Справа № 502/2299/16-п
ПОСТАНОВА

26 жовтня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружену, працюючу на посаді бухгалтера ТОВ «Рис Бессарабії», проживаючу та зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якій розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

В матеріалах, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області, в ході перевірки ТОВ «Рис Бессарабії», головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління з питань праці в Одеській області, вказано, що 20.09.2016 року в с. Ліски Кілійського району Одеської області, бухгалтером ТОВ «Рис Бессарабії», ОСОБА_2, порушено законодавство про працю, оплату праці, за період з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року, що засвідчено актом перевірки від 20.09.2016 року № 15-18-010/0612.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підприємстві встановлено:

-в порушення вимог ч.2 статті 30 ЗУ «Про оплату праці» в Товаристві не забезпечений достовірний облік виконуваної працівником роботи, а саме: згідно табелів обліку використання робочого часу з січня - серпень 2016 р. встановлено: табелі заповнюються з порушенням встановленої форми затвердженої наказом Мінстату України від 09.10.95 р. № 253, заповнюються не за фактично відпрацьований час. Так, сторожи товариства працюють згідно графіку змін наприклад: сторож заступив на зміну з 18-00 години 30 квітня 2016 року до 08-00 години ранку, слідуючого дня тобто до 01.05.2016 року, в табелі відображено 14 годин 30 квітня, замість 6 годин 30.04.2016 р. та 01.05.2016 р. - 8 годин.

Згідно представлених особових карток форми П-2 зясовано: працівнику товариства на протязі двох років підряд не надавались щорічні оплачувальні відпустки. Так, працівник ОСОБА_3 прийнятий в товариство з 07.02.2014 року на протязі двох років підряд не був у щорічній оплачувальній відпустці, що суперечить вимогам ч.5 статті 80 КЗпП України (копія особової картки працівника додасться).

В порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України „Про оплату праці щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата заробітна плата. Так, виплата заробітної плати працівникам товариства ОСОБА_4, ОСОБА_5 та іншим 28 працівникам за першу та другу половину січня 2016 року виплачена 09 лютого 2016 року; за березень 2016 року, виплачена 09.04.2016 року; за липень 2016 р. виплачена 08 серпня 2016 року; що підтверджено (відомостями на виплату грошей від 09.02.2016р. №000000102; від 09.04.2016р. №0000108; від 08.08.2016р. №000000120), один раз в місяць, чим порушено вимоги 4.1-2 статті 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

Наказом №16/6/26-к від 26.02.2016 р. тракторист машиніст сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 звільнений із займаної посади 26.02.2016р. за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. При звільненні розрахунок грошової компенсації за всі не використані ним 15 днів відпустки проведений без урахування вимог п. 10 Постанови КМУ № 100 щодо підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, установі, організації відповідно до актів законодавства (Закон України «Про державний бюджет на 2015 рік» з 01.09.2015 р.), а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах, як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні; середньої заробітної плата, за проміжок часу до підвищення, коригуються коефіцієнтом їх підвищення. Тобто, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки нарахована ОСОБА_4 при звільненні не у повному обсязі. Нарахування компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні ОСОБА_4 не у повному обсязі привезло до порушення відносно нього вимог ст. 116 КЗпП України щодо виплати всіх належних працівнику від товариства сум у день звільнення.

При вивченні питання надання працівникам відпусток встановлено: ОСОБА_6 оператору виробничої дільниці надана щорічна оплачувальна відпустка з 22.02.2016 року (наказ від 22.02.16 р. № 16/18) у період з вересня 2015 року в розрахунок середньомісячної заробітної плати не були враховані вимоги п. 10 Постанови КМУ № 100 щодо підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, установі, організації відповідно до актів законодавства (Закон У країни «Про державний бюджет на 2015 рік»). Розрахунок середньомісячної заробітної плати працівнику ОСОБА_7 у період з вересня 2015 року по липень 2016 року (надана відпустка наказ від 18.07.2016 р. № 16/36) . не були враховані вимоги п. 10 Постанови КМУ № 100 щодо підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, установі, організації відповідно до актів законодавства (ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік та ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік), а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах, як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення, коригуються коефіцієнтом їх підвищення, що призвело до, не до отримання всіх сум в повному обсязі. Зазначене призвело за вищевказаний період до недотримання правильного в повному обсязі середньомісячного розміру заробітної плати, чим порушено вимоги п.10 Постанови КМУ №100.

Перевіркою додержання законодавства про працю на підставі представлених відомостей нарахування заробітної плати встановлено, що в товаристві індексація заробітної плати провадиться. Однак перевіркою встановлено, розрахунок індексації для працівників товариства не відповідає встановленому порядку (за перевіряємий період з 01.09.2015р. по 01.08.2016 р.) індексація заробітної плати з жовтня 2015 року по серпень 2016р. нараховувалась з розрахунку більше ніж встановлений коефіцієнт.

Так наприклад: електрику ОСОБА_3, комірнику-обліковцю ОСОБА_8 та іншим працівникам товариства з урахуванням двічі підвищеного окладу (з вересня 2015 року та з 01.05.2016 року) сума індексації нараховується у розмірі -1041.10 грн., замість - 680 грн., що не відповідає вимогам п.4 Постанови КМУ №1078.

Розрахунок та виплата заробітної плати за весь час відпустки працівникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без урахування вимог п. 10 Постанови № 100 (не у повному обсязі) свідчить про порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України щодо виплати заробітної плати за весь час відпустки зазначеним працівникам не пізніше ніж за три дні до її початку, чим порушено вимоги статті 21 ЗУ «Про відпустки», та ч.4 ст. 115 КЗпП України.

Правопорушник, ОСОБА_2, в судовому засіданні, вину визнала у повному обсязі.

Окрім визнання своєї вини, факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 та її провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом № 15-18-010/030 від 20.09.2016 року, про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП, (а. с. 3);

- актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-18-010/0612;

Суд, вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали, вважає що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, доведена, та кваліфікує дії правопорушника, за ст. 41 ч. 1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, не забезпечення достовірного бухгалтерського обліку та витрат на оплату праці в установленому порядку.

Обставин що помякшують відповідальність, ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КпАП України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.35 КУпАП, судом не встановлені.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій,особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34,35,41 ч.1 , 268, 283, 284 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1