Справа № 188/1038/16-п
Провадження № 3/0186/361/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

07 жовтня 2016 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

при секретарі Лиман Н.П.,

з участю: адвоката ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від начальника Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно

ОСОБА_2, 1982 року січня місяця 16 дня народження, яка народилася у с.м.т.Петропавлівка, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні дочку ОСОБА_3, 2009 року травня місяця 14 дня народження, працюючої гірничим майстром ВСП шахта «Степова» ШУ «Першотравневе» ПАТ «ДЕТЕК «Павлоградвугілля»», зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№35, м.Першотравенськ, Дніпропетровської області,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2016 року о 01 годині 39 хвилин водій ОСОБА_2 керувала автомобілем НОМЕР_1, який належить їй на праві приватної власності, біля будинку №13 по вул.Чайковського у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, млява, невиразна мова, хитка хода, почервоніння очей). В присутності двох свідків відмовилася пройти у встановленому порядку медичний огляд для визнання стану алкогольного спяніння, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 винною себе у вчиненні правопорушення не визнала, в судовому засіданні підтвердила, що 09 липня 2016 року, вона працювала в першу зміну з 06.00 до 18.00 години. Приблизно о 14.00 годині, вона від своєї мами по телефону дізналася, що її дочка захворіла. З роботи приїхала у м.Першотравенськ на вул.Гагаріна, буд.№3, кв.№35, потім, приблизно о 21.00 годині, купивши ліки, повезла їх дитині у с.Миколаївка, Петропавлівського району. Дала дочці ліки, побула біля неї, доки спала температура і, приблизно о 01.00 годині, поїхала з с.Миколаївка в м.Першотравенськ, бо їй на 06.00 годин на роботу, а спецодяг був у квартирі по вул.Гагаріна, в місті. Це було літо, жарко, вона зупинилася по вул.Шахтарської Слави, біля БК «Шахтар», біля кіосків купити води. Зупинила автомобіль, купила води, на лавочці сидів знайомий ОСОБА_4, погукав її, коли вона вийшла з водою, підійшла, посиділа на лавочці пять хвилин, сказала, що їй на роботу і пішла, ОСОБА_4 попросився, щоб вона його підвезла на мікрорайон «Южний», сів на пасажирське сидіння спереду, вони поїхали, приблизно о 01 годині 30 хвилин, в сторону вул.Чайковського. Виїжджали від лавочки, що біля БК «Шахтар», на вул.ОСОБА_5, вона увімкнула правий поворот, машин не було, лише в темноті стояла машина біля магазинів «Улибка», «Олімп», що перед БК «Шахтар». Автомобіль стояв з увімкненими фарами ближнього світла. Коли вона своїм автомобілем виїхала на вул.ОСОБА_5, та машина також почала рухатися за нею з увімкненим ближнім світлом. Перед будинком-першим від БК, на тій машині, що за нею рухалася, включився проблисковий маячок, вона спочатку не зрозуміла, що їй робити, прийняла вправо, продовжила рухатися, доїжджаючи до другого будинку, ще раз почула сирену і проблискові маячки. Коли маячки включилися, вона зразу ж зрозуміла, що це ДАІ, але не думала, що до неї, коли сирена та маячки, почала зупинятися, повернувши вправо на вул.Чайковського, вже за знаком і пішохідною доріжкою, приблизно за 200 метрів, від повороту зупинилася. Автомобіль ДАІ рухався за нею, ОСОБА_2 швидкості не перевищувала, коли зупинилася, автомобіль ДАІ також зупинився позаду її автомобіля. Вийшов працівник поліції, підійшов до її автомобіля, попросив документи, потім, як уже були складені протоколи, через чотири дні, вона дізналася, що це ОСОБА_6. Вона, не встаючи з машини, надала в своїх руках йому посвідчення водія, він присвітив жезлом, прочитав, нахилився до вікна, яке було відкрите, сказав, що у неї запах алкоголю. Вона пояснила, що чоловік випивав, попросив підвезти, вона його підвозить. ОСОБА_6 запросив другого працівника ДАІ ОСОБА_7, який підійшов, представився, назвавши прізвище, імя, по батькові, звання. На її питання, чи він місцевий, відповів, що так. ОСОБА_8 став попереду її автомобіля і більше питань їй не задавав. Розмова у неї йшла з ОСОБА_7, який попросив посвідчення водія і технічний паспорт на автомобіль. Вона сказала, що в її руках, він сказав, що не бачить, щоб документи вона поклала на панель свого автомобіля, вона поклала, світло в салоні горіло. Запитала у нього, чому її зупинили, він відповів, що вона порушила правила: не ввімкнула поворот і не зупинилася. У неї з ним була довга розмова, хвилин 15-20, поки вона закрила вікно і намагалася додзвонитися до знайомого, щоб запитати, що робити в такому випадку, але не додзвонилася. В цей момент підїхала машина «DAEWOО SENS» червоного кольору зі значком «Таксі», зупинилася попереду її автомобіля, біля інспектора Макарова. Вона побачила знайомого водія з цього автомобіля ОСОБА_9, підійшла до нього і запитала номер телефону знайомого, до якого вона дзвонила, він відповів їй, що не знає номера. Вона повернулася до свого автомобіля, сіла в нього. ОСОБА_7 запитав, чи буде вона проходити медичне освідчення на алкоголь, вона відповіла, що ні. Вона була готова на всі заходи: і дихнути, і алкотестер, і пройтися, торкнувшись до будь-якої частини тіла, тільки не здавати кров, бо у неї є на це підстави. ОСОБА_7 запитав, чи вона відмовляється від освідчення, вона сказала, що відмовляється. Він почав знімати на відео, ОСОБА_2 на камеру сказала, що вона відмовляється проходити освідчення на алкоголь, так як думала, що це потрібно здавати кров з вени, вона з причин своєї хвороби відмовилася, так як у неї всі вени поколені, а кров будуть брати з вени. Він все зняв, свідок до неї не підходив, ОСОБА_6 теж не підходив. ОСОБА_7 сказав, що він поїде, але, якщо ще раз її побачить, складе протокол. ОСОБА_8 сів в автомобіль ДАІ, ОСОБА_9 теж поїхав. Вони поїхали по вул.Чайковського, в тому напрямку, куди їхала і вона. Автомобіль ДАІ на першому перехресті розвернувся і їхав їй на зустріч, вона сиділа в машині, автомобіль проїхав поруч неї. Коли він проїхав, вона потім завела свій автомобіль і поїхала, відвезла пасажира і поїхала додому. Працівники ДАІ не відсторонили її від керування транспортним засобом. ОСОБА_7 не пропонував пройти через алкотестер. Це було з пятниці на суботу. В понеділок їй на мобільний телефон подзвонив її знайомий, не буде говорити, хто, і сказав, щоб вона підїхала в ДАІ, так як на неї складено три статті: 130, 122, 126 КУпАп. Вона була на роботі. У вівторок працювала в нічну зміну, поїхала в ДАІ, приблизно об 11.00 годині, до ОСОБА_7, попросила його ознайомити її з протоколами і відеозаписом. Він сказав, що у нього нічого немає, все в суді. Вона поїхала додому. Прийшли повістки в Петропавлівський районний суд, вона поїхала, був суд, їй сказала суддя Місюра, що в документах велика недоробка, що вона направляє їх на доопрацювання в поліцію. ОСОБА_2 клопотання про направлення матеріалів в Першотравенський міський суд не заявляла. Потім її викликали в Першотравенський суд.

Вона в той день і взагалі не вживає спиртних напоїв на протязі чотирьох років, бо не ворог своєму здоровю, стоїть на обліку в м.Київ, лікарі говорили, що ніякого алкоголю, вона пє таблетки по 800 гривень щодня по одній, категорично алкоголь заборонений.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив суду, що у першій декаді липня 2016 року він спільно зі старшим інспектором ПП ОСОБА_7 несли службу по нагляду за дорожнім рухом території м.Першотравенська. Приблизно після 01.00 години, рухалися на службовому автомобілі ПП (колишньому ДАІ) по вул.Шахтарської Слави, м.Пешотравенська, побачили, що зі сторони міської площі біля БК «Шахтар», де ялинка, стояв, потім почав рухатися автомобіль «DAEWOО SЕNS» (Ланос). Вони в автомобілі включили світлові спеціальні пристрої червоного та синього кольорів про зупинку, згідно 111 розділу п.3.2 ПДР України, водій не відреагував, рухався в сторону вул.Чайковського, декілька разів команда про зупинку транспортного засобу подавалася в гучномовець, була включена сирена, але водій не реагував, продовжував рухатися. Біля будинку №11, чи №13 по вул.Чайковського водій автомобіль зупинив, він одразу підійшов до водійських дверей, побачив за кермом невідому жінку, невідомого чоловіка поруч на пасажирському сидінні. ОСОБА_8 представився: назвав свою посаду, прізвище, імя, по батькові, спеціальне звання, запитав, чому вона не зупинилася на законну вимогу працівника поліції, згідно п.2.4 ПДР України, запропонував, відповідно п.2.1 ПДР України, предявити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. На це дана жінка, яка була водієм, вказані документи предявила неналежним чином: показала в салоні автомобіля, бігло в своїх руках помахала ними. Він зрозумів, що то документи по їх формі, але нічого не прочитав, так як вони були предявлені неналежним чином. З салону було чути характерний запах алкоголю, коли він, грубо кажучи, засунув голову в салон автомобіля, то від водія було чути характерний запах алкоголю. Він почав задавати їй питання по службі, явно почув запах алкоголю з порожнини рота, мляву мову, почервоніння очей. Підійшов старший інспектор Гарнатко, представившись, попросив предявити документи, згідно п.2.5 ПДР України. Вона і йому предявила їх неналежним чином. Під час спілкування з водієм, чи він, чи ОСОБА_7 зателефонували ОСОБА_9, попросили бути присутнім. ОСОБА_2 при ОСОБА_9 ОСОБА_7 було голосно запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, на що водій не реагувала, розмовляла по мобільному телефону, кричала у слухавку тому, з ким розмовляла, щоб він дав номер мобільного телефону якогось Андрія. Коли вона розмовляла, ОСОБА_6 побачив, що в їхню сторону рухається автомобіль, він, відповідно до ст.35 Закону України «Про поліцію», зупинив транспортний засіб світлого кольору та запропонував водієві ОСОБА_10, чи ОСОБА_9, бути присутнім, він погодився, підійшов до машини ОСОБА_2, де стояв ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. В присутності двох свідків, відповідно до п.2.5 ПДР України, ОСОБА_2 було запропоновано, відповідно до встановленого порядку, пройти медичне освідчення на встановлення стану сп'яніння. Вона відмовилася. Також їй було запропоновано надати письмове пояснення, вона відмовилася та повідомлено, що будуть складені адміністративні протоколи про порушення правил дорожнього руху, запропоновано ознайомитися з ними, підписати, вона відмовилася. Її було відсторонено від керування, запропоновано залишити авто, не керувати в подальшому. Вона сіла за кермо, двигун не заводила. Вони зі свідками поїхали складати адміністративні матеріали. ОСОБА_8 особисто не пропонував відкривати багажник автомобіля ОСОБА_2. Останній було розяснено про алкотестер, в службовому автомобілі є відеореєстратор, він був увімкнутий.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив суду, що 09 липня 2016 року о 01 годині 40 хвилин, він спільно з інспектором Макаровим Д.В. несли службу по нагляду за дорожнім рухом у м.Першотравенську на службовому автомобілеві ВАЗ-21093 д.н.17-49. Рухаючись по вул.Шахтарської Слави, м.Першотравенська зі сторони вул.Кобзаря в напрямку вул.Чайковського, доїжджаючи до міської площі, рухалися по головній дорозі. В цей час справа походу їхнього руху виїхав автомобіль "ДЕО СЕНС" "Ланос" зеленого кольору з перестроюванням ліворуч, попереду службового автомобіля, на полосу, по якій вони рухалися. Водій вказаного авто не ввімкнув показчик повороту ліворуч, чим порушив п.9.2.ПДР України, за що передбачена відповідальність по ч.2 ст.122 КУпАП в частині порушення правил користування зовнішніми світловими та попереджувальними приборами. Так як водій порушив ПДР України, ними було прийняте рішення, відповідно до ст.35 Закону України "Про національну поліцію" про зупинку транспортного засобу. Біля буд.№5 по вул.Шахтарської Слави, в кінці площі було подано світлозвуковими пристроями спеціальної дії вимогу про зупинку транспортного засобу, але водій не реагував на зазначені законні вимоги поліції та продовжив рух в сторону вул.Чайковського. Для привернення уваги водія транспортного засобу було застосовано гучномовний пристрій. Заблокувати транспортний засіб йому, як водію службового автомобіля, не вдалося, так як справа стояло декілька припаркованих автомобілів по всій дорозі від будинку №5 по вул.Чайковського. Водій не намагався втекти, швидкість не збільшував, але не зупиняв транспортний засіб, продовжив рухатися. Водій міг прийняти вправо, бачив, що він не здійснить його обгін, продовжив рухатися. Доїхавши до вул.Чайковського, повернув вправо, увімкнув поворот, де біля буд.№13 він, здійснюючи обгін транспортного засобу, зрівнявся з ним, ОСОБА_6 відкрив вікно і світячим жезлом показав про зупинку. Водій автомобіля зупинився з порушенням ПДР України, не увімкнувши аварійні сигнали, до нього підійшов ОСОБА_11, розпочав з нею спілкуватися, ОСОБА_7 свій службовий автомобіль зупинив за автомобілем ОСОБА_2. Спілкування з водієм потім розпочав він. Під час розмови він упізнав ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що він, як інспектор неодноразово зупиняв її, як учасницю дорожнього руху, декілька років назад, як порушницю правил стоянки. Під час бесіди з нею було явно видно, що вона перебуває в стані алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна, млява мова. Коли вона вийшла зі свого авто, спостерігалася хитка хода. На вимогу пред'явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення водія та свідоцтво про право власності на транспортний засіб, вона не надала. Потім пред'явила неналежним чином, показала в своїх руках миттєво та на відстані, що йому не надало змоги належним чином їх перевірити. Коли він з нею спілкувався, дав ОСОБА_8 вказівку, щоб той забезпечив двох свідків. На вимогу ОСОБА_7 в присутності одного, потім другого, потім обох свідків, неодноразово пропонував ОСОБА_2 про огляд на стан сп'яніння. Він запитував, чи буде вона проходити, вона відповідала, що ні. Він неодноразово запитував, якщо не хоче на місці з застосуванням технічних засобів, а саме: алкотестер "Драйгер", то напроти лікарня, є лікар нарколог, а також на приймальному відділенні проводиться медичне освідчення. Вона категорично відмовилася. Спочатку вони пропонують пройти огляд на стан сп'яніння, якщо вона погоджується, то потім він їй роз'яснює відповідний порядок проходження і запропонував би алкотестер, але вона категорично відмовилася. Якби погодилася в лікарні пройти огляд на алкоголь, їй би ним було роз'яснено, як у медичному закладі проводиться медичне освідчення на алкоголь. Також їй було запропоновано надати письмове пояснення, від чого вона відмовилася.

В присутності осіб та інспектора він зараз же повідомив ОСОБА_2, що вона відсторонена від керування транспортним засобом, але вона періодично виходила з транспортного засобу, сідала за кермо. Він, щоб уникнути конфліктної ситуації, постійно, неодноразово наголошував свої вимоги про відсторонення від керування транспортним засобом, про обов'язковість проходження огляду на стан сп'яніння, надання пояснень, підписати протокол. Вона постійно розмовляла по телефону, просила почекати, наголошувала на тому, що інспектору повинен хтось зателефонувати, щоб він її відпустив, йому ніхто не телефонував. ОСОБА_2 його відволікала від виконання службових обов'язків, намагалася відвести в сторону від інших учасників події, конкретно не зазначала про що хоче спілкуватися, але він підозрював, що вона намагається вступити з ним в неділові стосунки в частині корупції, що до невирішення питання притягнення її до адміністративної відповідальності.

Також в її автомобілі перебував невідомий молодий чоловік, який знаходився в сильному алкогольному сп'янінні і втручався періодично, коли він спілкувався з ОСОБА_2 в їхню розмову. Він сказав ОСОБА_2, щоб вона викликала водія з водійським посвідченням і в тверезому стані, щоб можна було передати йому автомобіль. З її дій він зрозумів, що ніякого водія не буде, вона зачинила свій автомобіль і разом чоловіком пішли і стали біля будинку. Він не мав змоги заблокувати авто, так як відсутні засоби. Ключ не забрав, щоб не було конфліктної ситуації, бо це її власність. Стаття 266 КУпАП передбачає, що транспортний засіб передається на вимогу працівника поліції.

Був свідок ОСОБА_9, який сказав, що її знає, вона теж говорила, що його знає. Він не бачив, як вона керувала транспортним засобом, але був присутнім при відмові ОСОБА_2 надати належним чином документи та відмові проходження огляду на стан сп'яніння.

Через декілька днів ОСОБА_2 приходила до них у підрозділ, щоб їй видали копії протоколів та постанов. Він не видав, бо вони були вже направлені до суду, чи знаходилися на підпису у начальника.

Була винесена постанова по ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП - адмінстягнення - 425 гривень. Вона взяла розрахунковий рахунок, куди сплатити штраф, він їй роз'яснив. Просила направити матеріали то в Першотравенський, то в Петропавлівський суд. Він направляв матеріали в Петропавлівський суд, а чому він повернувся сюди, не знає.

Пункт 5 розділу 2 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачає, що поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння перед проведенням огляду. А так як вона категорично відмовилася проходити огляд на стан сп'яніння, то про порядок проведення огляду не інформувалася.

ОСОБА_2 попереджена поліцейським про те, що, якщо вона буде в подальшому керувати транспортним засобом, то ще буде складено адмінпротокол.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив суду, що влітку 2016 року, вночі його зупинили працівники поліції по вул.Чайковськго, м.Першотравенська, він їхав з мікрорайону "Южного", висадив людей, яких віз з Дніпропетровська. Пояснили йому, що ОСОБА_2 не хоче проходити огляд на стан сп'яніння. Працівник поліції при ньому запитав у жінки, чи буде вона проходити освідчення, вона відмовилася, сказавши, що не буде, все було знято на відеокамеру ОСОБА_7. Там був таксист, який уже стояв біля них, коли його зупинили. На місці пригоди він знаходився 10-15 хвилин. Його машина стояла позаду ОСОБА_2. Він приїхав в ДАІ у цю ж ніч, приблизно через 20-30 хвилин, дав пояснення.

ОСОБА_2 йому дзвонила, запитувала, чи він там був, чи ні, бо вона його не бачила, він відповів, що був, погроз від неї він не чув, взагалі був дуже поганий телефонний зв'язок.

Свідок ОСОБА_13 підтвердив у судовому засіданні, що в ніч з 08 на 09 липня 2016 року він з друзями відпочивав. Перед тим, як розходитися, прощався з ними та зустрів ОСОБА_2 біля магазинів "Олімп" та ще якогось. Попросив, щоб вона підвезла його додому, вона сказала, щоб сідав в автомобіль, бо їй на роботу. Сів на переднє пасажирське сидіння і вони поїхали по вул.Шахтарської Слави до лікарні. Їхали, почули сирену, за поворотом зупинилися, а там працівники ДПС попросили пред'явити документи у водія ОСОБА_2. Вона їх показала зі своїх рук. Вони просили відкрити багажник, він виліз з автомобіля, відкрив, там нічого не було, закрив і сів в машину. Працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти освідчення на алкоголь, пропонували проїхати в лікарню, але вона відмовилася, не поїхала. Що вона ще говорила, він не пам'ятає, так як не слідкував за її словами, виходив з автомобіля. Потім вони поїхали з нею додому.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб'єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до п.12.10, п.14.1, п.14.4 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27 березня 2009 року № 111, при контролі за рухом транспортних засобів на патрульному автомобілі (мотоциклі) для зупинення транспортного засобу, водій якого порушив ПДР, використовуються спеціальні світлові і звукові сигнальні пристрої, жести рукою або жезлом. Водієві патрульного автомобіля (мотоцикла) при цьому потрібно дотримуватись заходів безпеки і зупинятися в безпосередній близькості позаду автомобіля-порушника, причому екіпаж повинен бути готовий до його можливих раптових маневрів.

У місцях, де зупинка транспортного засобу може створити перешкоду у русі чи аварійну обстановку, інформація про порушення ПДР з приладу фото -, відеофіксації каналами зв'язку передається на найближчий стаціонарний пост ДПС ДАІ, де автомобіль зупиняється, та до особи, що допустила порушення, вживаються заходи відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, переслідуючи водія транспортного засобу, який порушив ПДР, поліцейський повинен діяти таким чином, щоб не створювати аварійної обстановки, як собі, так і іншим учасникам руху, а ризик від його дій має бути співмірним можливій нанесеній шкоді. При цьому, поліцейський повинен враховувати наслідки, які можуть настати від такого переслідування.

У разі прийняття працівником підрозділу ДПС рішення про зупинку транспортного засобу, останній повинен врахувати всі його наслідки (причину зупинки, дорожні умови, інтенсивність руху, освітлення або видимість ділянки дороги, можливий досвід водія).

Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

В пункті 2.4. Правил дорожнього руху України, зазначено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також передати для перевірки документи, зазначені в п.2.1 посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 5 розділу 2 вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі пункту 6 розділу 1Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сферу забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, її показаннями, що вона дійсно відмовилася від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння; даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2016 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, від пояснень ОСОБА_2 відмовилася в присутності двох свідків (а.с.1); поясненням свідка ОСОБА_9, згідно якого 09 липня 2016 року о 01 годині 40 хвилин він був запрошений працівниками поліції у якості свідка до будинку №13 по вул.Чайковського, м.Першотравенска, де в його присутності громадянці, яку він знає, як ОСОБА_2, працівник поліції запропонував предявити відповідні документи, поруч на проїжджій частині стояв автомобіль НОМЕР_2, за кермом якого сиділа ОСОБА_2, але вона не реагувала, намагалась комусь зателефонувати. Працівник поліції декілька разів повторив, щоб вона предявила відповідні документи, після чого вона дуже швидко показала водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб та забрала їх. Працівник поліції в його присутності та в присутності другого свідка запропонував їй, відповідно до встановленого порядку, пройти медичний огляд на стан спяніння, на що вона відмовилася. Поведінка її вказувала, що вона перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння запах алкоголю, хитка хода, невиразна мова, поведінка її була зухвалою, вона кричала, голосно розмовляла. Працівник поліції повідомив її, що відносно неї будуть складені адміністративні матеріали, запропонував їй ознайомитися з ними, надати письмові пояснення, на що остання відмовилася. В його присутності остання була відсторонена від керування (а.с.4); рапортом старшого інспектора ПП начальнику ОСОБА_14 в Дніпропетровській області, якими перший доповідає, що 09 липня 2016 року о 01 годині 39 хвилин під час несення служби по нагляду за дорожнім рухом території обслуговування м.Першотравенська, рухаючись на службовому автомобілі ВАЗ 21093 д.н.з. 04-1749 спільно з інспектором ПП ст.л-том поліції ОСОБА_8 по вул.Шахтарської Слави в напрямку вул.Чайковського, м.Першоттравенська, виявили порушення п.9.2 ПДР України водієм автомобіля НОМЕР_3, було подано світлозвуковим пристроєм спеціальної дії синього та червоного кольору вимогу про зупинку транспортного засобу, водій якого не відреагував та продовжив подальший рух, на вул.Чайковського прийнятими заходами було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, яка неналежним чином предявила документи та перебувала з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна, млява мова, почервоніння очей, хитка хода). Водій була відсторонена від керування транспортним засобом, категорично відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, від надання пояснень на підписання адміністративних матеріалів (а.с.5), поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні, якими підтверджується факт того, що водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на те, що працівниками поліції не було відсторонено її від керування транспортним засобом і це є порушенням КУпАП не відповідають дійсності, оскільки ст. 266 КУпАП передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном. Оскільки ОСОБА_2, що підтверджують свідки і сама вона не заперечує цей факт, закрилася в автомобілі, відмовлялася покинути його, уповноважену нею особу, яка має посвідчення водія відповідної категорії та яка могла б бути допущеною до керування транспортним засобом, не представила та не запросила, замкнула машину та пішла, а потім, дочекавшись, поки всі роз'їдуться, поїхала, хоча була неодноразово попереджена про відповідальність, що сама не заперечувала в судовому засіданні.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 в своїх поясненнях, даних нею в судовому засіданні, не відповідають дійсним обставинам вчиненого правопорушення, що мало місце 09 липня 2016 року, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, не доведені належними та допустимими доказами, спростовуються зібраними по справі доказами, суперечать дослідженим судом доказам, які обєктивно узгоджуються між собою, та сприймає такі показання ОСОБА_2, як спосіб захисту, спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Невизнання вини ОСОБА_2 судом розцінюється як спосіб ухилитися від стягнення, передбаченого за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що помякшують відповідальність ОСОБА_2, - наявність у неї малолітньої дитини; що обтяжують - судом не встановлені.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_2 за вчинене нею правопорушення, суд враховує, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дочку, стан її здоров'я, у скоєному не розкаюється, відношення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному відношенні до керування джерелом підвищеної небезпеки, характер вчиненого правопорушення, особливу, підвищену суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп'яніння та негативні наслідки від цього, тому їй слід призначити стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, - права керування транспортними засобами, у відповідність п.5 ч.1 ст.24 КУпАП, розмір якого визначено на рівні середньої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м'якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.24, ст.40-1, ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 (двохста сімдесяти пяти) гривень 60 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред'явлення постанови до виконання ________________________________