АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/591/16 Головуючий у І-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 202/4033/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у сфері надання транспортних послуг з ЧП «ОСОБА_6», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 14.06.2016 року о 00:15 гр. ОСОБА_2 передав керування транспортним засобом гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який знаходився з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, нечітка мова. Зафіксовано нагрудними камерами DM 4506 та DM 4404. Чим порушив вимоги п. 2.9 г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження закрити.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що дана постанова винесена неправомірно, оскільки йому не було відомо про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2, надав уточнення апеляційних вимог, в яких зазначив, що вину визнав в повному обсязі, вказує на те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просить замінити позбавлення права на штраф так як позбавлення права керування транспортним засобом є єдиним заробітком , а автомобіль є єдиним засобом утримання сім'ї.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_2., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає та апелянтом не оспорюєтся.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції не дотримався принципу індивідуалізації при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, яке в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Між тим, в ході апеляційного розгляду встановлено, що при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, судом першої інстанції поза увагою залишилися істотні обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

При вирішенні питання щодо пом'якшення накладеного стягнення на ОСОБА_2, апеляційним судом враховується відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність останнього за адміністративне правопорушення, також те, що ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому адміністративному правопорушенні, свою провину визнав повністю, відсутність в матеріалах справи відомостей щодо попередніх притягнення до адміністративної відповідальності, робота водієм є єдиним джерелом доходів його родини, наявність в нього двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, що відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність апелянта за адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_2 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції, що діяла на момент скоєння даного адміністративного правопорушення а саме двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу з уточненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 ( три тисячі чотириста ) гривень 00 копійок.

В іншій частині постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : О.М. Кононенко