Провадження № 33/792/179/16
Справа № 685/967/16-п Головуючий в 1-й інстанції Самойлович А.П.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Болотін С. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_1, при секретарі Купельській Н.П., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Теофіпольського районного суду від 15 вересня 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою судді Теофіпольського районного суду від 15 вересня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

За постановою судді, 22 серпня 2016 року, біля 17 год. 40 хв., в смт. Теофіполь по вулиці Заводській ОСОБА_2, керував автомобілем «Сітроен Джампі», д/н ВХ 51-14 ВІ в стані алкогольного спяніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність тяжкості накладеного стягнення його особі, просить постанову судді змінити та помякшити призначене стягнення, визначити таке без позбавлення права керування транспортними засобами. На його думку суддею, при визначені виду стягнення не враховано, що він визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується, не притягувався до будь-якої відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, а керування транспортними засобами є єдиним доходом для забезпечення життєдіяльності його родини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дізнання, зясування обставин та перевірка їх доказами у справі проведено з дотриманням вимог закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та не оскаржується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини порушення керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння у вечірню пору 22.08.2016 року в смт. Теофіполь повністю ствердив ОСОБА_2 і в процесі апеляційного розгляду.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Зокрема, судом при визначенні ОСОБА_2 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, яке складає підвищену суспільну небезпеку.

Суддя, враховуючи суспільну небезпечність правопорушення, вчиненого ОСОБА_2, який керував транспортним засобом в стані спяніння, правильно призначив йому стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами фактично в мінімальному розмірі.

За таких обставин, вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_2, при даних конкретних обставинах справи та його особі є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, суддею були враховані ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2

А тому, не можу погодитись з твердженнями ОСОБА_2 про призначення явно несправедливого стягнення внаслідок його суворості.

Ті обставини, що ОСОБА_2 вимушено керував транспортним засобом, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, а його робота безпосередньо повязана з керуванням транспортними засобами, на яку він працевлаштувався вже після винесення рішення судом в даній справі, в даному випадку не можуть бути підставою для призначення більш мякого стягнення, оскільки стягнення суддею йому визначене в мінімальному розмірі, а позбавлення права керування транспортними засобами є імперативним і альтернативи з цього приводу закон не передбачає.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування постанови у межах апеляційної скарги особи притягнутої до адміністративної відповідальності не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и в :

Постанову судді Теофіпольського районного суду від 15 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1