБА_1 відповів: «Склянку пива». Далі працівник поліції запропонував пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці, на що ОСОБА_1 відмовився (одним словом «Ні», без пояснень), крім того, працівник поліції запропонував пройти медичний огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 чітко і недвозначно відмовився. Після цього працівник поліції попередив ОСОБА_1, що відмова від проходження медичного огляду є такою ж самою, як і при встановленні факту керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 зазначив: «Я розумію, але від мене лише запах пива».

На запитання судді, якщо ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керував його син, то чому він не заявив про це під час складання протоколу в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відповів, що його не питали. На запитання судді, чи необхідно викликати в суд свідків, щоб підтвердити версію ОСОБА_1, він пояснив, що в цьому немає потреби, оскільки при них він не говорив про те, що не керував автомобілем, оскільки його про це не питали.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 в контексті наявних у справі доказів, суд вважає, що озвучена ним у суді версія про те, що він не керував транспортним засобом, а нібито автомобілем керував його син, який відійшов на залізничний вокзал, є неправдивою. Зокрема, на дослідженому відео видно, що працівник поліції звертався до ОСОБА_1, називаючи його «водієм», далі працівник поліції ставив чіткі запитання, які неможливо було трактувати двозначно і які за своїм характером і формулюваннями указували на те, що працівник поліції звертається до ОСОБА_1 саме як до водія, крім того, працівник поліції розяснив ОСОБА_1, що відмова від проходження медичного огляду тягне таку ж відповідальність, як і керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Суд враховує, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу виповнилося 58 років, отже він має великий життєвий досвід, у тому числі досвід керування транспортними засобами, при цьому під час спілкування з працівником поліції велася відкрита відеофіксація (що видно з характеру відеозапису та поведінки свідків, які представлялися, дивлячись безпосередньо в обєктив), спілкування відбувалося в спокійній атмосфері, а тому, на переконання судді, ОСОБА_1 не міг не розуміти, що працівник поліції звертається до нього саме як до водія і що він складає стосовно нього протокол за ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність для водіїв за відмову від проходження медичного огляду, але при цьому єдиним запереченням з боку ОСОБА_1 було те, що від нього «лише запах пива», ОСОБА_1 жодного разу не сказав, що він не водій. Хоча в аналогічній ситуації будь-яка нормальна доросла людина заявила б працівнику поліції (особливо в присутності свідків і в умовах відкритої відеофіксації), що вона не керувала транспортним засобом, якщо б це було дійсно так. Крім того, про те, що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_1 не указав і в протоколі, хоча у нього була така можливість, адже в протоколі він власноручно написав, що вчора випив склянку пива, відмовляється від проходження огляду та продуву приладу «Драгер».

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною «поза розумним сумнівом», а тому його слід притягнути до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують чи помякшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України Про судовий збір з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 221, 284, 289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 275,60 грн.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд.

Суддя М.В.Мазур