печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., за участю секретаря Брильової Н. В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора Кривенка В. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5., уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, -

встановив:

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.02.2014 № 174-р ОСОБА_1 призначено першим заступником Голови Державного агентства України з питань кіно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 № 277 затверджено Положення про Державне агентство України з питань кіно, згідно з яким Державне агентство України з питань кіно є центральним органом виконавчої влади.

До виконання службових обов'язків приступив згідно з наказом Голови Державного агентства з питань кіно № 15-к від 03.04.2015, з окладом згідно штатного розпису, в порядку переведення з товариства з обмеженою відповідальністю «Татофільм». 03.04.2016 надав згоду на збір та обробку персональних даних, ознайомлений під розпис із загальними правилами поведінки державного службовця та попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією» надав інформацію про відсутність корпоративних прав.

Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про державну службу» Перший заступник Голови Державного агентства України з питань кіно є державним службовцем першої категорії. Указом Президента України від 03.09.2015 № 532/2015 ОСОБА_1 присвоєно третій ранг державного службовця.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 207-р ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника Голови Державного агентства України з питань кіно. Фактично ОСОБА_1 звільнено 24.03.2016 після його ознайомлення з наказом.

До призначення ОСОБА_1 на вищевказану посаду він працював головним редактором ТОВ «Татофільм», що підтверджується даними власноручно написаної ним автобіографії та особової картки №45, також зазначено в наказі про переведення на посаду від 03.04.2015.

З часу призначення ОСОБА_1 на посаду першого заступника Голови Державного агентства України з питань кіно та до 29.02.2016 генеральним директором ТОВ «Татофільм» є його колишня дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а єдиним засновником ТОВ «Татофільм» його донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Статутом ТОВ «Татофільм», затвердженого загальними зборами учасників від 22.06.2011, інформацією Міністерства юстиції України від 10.02.2016 №4261/495-0-26-16/19.

Ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейним, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, вказує на приватний інтерес. Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Члени сім'ї службової особи це особи, які перебувають з ними у шлюбі, їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки та інш.

Відповідно до наказу Голови Державного агентства України з питань кіно № 67 від 20.04.2015 до складу Комітету з конкурсних торгів Державного агентства України з питань кіно включено ОСОБА_1, якого визначено головою комітету.

ОСОБА_1, будучи головою Комітету з конкурсних торгів Державного агентства України з питань кіно, достовірно знаючи, що учасником переговорної процедури є ТОВ «Татофільм», засновником якого є його донька - ОСОБА_4, будучи суб'єктом , на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», визначеним ч.1 ст. 3 Закону, в порушення вимог п.1-2 ч.1 ст. 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника- Голову Державного агентства України з питань кіно, тобто неповідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього - ОСОБА_1 - реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1, будучи головою Комітету з конкурсних торгів Державного агентства України з питань кіно, проводив переговорні процедури із ТОВ «Татофільм», відповідно до п.1 ч.2 ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель», про результати яких він доповідав на засіданні Комітету та 11 і 13 листопада 2015 року Комітетом. На підставі даних переговорів, прийнято рішення про визнання переможцем ТОВ «Татофільм» переговорної процедури закупівлі щодо виробництва національного фільму (аудіовізуального твору) «Синагога» та «Вулкан» на умовах фінансової підтримки в сумі 900 тис. та 5 млн. грн. Вказані фільми були переможцями 2 етапу 7 конкурсу відбору кінопроектів і включені до Програми виробництва та розповсюдження національних фільмів на 2015/2016 роки, затвердженого наказом Міністерства культури України №781 від 02.10.2015.

Зазначені дії призвели до укладення відповідних договорів, а саме: державного контракту на виробництво національного фільму «Синагога» на умовах державного замовлення № 186 від 30.11.2015 та договору фінансової підтримки виробництва фільма «Вулкан» № 29 від 03.12.2015 між ТОВ «Татофільм» та Державним агентством України з питань кіно.

Тобто ОСОБА_1, будучи головою Комітету з конкурсних торгів Державного агентства України з питань кіно, маючи реальний конфлікт інтересів, а саме наявність суперечності між особистими немайновими інтересами та службовими повноваженнями, що може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень, прийняв рішення щодо ТОВ «Татофільм», генеральним директором якого є його колишня дружина - ОСОБА_3, а засновником його донька - ОСОБА_4, про необхідність укладення договорів фінансової підтримки між ТОВ «Татофільм» та Державним агентством України з питань кіно, чим порушив пункти 1- 4 частини 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень повністю визнав та щиро розкаявся. Зазначив, що йому було відомо про обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», проте він легковажно поставився до вказаного питання та не розраховував настання негативних наслідків. Зазначив, що на тепер усвідомив значення своїх дій та щиро кається у скоєному. Додатково зазначив про недопустимість в подальшому з його сторони порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", просив не застосовувати до нього надто суворе адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 172-6 КУпАП, частиною 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» доведена зібраними по справі доказами, а саме даними, що в їх сукупності містяться в розпорядженні Кабінету Міністрів України від 25.02.2014 № 174-р, яким ОСОБА_1 призначено першим заступником Голови Державного агентства України з питань кіно; Постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 № 277, якою затверджено Положення про Державне агентство України з питань кіно, згідно з яким Державне агентство України з питань кіно є центральним органом виконавчої влади; копії наказу Голови Державного агентства з питань кіно № 15-к від 03.04.2015, згідно з яким ОСОБА_5 призначено першим заступником Голови Державного агентства України з питань кіно, з окладом згідно штатного розпису, в порядку переведення з товариства з обмеженою відповідальністю «Татофільм»; копії письмової згоди ОСОБА_6 від 03.04.2015 на збір та обробку персональних даних; копії письмового ознайомлення від 03.04.2015 ОСОБА_1 із загальними правилами поведінки державного службовця; копії письмового попередження з якими 03.04.2015 ознайомлений під підпис ОСОБА_1, про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією» надав інформацію про відсутність корпоративних прав; копії відповіді Міністерства юстиції України від 10.02.2016 про актові записи цивільного стану відносно громадянина ОСОБА_1; копії відповіді Голови Держагенства з питань кіно ОСОБА_7 про відсутність повідомлень від ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів від 12.03.2016 № 369/12/11-16; копії документів про оголошення закупівель, документів наданих ТОВ «Татофільм про проведення переговорів, із зазначенням засновником ТОВ «Татофільм» - ОСОБА_4, проведення переговорів, про результати їх проведення; копіях договорів № 186 від 30.11.2015 та № 29 від 03.12.2015 між ТОВ «Татофільм» та Державним агентством України з питань кіно; копіях витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000775; копії постанови про закриття зазначеного провадження від 07.04.2016.

За таких обставин дії ОСОБА_1, які виразились в тому, що він, займаючи посаду першого заступника Голови Державного агентства України з питань кіно, будучи достовірно обізнаним із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в частині обмеження щодо урегулювання конфлікту інтересів, достовірно знаючи, що його колишня дружина ОСОБА_3 є генеральним директором ТОВ «Татофільм», а донька ОСОБА_4 - засновником ТОВ «Татофільм», будь-яких заходів щодо усунення таких обставин не вжив, не повідомив у встановленому законом випадку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та прийняв рішення в умовах конфлікту інтересів, суд кваліфікує за частинами 1, 2 ст. 127-7 КУпАП, як порушення пунктів 1-4 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції».

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1, виходячи з вимог закону, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують його відповідальність.

В якості обставин, що пом'якшують відповідальність, суд враховує, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, у скоєному щиро кається.

В якості ознак, що характеризують особу порушника, суд враховує, що він одружений, має постійне місце проживання, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Обставин, що обтяжують відповідальність винного згідно ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника, визнання ним вини та щире каяття, конкретні обставини справи, надходжу до висновку про можливість накладення адміністративного стягнення в мінімальних межах, передбачених частинами 1, 2 ст. 127-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винуватим у вчиненні двох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються судом, стягнення має бути накладено із дотриманням ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 30 КУпАП, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається судом на строк від шести місяців до одного року, незалежно від того, чи передбачене воно в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, коли з урахуванням характеру адміністративного правопорушення, вчиненого за посадою, особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за нею права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

На підставі викладеного, оскільки правопорушення, у вчиненні яких визнано винуватою ОСОБА_1, безпосередньо пов'язано з його перебуванням на посаді, конкретні обставини адміністративного правопорушення, вважаю також необхідним накласти на ОСОБА_5 стягнення у вигляді позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на шість місяців.

Керуючись п 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п.1, п.2 ч. 1 ст.14 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції", ст. ст. 36, 127-7, 283, 284. 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на шість місяців.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на шість місяців.

На підставі ч. 2 ст. 36 КПК України накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення шляхом поглинення менш суворого стягнення більш суворим у вигляді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на шість місяців.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько