Справа № 301/1943/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2016 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, №137, Іршавського району, Закарпатської області, непрацюючого, громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №192650 від 19.09.2016 року, ОСОБА_1 19.09.2016 року об 11.00 годині в с. Лисичево, Іршавського району, керував автомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер «4AL 7527», з ознаками алкогольного спяніння. Їхати в лікарню на медичне освідчення відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав і пояснив, що вранці 19.09.2016 року разом з дружиною їхав до м. Іршава. За кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_2, а він сидів на передньому сидінні пасажира. Між селами Кушниця та Бронька Іршавського району працівники ДПС зупинили автомашину, на якій він їхав. Спочатку вони попросили його предявити паспорт, що він і зробив, а потім стали вимагати предявлення посвідчення водія та проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння стверджуючи, що він пяний. ОСОБА_1 пояснив, що посвідчення водія при собі не має, оскільки він не керував транспортом. Він також відмовився пройти медичне обстеження, оскільки був тільки пасажиром і не зобовязаний його проходити. Під час зупинки транспортного засобу, був присутній тільки свідок ОСОБА_3 Другого свідка зупинили вже під час складання протоколу, тому він не міг бачити, хто саме був за кермом автомашини.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що вранці 19.09.2016 року, керуючи трактором, був зупинений працівниками ДПС на дорозі між селами Кушниця та Бронька. Після перевірки документів, йому дозволили рухатися далі, однак, у нього не заводився трактор, тому він залишився на узбіччі дороги ремонтувати трактор. Через деякий час працівники ДПС зупинили інший транспортний засіб, після чого покликали його в якості понятого. Підійшовши ближче до машини він побачив, що за кермом автомашини сидіть жінка, а біля машини поруч з працівниками ДПС стоїть чоловік ОСОБА_1, який про щось спорив з працівниками поліції і відмовлявся продути трубку «Драгер». На прохання працівників ДПС підписав якісь документи, зміст яких не читав. Другого понятого зупинили на дорозі вже під час складання протоколу і попросили підписати протокол.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 показала, що вранці 19.09.2016 року біля 10 або 11 години разом з чоловіком ОСОБА_1 їхала в м. Іршава. За кермом автомобіля була саме вона, а чоловік був тільки пасажиром. Між селами Кушниця та Бронька працівники ДПС зупинили їх автомашину та спитали, чи має вона право на керування автомашиною. Свідок ствердила, що має посвідчення водія. Після цього, працівники ДПС попросили ОСОБА_1 предявити паспорт, що він і зробив, а потім стали вимагати предявлення посвідчення водія та проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння. ОСОБА_1 посвідчення водія при собі не мав та відмовився пройти медичне обстеження, оскільки він був тільки пасажиром. Під час зупинки транспортного засобу працівниками ДПС, на місці був тільки свідок ОСОБА_3, який на узбіччі ремонтував трактор, іншого свідка зупинили вже пізніше, під складання протоколу. Він не міг бачити, хто був за кермом автомашини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №192650 від 19.09.2016 року, складений в с. Бронька, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані спяніння в с. Лисичово (а.с. 1), письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно яких в присутності свідків водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан спяніння (а.с. 2, 3), прихожу до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Корнєв і Карпенко проти України»,№ 17444/04, п.61, від 21 січня 2011 року), ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, про яке йдеться в статті 130 ч.1 КУпАП, не є незначним (див.рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)», №38789/04, п. 33, від 8 квітня 2010 року) та таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції…».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №192650 від 19.09.2016 року, що складений в с. Бронька Іршавського району, ОСОБА_1 19.09.2016 року об 11.00 годині в с. Лисичево, Іршавського району, керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння. Їхати в лікарню на медичне освідчення відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним.

Отже, обовязок на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, має тільки водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 19.09.2016 року під час зупинки працівниками ДПС транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер «4AL7527», за кермом вказаного автомобіля перебувала водій ОСОБА_2, а ОСОБА_1 їхав в даній автомашині в якості пасажира.

Дану обставину у судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків і попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів за ст.384 КК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У судові засідання, що були призначені на 18.10.2016 року та на 27.10.2016 року, для дачі показів в якості свідка викликався і ОСОБА_4, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок. Не зважаючи на вжиті судом заходи щодо забезпечення явки в судове засідання свідка ОСОБА_4, він в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Не була виконана і постанова суду про привід вказаного свідка.

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що його запрошено при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП та в його присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с.3). Однак, вказані письмові пояснення відбиралися у ОСОБА_4 шляхом заповнення відповідного типового бланку «пояснення», в якому заповнюються тільки дані щодо особи, а інші відомості є наперед віддрукованими, тобто сталими.

Як сам ОСОБА_1, так і свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні, показали, що свідка ОСОБА_4 працівники поліції зупинили вже тільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тобто він не міг бачити, хто саме керував автомашиною під час її зупинки: ОСОБА_1 чи ОСОБА_2

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, такий складений в с.Бронька Іршавського району, керував ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного спяніння в с. Лисичево, Іршавського району.

Як з ояснень ОСОБА_1, так і з показів свідків вбачається, що транспортний засіб, в якому пересувався ОСОБА_1, в с. Лисичево працівники поліції не зупиняли та не засвідчували факт перебування ОСОБА_1 за кермом. Не приєднано відповідних належних і допустимих доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 за кермом в с. Лисичево і до матеріалів протоколу.

Отже, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, будучи водієм транспортного засобу (в розумінні п.1.10 ПДР).

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачено ст.130 ч.1 КУпАП, тому, відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_5