АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1421/2016 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Броновицька О.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1,

розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Як зазначено у постанові, 29.06.2016р. приблизно в 23.30 годин ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом - автомобілем Лексус д/НОМЕР_1 по пр. Броварський, 3-Б в м. Києві, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому вказує, що справа була розглянута Деснянським районним судом м. Києва за його відсутності. Виклик на судові засідання він не отримував. Про дату та час судового засідання 25.07.2016 року він повідомлений не був. Повістка не направлялася судом за його адресою.

Таким чином, саме в порушення передбачених КУпАП вимог, копія постанови у встановлений строк йому вручена або вислана не була, що призвело до порушення його конституційного права на оскарження судового рішення. А тому строк на оскарження постанови пропущений з обставин, які жодним чином не залежали від нього та його волі. 15.09.2016 року йому стало відомо про прийняте рішення та в той же день він забрав вищезазначене рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову суду першої інстанції в частині обраного судом стягнення, а саме змінити адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що справа була розглянута судом з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції розглянув справу не об'єктивно та упереджено, що в результаті призвело до прийняття помилкового рішення. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував його щирого каяття та його особу, обставини, що пом'якшують відповідальність, а саме те, що він щиро кається та усвідомлює свою відповідальність за неуклінне дотримання Правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 зазначає, що він тимчасово безробітний. До звільнення з роботи працював в ТОВ «Оілнафтогаз» на посаді заступника директора в Київському регіоні. В робочі обов'язки входило контроль роботи мережі АЗС як по м. Києву так і Київській області. Для належного і своєчасного виконання покладених на нього робочих обов'язків він використовував власний автомобіль. У зв'язку із скрутним економічним становищем в країні, важко знайти гідну роботу. Право керування транспортними засобами є суттєвою перевагою при працевлаштуванні. Проте, у випадку позбавлення права керування автомобілем він однозначно не зможе працевлаштуватися на роботу, що призведе до скрутного матеріального становища. При цьому не можна залишити поза увагою наростаючих кризових явищ та спад в економіці України, що і так ставить під загрозу робочі місця в різних галузях України. Застосоване судом стягнення у вигляді позбавлення права керування автомобілем та неможливість працевлаштуватися негативно позначиться не тільки на його матеріальному становищі, а й матеріальному становищі його родини.

ОСОБА_3 також зазначає, що він одружений, має п'ятьох дітей, його дружина знаходиться в декреті та займається вихованням дітей, його батьки пенсіонери та проживають в Черкаській обл. в селищі Єрки, для їх відвідування він використовує власний автомобіль; його рідний брат інвалід 1-ї групи. Для гідного життя його батьків та брата недостатньо пенсійного забезпечення та соціальної виплати, яку вони отримують у скрутний для країни час, тому він усіма засобами намагається допомагати їм матеріально. Маючи гідну роботу в Києві матеріальне забезпечення сім'ї майже повністю залежить від нього.

При цьому, він має непогашену кредитну заборгованість в розмірі 8 747 грн. 02 коп. Крім того, він має захворювання на цукровий діабет ІІ-групи.

До адміністративної відповідальності раніше не притягався, водійський стаж становить 28 роки.

ОСОБА_3 вказує, що дійсно щиро кається та усвідомлює свою відповідальність за неуклінне дотримання Правил дорожнього руху.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав клопотання та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП проведено без участі ОСОБА_3, при цьому в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 отримав 15 вересня 2016 року, що підтверджується його розпискою (а.с.15).

Апеляційна скарга ОСОБА_3 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження подані до суду 24 вересня 2016 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті (а.с. 41), тобто з дотриманням встановленого ст. 289 КУпАП строку.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 пропустив з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

При розгляді справи суд першої інстанції, керуючись ст. 245, 252 КУпАП з'ясував обставини справи, що стосуються вчинення правопорушення, дав належну оцінку зібраним по справі доказам і прийшов до законного та обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, даними тестування на алкоголь, та ніким не оспорюється.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_3 стягнення за вчинення правопорушення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП недостатньо врахував особу порушника, який визнав свою вину, щиро розкаявся, на утриманні має п'ятерих дітей, допомагає батькам пенсіонерам та рідному брату, який є інвалідом 1-ї групи, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП є обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підтверджена належними доказами, оскільки стягнення, накладене судом першої інстанції на ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 23, 33, 34 КУпАП внаслідок його суворості, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

У зв'язку з викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду - зміні в частині накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки на штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, що буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника і запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 245, 252, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки на штраф у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.А. Маліновський