ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/8796/16-п

04 жовтня 2016 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Рівне про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

30 грудня 2015 року та 22 квітня 2016 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2016 року в м. Рівне по вул. Черняка, 8 о 02 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, вираження тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Згідно обліку адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 30 грудня 2015 року та 22 квітня 2016 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики суду не з'являється, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, будь-яких заперечень суду не надав, крім того повідомлявся у телефонному режимі, що розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності і вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника на підставі наявних матеріалів.

Його вина у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №001904 від 06 липня 2016 року, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.25 КУпАП оплатне вилучення та конфіскація предметів можуть застосовуватись як основні, такі додаткові адміністративні стягнення.

ч.1 ст.29 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вилученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмету.

З правової позиції викладеної у п.28 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» платне вилучення транспортного засобу може бути і є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.5 ст. 121, ч.2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, а тому застосувати оплатне вилучення транспортного засобу є не можливим.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, вчиненого такого умисно, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, що буде згідно з ст.23 КУпАП, достатньою мірою відповідальності.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» у сумі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Враховуючи викладене, і керуючись ст.ст.283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді вигляді 2 років позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя