Справа № 206/1499/16-п
Провадження № 3/206/310/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2016року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді: Грицаюк Н.М.,

при секретарі: Сєдовій А.О.,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

представника-адвоката ОСОБА_4,

розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої бухгалтером у ТОВ «ОСОБА_5 ЛТД», за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.02.2016 року о 09 год. 05 хв., керуючи т.з. Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 перед початком зміни руху (розворотом) по вул. Гаванська, 5 в м. Дніпропетровську, не переконалась в безпечності руху і не створення перешкод для інших учасників руху, чим спричинила зіткнення з т.з. Hundai Santafe д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП не визнала. Згідно її пояснень, 15.02.2016 року о 08 год. 30 хв. рухалась по вул. Гаванська у м. Дніпропетровську у напрямку «Південного» мосту, з необхідності виповнити розворіт заїхала в паркувальну кишеню та, увімкнувши світловий лівосторонній сигнал повороту, переконавшись у безпечності руху, а саме у відсутності автомобілів у попутному напрямку та у зустрічному, увімкнула правосторонній сигнал повороту та почала здійснювати маневр «розворіт» зі швидкістю приблизно 5 км/год. Зустрічні смуги на дорозі розділені преривістою смугою, що свідчило про можливість здійснення такого розвороту. Коли розворіт було майже завершено, отримала сильний удар в передні двері зі сторони пасажирського сидіння, від такого удару її автомобіль розгорнуло у протилежному напрямку та відкинуло на узбіччя, з якого і було розпочато даний розворіт, після чого вона побачила автомобіль Hundai Santafe, який проїхав ще 20 метрів, та врізався в металеву загорожу. Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія Hundai Santafe д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 через перевищення ним швидкості, оскільки він міг би зреагувати та уникнути зіткнення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 вказав, що 15.02.2016 року він рухався зі сторони «Південного» мосту у напрямку вул. Кокчетавської на швидкості приблизно 60 км/год. Виїхавши з повороту, побачив, як на відстані 50-100 метрів автомобіль «Тойота» здійснює маневр на проїзній смузі без заїзду в паркувальну кишеню. Не маючи іншої можливості, застосував екстрене гальмування та все одно дотично врізався у праві передні пасажирські двері Toyota Avensis та намагаючись уникнути наїзд на сам автомобіль вивернув вправу сторону та врізався в металеву огорожу. Під час здійснення розвороту передня частина автомобіля Toyota Avensis знаходилась на полосі його руху. Отже під час розвороту даний автомобіль перегородив як свою полосу руху так і зустрічну. Крім того, пояснив суду, що місце, в сторону дачного кооперативу, на яке вказує ОСОБА_1 як на «кишеню» є лише поворотом, в сторону кооперативу.

В судовому засіданні судом був також допитаний свідок ОСОБА_6, який вказав, що ОСОБА_1 приходиться йому цивільною дружиною, з потерпілим знайомий понад 5 років. 15.02.2016 року о 08 год. 40 хв. йому зателефонувала дружина та повідомила, що потрапила у ДТП. Через 20 хвилин він приїхав на місце ДТП та побачив розбиту автівку дружини, удар прийшовся на передні праві пасажирські двері. Автомобіль «Хюндай» стояв пообіч дороги в 20 метрах, врізавшись в металеву огорожу. Огорожа була сильно деформована, що свідчить про те, що автівка рухалась на великій швидкості та у разі відсутності огорожі могла ще 15 метрів проїхати. Безпосередньо свідком подій він не був.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив суду, що він працює інспектором патрульної поліції міста, 15.02.2016 року поступив виклик про ДТП по вул. Гаванській, по приїзді на місце було виявлено, як біля кишені стояв автомобіль Hundai Santafe, який вїхав у металеву огорожу, зі слів громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було встановлено, що ОСОБА_1 виїжджала на автомобілі «Тойота Авенсис» з вулиці Гаванської, а у цей момент їхав автомобіль Hundai Santafe і ударив у праве переднє крило автомобіль «Тойота», та «Тойота Авенсіс» опинилась під металевою огорожею. Було застосовано фотозйомку. Удар «Тойота Авенсіс» прийшовся у праве крило. На місці, де відбулось ДТП, розворіт дозволений, поряд є кишеня. Наявність гальмівного шляху не було заміряно. ОСОБА_1 пояснювала, що вона, рухаючись, включила поворот вліво, упевнившись у безпеці руху, почала рух перпендикулярно краю частини, звернула у лівий поворот і почала розворот. Швидкість автомобіля не зясовували, було достатньо видно, що поворіт на Гаванську, мінімум метрів 50, дерев чи стовпів, які б загороджували видимість, не було.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що працює інспектором патрульної поліції міста, так пояснив щодо вказаного ДТП, що учасниками подій були два автомобілі «Хюндай» (за кермом якого був чоловік) та «Тойота» (за кермом якої була жінка). Жінка пояснювала, що виконувала поворот, і в неї врізався автомобіль, а чоловік пояснив, що жінка на автомобілі «Тойота» почала швидко повертати і він не встиг відреагувати. Пояснив, що кишеня зліва дійсно була, однак жінка повертала не з неї. Удар у автівку прийшовся у праву сторону, дверцята по середині було пошкоджено, місце пасажира, фара, крило. Жінці не вистачило відстані для того, щоб зробити розворіт. Осип скла був по центру лівої кишені.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив суду, що він працює інспектором патрульної поліції міста, також пояснив щодо вказаного ДТП по вул. Гаванській, що бачив як справа стояла «Тойота Авенсіс», ОСОБА_1 у яку врізався автомобіль «Сантафе». ОСОБА_1 повідомляла, що їхала в сторону Південного мосту, а ОСОБА_3 рухався по своїй смузі, так громадянка ОСОБА_1 не впевнилась в безпеці руху та зробила лівий поворіт, а тому є винною у даному ДТП. Про місце ДТП свідчив осип скла. Гальмівного шляху на дорозі не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила суду, що безпосереднім свідком ДТП того дня не була, однак працюючи на станції поряд, почула стук, а вийшовши, побачила чоловіка (водія джипу) який з кимось розмовляв, а інша машина знаходилась біля відбійника і жінка сиділа за кермом, того дня на вулиці був туман.

Оскільки ОСОБА_1 провину у скоєнні вказаного правопорушення у поданому поясненні та клопотанні під час розгляду справи фактично не визнавала, а для зясування обставин, що мають значення для справи потрібні були спеціальні знання у галузі авто-техніки, з метою повного, всебічного й об`єктивного розгляду справи, суд за клопотанням останньої призначав судову авто-технічну експертизу.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 3231-16 від 26.08.2016 року, встановлено, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Toyota Avensis» ОСОБА_1 регламентувались вимогами п.10.1 ОСОБА_5 дорожнього руху України, у відповідності з якими перед зміною напрямку руху, вона повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В даній дорожній обстановці водій «Toyota Avensis» ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.10.1 ОСОБА_5 дорожнього руху України.

Цим же висновком встановлено, що в даній дорожній обстановці дії водія «Toyota Avensis» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 ОСОБА_5 дорожнього руху України та знаходились у причинному звязку з настанням ДТП (т. 1 а.с. 101-106).

Отже, вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями правопорушника та потерпілого, свідків, висновком судової автотехнічної експертизи №3231-16 від 26.08.2016 року.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_6, оскільки його покази в частині того, що лише водій ОСОБА_3, рухаючись на дуже великій швидкості, не вжив заходів для уникнення ДТП, про що свідчить вмятина у відбійнику, містять поверхневий характер, оскільки він не є експертом у цій сфері, і це є лише його припущеннями.

Крім того, у судових засіданнях не було встановлено швидкість руху автомобіля НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, а тому посилання ОСОБА_1 щодо перевищення ним швидкісного режиму суд не сприймає, оскільки вона є заінтересованою особою.

Посилання ОСОБА_1 та її представника на недопустимість судової автотехнічної експертизи № 3231-16 від 26.08.2016 року суд сприймає критично, оскільки при проведенні експертизи, експерт дав вичерпні відповіді на запитання саме по всіх наявних матеріалах справи, інишх даних судом не встановено, а тому інші дані обєктивно нічим не мотивовані.

Крім того, при розгляді вищезазначеного адмінстративного матеріалу вирішується питання про наявність або відсутність вини у діях саме ОСОБА_1, а не громадянина ОСОБА_3

Крім того, відповідно до положень п.1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила. Отже, ОСОБА_3 рухаючись по своїй смузі, був вправі розраховувати, що водій автомобіля Toyota Avensis ОСОБА_1, яка рухалась по своїй смузі тієї ж дороги впевниться перед розворотом у безпечності руху і не створить перешкод для інших учасників. Також думка про те, що ОСОБА_3 не зміг уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 через велику швидкість руху його автомобіля та те, що він не загальмував вчасно, не є обґрунтованою оскільки ОСОБА_1 грубо порушила вимоги п.10.1 ОСОБА_5 дорожнього руху, оскільки ОСОБА_3 не зобовязаний був виходити із можливості грубого порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП: порушення учасниками дорожнього руху ОСОБА_5 дорожнього руху, зокрема п. 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п.10.1 ОСОБА_5 дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, застосовуючи аналогію права та враховуючи положення п. 7 Постанови ПВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про тещо у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України (2341-14) суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з'ясовувати

характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було

причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання

іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної

події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних

умов виключається кримінальна а також адміністративна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху (1306-2001-п) вимушено, через створення

аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним

засобом.

Отже суд зазначає, що характер дій водія ОСОБА_3 був викликаний діями водія ОСОБА_1, автомобіль якої знаходився на його лінії руху, і яка, у порушення вимог п.10.1 ОСОБА_5 дорожнього руху, не пересвідчилась у безпеці виконання маневру розворот і продовжувала рух.

Тож із оцінки зазначених обставин у сукупності суд робить висновок про те, що в ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобілів НОМЕР_4 та Hundai Santafe д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 розпочала та продовжувала робити маневр розворот автомобілем, не переконавшись в безпечності руху і не створенні перешкод для інших учасників руху, а ОСОБА_3 вжив заходів до безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, але внаслідок того, що ОСОБА_1 не виконала обовязку встановлено пунктом 10.1 ПДР, сталося зіткнення транспортних засобів.

Приймаючи до уваги всі обставини у справі, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 повинна була переконатись у безпеці маневра, у звязку з чим скоїла ДТП, та вважає необхідним визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш, як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився, суд вважає можливим провадження по справі закрити з підстав передбачених п.7 ст.247 КУаАП.

Керуючись ст.38, п. 7 ст. 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.М. Грицаюк