Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1231/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката СереденкаО.В., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Середенка Олександра Васильовича на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Демки Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн..

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 24 червня 2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ТойотаЛенд Крузер 200», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по круговій транспортній розв'язці «Калібріс» при з'їзді на проспект Леся Курбаса в напрямку вул. Тулузи, перед з'їздом не зайняв відповідне крайнє положення та повертаючи з другої смуги руху, не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, та здійснив зіткнення автомобілів, чим порушив п.п. 2.3 б), 10.3, 10.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Середенко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2, а провадження у справі щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що висновки суду не відповідають реальним обставинам справи, а постанова суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вважає скаржник, протокол про адміністративне правопорушення та схема місця дорожньо-транспортної пригоди оформлені з суттєвими порушеннями, а саме невідомо, яким чином інспектором патрульної служби було встановлено розташування місця зіткнення транспортних засобів та інші обставини ДТП. Схема місця ДТП взагалі не відповідає дійсності, оскільки не містить механізму ДТП, зазначені в ній розміри не відповідають дійсності, невірно встановлене місце зіткнення та розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги, не зазначено дорожньої розмітки та не встановлено місце розташування уламків чи осипу ґрунту автомобілів та інше.

Враховуючи зазначені обставини, пояснення обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також інші дані, наведені в апеляційній скарзі, адвокат Середенко О.В. робить висновок про те, що саме в діях водія ОСОБА_4 вбачаються порушення ПДР України, так як остання передбачувано намагалася перестроїтися в смугу руху автомобіля ОСОБА_2, у зв'язку з чим в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку поданої ним апеляційної скарги; пояснення іншого учасника ДТП та її представника, які заперечували проти задоволення скарги; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення від 24.06.2016 серія АП1 № 331460, схеми ДТП, пояснень обох учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка ОСОБА_8, суддя, який розглядав адміністративну справу, дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення цього правопорушення, оскільки ці висновки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а оскаржувана постанова відповідає нормам як матеріального, так і процесуального права.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, то вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на таке.

По-перше, заперечуючи обставини та дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_2 та схемі місця ДТП, захисник Середенко О.В. у своїй апеляційній скарзі не навів переконливих доводів на підтвердження того, що ці документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами через їх невідповідність вимогам закону та обставинам ДТП, які зокрема були встановлені на підставі не тільки цих документів, а й інших доказів по справі.

До того ж, незважаючи на те, що схема місця ДТП дійсно має певні недоліки, зокрема в частині відображення місця зіткнення транспортних засобів та їх дійсного розташування одразу після ДТП, однак вони пов'язані не з тим, що працівники поліції допустили будь-яку недбалість або суб'єктивне ставлення до пояснень учасників ДТП, а з тим, що останні, в першу чергу ОСОБА_2, не дотримався вимог, передбачених п. 2.10 ПДР про те, що водій причетний до дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п. 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Натомість, обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди, до прибуття працівників патрульної поліції, перемістили свої транспортні засоби, попередньо не зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортних засобів після їх зупинки.

Виходячи з наведеного, посилання захисника у скарзі на те, що зазначені документи були оформлені з суттєвими порушеннями, саме по собі, не може служити підтвердженням того, що встановлені судом обставини ДТП не відповідають дійсності, оскільки відповідні висновки суду приймались на підставі оцінки всіх наявних у справі доказів у їх сукупності, а не лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП.

По-друге, незважаючи на доводи апеляційної скарги щодо невірно встановленого місця зіткнення та розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги, вказані обставини спростовуються не лише письмовими доказами, а й поясненнями водія ОСОБА_4, яка зокрема в суді апеляційної інстанції пояснила про те, що місце зіткнення було зафіксоване працівниками поліції на схемі зі слів обох учасників ДТП, які вказували його по черзі.

При цьому, ОСОБА_2, підписуючи схему місця ДТП, крім своєї незгоди з нею, не вказував на будь-які конкретні невідповідності відображених на ній даних, у тому числі щодо місця зіткнення транспортних засобів та не вимагав внесення відповідних уточнень.

По-третє, обставини ДТП та механізм зіткнення транспортних засобів, на які звертає увагу в апеляційній скарзі захисник, спростовуються не лише тими доказами, на яких ґрунтуються висновки судді, наведені в оскаржуваній постанові, а й суперечить первинним поясненням самого ОСОБА_2 від 24.06.2016 року, в яких останній зазначає про те, що автомобіль НОМЕР_3, яким керувала водій ОСОБА_4, вдарив його в праве переднє крило своїм заднім лівим крилом.

Більш того, невідповідність цих пояснень ОСОБА_2 фактичним обставинам справи підтверджується фотографіями пошкоджень обох транспортних засобів, які були представлені суду апеляційної інстанції та долучені до матеріалів справи, з яких без висновку експерта вбачається, що пошкодження на автомобілі ОСОБА_2 стали наслідком його зіткнення з автомобілем, яким керувала ОСОБА_4, а не навпаки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Середенка О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін, оскільки не вбачає жодних правових підстав для її скасування та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Середенка О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Скорін А.В.