П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеними обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що ОСОБА_1 04 червня 2016 року, о 05 год. 10 хв., в порушення вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Стеценка, 2 в м. Києві у стані алкогольного сп'яніння, який зафіксовано за допомогою спеціального приладу "Драгер" - 0,96 промиле.

Не оспорюючи доведеність своєї винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить змінити постанову в частині накладення на нього стягнення, замінивши його на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на визнання своєї провини та щире каяття, склад сім'ї: батька - інваліда ІІІ групи та безробітну маму, які проживають в АДРЕСА_3 та фактично знаходяться на його утриманні, як і неповнолітня донька цивільної дружини, з якими він проживає за адресою: АДРЕСА_4.

Вказує і на те, що він працює на різноманітних об'єктах будівництва без укладання трудового договору, робота на яких пов'язана з доставкою будівельних матеріалів, а тому позбавлення його права на керування транспортними засобами поставить його в скрутне матеріальне становище, коли він буде позбавлений можливості утримувати себе, сім'ю та допомагати батькам.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги про зміну постанови та пом'якшення накладеного на нього адміністративного стягнення з визначенням його у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та додатково надані дані, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, є правильним, оскільки він керував за вказаних в постанові суду першої інстанції обставин транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється самим ОСОБА_1

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема з'ясувати, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, винуватість якої у вчиненні правопорушення доведена, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суду необхідно дотримуватися положень ст. 33 КУпАП щодо накладення стягнення у межах, встановлених нормативним актом, який передбачає відповідальність за його вчинення.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до 27 липня 2016 року, є альтернативною та передбачала можливість накладення декілька видів адміністративного стягнення, серед яких позбавлення права керування транспортними засобами - не є менш суворим за своїм видом стягненням, можливість накладення якого передбачена за вчинення правопорушення за вказаною нормою матеріального закону.

Як передбачають приписи ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовуються за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Проте, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції взагалі не мотивував свого рішення.

Між тим, згідно пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, він свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, вказаних в протоколі, визнав повністю та щиро розкаявся, про що указано і в постанові суду першої інстанції, що, у відповідності до приписів п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, слід визнати обставиною, яка пом'якшує його відповідальність.

Крім того, з додатково наданих суду апеляційної інстанції документів видно, що ОСОБА_1 зареєстрований по місцю проживання батьків в с. Гребля Христинівського району Черкаської області та до складу його сім'ї входять батько ОСОБА_2 та мама ОСОБА_3

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є пенсіонером у зв'язку з інвалідністю ІІІ групи, який ніде не працює, як і його мама - ОСОБА_3, яка доглядає хворого батька.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що проживають поруч в с. Гребля Христинівського району Черкаської області, в поясненнях до Апеляційного суду міста Києві стверджують, що ОСОБА_1 постійно фізично і матеріально допомагає своїм батькам.

У суду апеляційної інстанції не має підстав ставити під сумнів і пояснення ОСОБА_1 щодо його перебування в цивільному шлюбі та проживання з сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, а також, що він працює на різноманітних об'єктах будівництва без укладання трудового договору, робота на яких пов'язана з доставкою будівельних матеріалів, а тому позбавлення його права на керування транспортними засобами поставить його в скрутне матеріальне становище, коли він буде позбавлений можливості утримувати себе, сім'ю та допомагати батькам.

Відповідно до наявних інформаційно-облікових даних бази "НАІС", ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення - не встановлено.

За наведеним, слід прийти до висновку про можливість пом'якшення накладеного судом першої інстанції на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік на штраф у розмірі, що передбачала ч. 1 ст. 130 КУпАП на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року відносно ОСОБА_1 змінити: пом'якшити накладений на нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3.400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О.Балацька