П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки: м. Києва, непрацюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 04 серпня 2016 року, в період часу з 09 годині 00 хвилин до 18 години 00 хвилин без поважних причин не прибула на реєстрацію по нагляду до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, чим порушила правила та обмеження адміністративного нагляду.

В судове засідання ОСОБА_1 вдруге не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини не явки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорти, пояснення, копії: довідки про звільнення, ухвали, обмеження, приходить до наступного.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 187 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Відповідно до ст. 35 КпАП України, обставинами, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Як вбачається з копій постанов від 19 лютого 2016 року, 18 березня 2016 року, 14 липня 2016 року, судді Дніпровського районного суду м. Києві, визнали ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України та накладали адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 /сто сімдесят/ гривень.

Також, як вбачається з копії постанови від 07 липня 2016 року, суддя Дніпровського районного суду м. Києві визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України, провадження у справі закрив у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Крім того, 03 жовтня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києві визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України та накладав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 /двісті п'ятдесят п'ять/ гривень.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повторне протягом року порушив правила адміністративного нагляду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КпАП України.

Відповідно до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За таких обставин, відповідно до ст.33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст.40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст. ст. 33, 35, 40?, 187 ч.2, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 255 /двісті п'ятдесят п'ять/ гривень.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: