Справа № 461/424/16-п Головуючий у 1 інстанції: Брків О.Р.
Провадження № 33/783/352/16 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Стельмаха І.О.,

представників митного органу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 за ст. 472 МК України за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2016 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 95 672 грн. 66 коп. з конфіскацією вилученого товару.

Стягнуто з ОСОБА_4 - 17 685 грн. 46 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці; 275 грн. 60 коп. судового збору; 84 грн. 42 коп. за проведення експертних досліджень.

ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 08 грудня 2015 року будучи декларантом ТзОВ «Блоссом Груп» до митного оформлення на м/п «Запитів» Львівської митниці ДФС подав товаросупровідні документи та митну декларацію заявлену в митному режимі «імпорт» на вантаж (одяг, взуття та сумки, що були у використанні) вагою брутто 20 220 кг. При проведенні митного огляду серед товарів, заявлених у митній декларації було виявлено не задекларований товар, а саме: навантажувач самохідний, з вилковим захватом, з електродвигуном, марки «Still», бувший у вжитку, модель (тип) RX20-20/P, 2005 року випуску та акумуляторну батарею торгової марки «Hoppecke».

На постанову судді Городисько Є.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_4 покликається на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, з порушенням його права на захист; постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи; залишились не дослідженими та не оціненими наявні в матеріалах справи докази. Митна декларація складалася на підставі товаросупровідних документів на товар та повністю їм відповідала, оскільки актом огляду від 07 грудня 2015 року в п.8.3.4 зазначено, що автомобіль оглянуто та порушень не виявлено. Умислу на незаявлення відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у нього не було. Митна декларація заповнювалась на підставі документів наданих йому перевізником. Відомості про те, що під час огляду працівник митниці не помітив навантажувача не відповідає дійсності, оскільки це спростовується наданими суду фотографіями. Судом не враховано, що по даному факту розпочато досудове розслідування. Задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_6 про допит водія автомобіля, судом даний свідок допитаний не був, що свідчить про неповноту судового розгляду. Крім того, 18 квітня 2016 року до суду було подано клопотання про неможливість прибуття в судове засідання 19 квітня 2016 року, у звязку з відрядженням, однак рішення було постановлено за його відсутності, що є грубим порушенням права на захист та свідчить про упередженість суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, його захисника адвоката ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, пояснення представників Львівської митниці про залишення постанови судді без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи.

При розгляді справи про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Відповідальність за ст. 472 МК України настає у випадку недекларування товарів, що переміщуються через митий кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З долученого до матеріалів справи наказу № 1-2 від 30 червня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 прийнятий на посаду митного декларанта в ТзОВ «Блоссом Груп», якому доручено оформляти необхідні документи та здійснювати митне оформлення вантажів.

Апеляційним судом встановлено, що 08 грудня 2015 року ОСОБА_4, будучи уповноваженою особою (представником) декларанта ТзОВ «Блоссом Груп», склав та подав до митного оформлення на м/п «Запитів» Львівської ДФС товаросупровідні документи та митну декларацію, в яку вніс відомості про найменування та кількість товару, які були зазначені у наданих йому товаросупровідних документах.

Крім того, як пояснив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, ним був взятий до уваги акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу складений 07 грудня 2015 року інспекторами м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС при перетині кордону, в якому було вказано, що вкладень та вилучень не проводилось, в частині оглянутого порушень не виявлено, а вантаж одяг та інші речі бувші у використанні відповідає даним, заявленим у товаросупровідних документах /а.с.17/.

За таких обставин жодних підстав вважати, що фактична кількість товарів не відповідає завяленим у товаросупровідних доментах, у ОСОБА_4 не було.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 вини як у формі умислу (оскільки при декларуванні товару він не передбачав настання шкідливих наслідків свого діяння, не бажав їх та не допускав настання цих наслідків), так і в формі необережності (оскільки він не передбачав можливості настання шкідливих наслідків свого діяння і не повинен був і не міг їх передбачити).

Таким чином за відсутності ознак суб'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Як зазначено у протоколі про порушення митних правил та пояснив в судовому засіданні представник митного органу ОСОБА_1, що ОСОБА_4 не скористався правом проведення фізичного огляду товару відповідно до ч.2 ст. 266 МК України, тобто не вжив усіх передбачених законодавством заходів з метою недопущення протиправних дій.

Однак наведене не свідчить про наявність у діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ч.2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Зазначена норма закону є дискреційною (необов'язковою) і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов'язаний здійснювати фізичний огляд товару.

Таким чином на ОСОБА_4 не було покладено обовязку здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. Отже за відсутності такого обов'язку нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено в вину ОСОБА_4

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Так як в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, то справа про порушення митних правил підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки вилучений товар, а саме: навантажувач самохідний, з вилковим захватом, з електродвигуном, марки «Still», бувший у вжитку, модель (тип) RX20-20/P, серійний номер 06, 2005 року випуску та акумуляторна батарея торгової марки «Hoppecke» є предметом правопорушення, а власник не встановлений, то вирішення питання щодо цього товару врегульовується нормами митного законодавства (ч.5 ст. 240, ст. 241 МК України) і входить до повноважень митного органу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги. Постанова судді як така, що винесена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст.ст. 527, 528 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 скасувати.

Справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 за ст. 472 МК України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах