Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду від 21.09.2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Рівненського міського суду від 21.09.2016 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою суду, ОСОБА_2 10 липня 2016 р. о 17 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, тремтіння рук, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя), від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В поданій на постанову суду апеляційній скарзі захисник- адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду змінити та накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу. Вказує, що суд при накладенні стягнення не врахував обставини справи і особу ОСОБА_2 Зазначає, що протокол про адмінітративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням порядку огляду на стан спяніння.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника- адвоката ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №372367 від 10.07.2016 року ОСОБА_2 10 липня 2016 р. о 17 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, тремтіння рук, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя), від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР (а.с.2).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 10.07.2016 року відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану спяніння (а.с. 4).

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адмінітративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням порядку огляду на стан спяніння не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження вказаного огляду.

Суддею під час розгляду справи належним чином зясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Рівненського міського суду від 21.09.2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сачук В.І.