АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності − ОСОБА_2

захисника − ОСОБА_3

іншого учасника ДТП (потерпілого) − ОСОБА_4

представника потерпілого − ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постановуШевченківського районного суду міста Києва від 16.10.2016, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження по справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16.10.2015 і закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_3 вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням прав ОСОБА_2 та норм КУпАП, що призвело до неправильного вирішення справи, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, як стверджує захисник, судом не встановлено місце, з якого потерпілий почав рух на перехресті вул. Мельникова і Якіра, що дає підстави для подвійного тлумачення: по-перше, згідно свідчень ОСОБА_7, водій «Хонди» у відповідності до п. 16.3.ПДР зупинився перед виїздом на перехрестя перед лінією розмітки 1.12. для повороту ліворуч; по-друге, згідно свідчень ОСОБА_8 «... автомобіль «Хонда», який знаходився посередині перехрестя з включеним сигналом повороту ліворуч, з чого виходить, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 16.3. і 16.4. ПДР, виїхав на перехрестя для повороту ліворуч, чимстворив «перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів», тобто утворив на перехресті затор. Ані ОСОБА_4, ані ОСОБА_2 через перешкоду (автомобіль «МАН»), не могли бачити один одного, тобто ОСОБА_4 легковажно поставився до вірогідності руху транспортних засобів в першому ряду зустрічної смуги.

Також апелянт в поданій апеляційній скарзі посилається на пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також ОСОБА_9, які в першому слуханні справи в суді під головуванням судді Хардіної О.П. давали покази та зауважує, що ОСОБА_9 в першому судовому слуханні перед судовим засіданням 20.07.2015, в коридорі суду заявив, що дрімав у кабіні. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що судом першої не надано оцінки розбіжностям в показах свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, не оцінено їх достовірність з огляду на їх зміну в першому і другому судових слуханнях, тим самим знехтувано положеннями ст.252 КУпАП. Разом з тим, к стверджує захисник ОСОБА_2, не надано судом і оцінки показам єдиного незалежного і неупередженого свідка ОСОБА_10, автомобіль якого слідував безпосередньо за автомобілем ОСОБА_2

Окремо в апеляційній скарзі зазначається, що попри заперечення сторони захисту, висновок експертного дослідження № 9-3 від 16.07.2015, наданий представником потерпілого ОСОБА_11 був приєднаний до матеріалів справи та визнаний судом в якості доказу вини ОСОБА_2 Проте, призначення вказаного експертного дослідження проводилось без участі суду та інших учасників процесу по справі, тобто з порушенням вимог ст.273 КУпАП. Як наслідок, експерту були поставлені неприпустимі запитання з оцінки доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.06.2015 о 14 год. 20 хв., в м. Києві, на перетині вулиць Мельникова та Якіра, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив виїзд на перехрестя на забороняючий, червоний, сигнал світлофора, що призвело до зіткнення з автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було травмовано громадян.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та його захисника, які підтримали подану апеляцію та просили суд її задовольнити, думку іншого учасника ДТП та його представника, які заперечили проти наявної апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників і їх відповіді на запитання суду, дослідивши в присутності учасників процесу матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд керується наступним.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявні по справі докази, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 04.06.2015 серії АП1 №576465 (а.с. 1в), протокол огляду місця ДТП від 03.06.2015 (а.с.3-7), схему ДТП (а.с.8), первинні пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_12 (а.с.9-11), пояснення ОСОБА_13 (а.с.12), ОСОБА_7 (а.с.13), ОСОБА_8 (а.с.14), ОСОБА_14 (а.с.15), висновку експерта від 18.08.2016 за №12-1-66/67, а також заслухавши пояснення учасників ДТП в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, суд приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на слідуюче.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив суду, що він, керуючи автомобілем «Опель», рухався по вул.Мельникова в сторону станції метро «Дорогожичі». Виїзджаючи на перехрестя на миготливий сигнал світлофора, перпендикулярно його руху з'явився автомобіль «Хонда», якого він побачив вже в момент зіткнення. При цьому ОСОБА_2 зауважив, що зустрічну смугу він не міг бачити, бо там стояв автомобіль «Ман», а ОСОБА_4 вискочив з-за нього. Також ОСОБА_2 вказав, що він керувався п.16.8 ПДР України.

В свою чергу ОСОБА_4 пояснив суду, що 03.06.2016 він рухався по вул. Мельникова в напрямі до станції метро «Лук'янівська». Доїхавши до середини перехрестя, при цьому завчасно ввімкнувши поворот, пропустивши зустрічний транспорт, почав здійснювати маневр повороту ліворуч на зелене світло світлофора, як різко з правого боку з'явився автомобіль «Опель». ОСОБА_4 почав гальмувати і різко вивернув кермо вліво. Відбулось зіткнення. При цьому ОСОБА_4 зауважив, що одразу після ДТП до нього підійшли свідки, які залишили свої контакти і сказали, що погоджуються у разі необхідності надати пояснення. Також ОСОБА_4 вказав, що внаслідок ДТП він отримав тілесні пошкодженні: гематоми та травмував ногу. Після ДТП його забрала карета швидкої медичної допомоги.

Згідно п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їй немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Таких вимог закону ОСОБА_2 дотримано не було, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 не зупинився перед світлофором на забороняючий рух сигнал, чим створив аварійну ситуацію, яка призвела до ДТП, що підтверджується вищезазначеними доказами по справі.

Що стосується доводів апеляції в частині допустимості доказів, а саме висновку експертного дослідження № 9-3 від 16.07.2015 та сумнівності пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дійсно експертне дослідження від 16.07.2015 було проведено в не процесуальний спосіб, оскільки як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_4, він його проводив за власною ініціативою, що суперечить вимогам ст.273 КУпАП. Однак, при розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 в судовому порядку було призначено експертизу, висновок якої від 18.08.2016 за №12-1-66/67 підтверджує, що саме дії водія автомобіля «Опель» ОСОБА_2 знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з настанням події ДТП.

Що ж стосується пояснень свідків, на які посилається апелянт, то апеляційний суд не ставить під сумнів їх достовірність з огляду на те, що вони узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами. В свою чергу, стосовно посилання апелянта про ненадання судом оцінки поясненням свідка ОСОБА_10, то вони спростовуються іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16.10.2016, як того просить в апеляційній скарзі представник захисник ОСОБА_3

Керуючись ст. 38, 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.10.2016, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1265/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - БугільВ.В.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.