Справа № 578/1047/16-п
провадження № 3/578/308/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2016 року суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., розглянувши в залі суду в смт. Краснопілля адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючого, за частиною другою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/,-

за участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

права, передбачені статтею 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз'яснені, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 215159 від 28 жовтня 2016 року, складеного начальником 2-го відділення інспектором прикордонної служб ВПС «Краснопілля» капітаном ОСОБА_3 у відношенні гр. ОСОБА_1 вбачається, що 28 жовтня 2016 року о 18.15 год. на напрямку населених пунктів Марїно (Україна) Демидівка (Російська Федерація) в районі інформаційного покажчика № 456 було виявлено та затримано за спробу незаконного перетину державного кордону України трьох гр. України ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які здійснили спробу на автомобілі НОМЕР_1 перемістити на територію РФ мясо поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення за частиною другою статті 204-1 КУпАП.

До початку розгляду справи адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи фототаблиць, на яких зображено затриманий автомобіль.

При розгляді справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, та пояснив, що умислу на перетинання державного кордону не було, ніяких знаків не бачив, був водієм, їхав разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у м. Харків та везли мясо, заблукали і опинились у полі, орієнтувався по карті. Спочатку їх автомобіль підрізало авто служби безпеки, їх повикидали з авто, трохи побили, забрали документи та мобільні телефони. Пізніше приїхали прикордонники, а потім адвокат, і були складені відповідні документи. На запитання суду якими населеними пунктами проїжджали і де заблукали, не зміг відповісти, пояснивши, що вперше їде даним маршрутом.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що найняв ОСОБА_1 щоб довезти у Харків мясо яловичини у тушах, однак по дорозі заблудилися. Перетинати Державний кордон України не мали наміру. Спершу їх зупинила служба СБУ, як стало відомо від прикордонників, всіх повикидали з машини, а його ще й побили, відібрали у них документи і мобільні телефони, переконували повірити, що автомобіль рухався не у напрямку м. Харків, а в іншому. Потім прибули прикордонники. Він по дорозі ніяких знаків не бачив. Подія з ними відбувалася біля якогось населеного пункту.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що за кермом не був, сидів посередині в кабіні; вони їхали полем, прямували з Вінницької області у Харків. На дорожні знаки по дорозі він особисто уваги не звертав, рухалися, орієнтуючись по карті. На запитання суду з населених пунктів, які минали, зміг назвати Вінницю, Бориспіль, Балашиху Київської області.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 підтримала позицію ОСОБА_1, та повідомила суду, що звернулася з заявою до правоохоронних органів щодо обмеження волі її підзахисного, перешкоджання її діяльності як адвоката. Їй відомо, що було поставлено умову підписувати протокол взамін на повернення документів та мобільного телефону. Свідоцтво на транспортний засіб було вилучено і передано митникам. З метою фіксації факту затримання і місця перебування автомобіля, складено було протокол огляду місця події працівниками поліції, але надати цей документ вона не має можливості. З пояснень підзахисного вона знає, що рухалися вони полем, ознак, що це село Марїне, їм видно не було, не було жодного інформаційного знаку про близькість кордону. Звернула увагу на те, що у даній справі відсутня обєктивна сторона правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП. Не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, які саме дії вчинив ОСОБА_1 Транспортний засіб її підзахисного було зупинено у незаконний спосіб, на відстані близько 7 км від Державного кордону України. Послалася на абзац 2 підпункту 3 пункту 2 Положення про прикордонний режим від 27.07.1998 № 1147, за яким до прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення, та на статтю 33 Конституції України, за якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування. Таким чином, стверджувала, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 вчинялись дії, спрямовані на перетин Державного кордону України, не доведено наявність у нього мети та не встановлено умисел на спробу перетину кордону, а фабула протоколу про адміністративне правопорушення викладена так, що не визначає, чи вчинялися дії групою осіб, тому справа, на думку захисту, підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частин 1-3статті 9 Закону України «Про Державний кордон України»перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно статті9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною другої статті 204 1 КупАП, яка передбачає відповідальність за перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України групою осіб, або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за частиною першою статті 204-1 КупАП.

У відповідності до вимог статті 253 КУпАП, якщо при розгляді справи, орган, посадова особа, прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Вимоги цієї норми є обовязком, а не правом суду, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при виявлені ознак кримінального правопорушення передати матеріали прокурору.

У відповідності до вимог ст. 332 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, або сприянню їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усунення перешкод.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 215159 від 28 жовтня 2016 року, який був досліджений судом, ОСОБА_1 на напрямку населених пунктів Марїно (Україна) Демидівка (Російська Федерація)в районі інформаційного покажчика № 456 о 18.15 год. 28 жовтня 2016 року був затриманий нарядом прикордонної служби ВПС «Краснопілля» за спробу перетину незаконно державного кордону з України в Російську Федерацію поза встановленими пунктами пропуску, вчинене групою осіб.

Тобто, із змісту зазначеного у протоколі, який оформлений начальником 2-го відділення ВПС «Краснопілля» капітаном ОСОБА_3, щодо ОСОБА_1, формально вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 332 КК України, в діях останнього.

У матеріалах справи немає даних про проведення компетентної перевірки, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення за статтею 332 КК України, тому суд на виконання вимог статті 253 КУпАП зобовязаний направити матеріали даного провадження прокурору Охтирської місцевої прокуратури Сумської області для проведення перевірки, закривши провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 247, 253,284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 204-1 КУпАП направити прокурору Охтирської місцевої прокуратури Сумської області для проведення перевірки на предмет наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 332 КК України, закривши провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар