пр. № 3/759/5776/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Умань Черкаської обл., громадянки України, яка заміжня, має вищу освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

14.09.2016 приблизно об 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Деу» державний номерний знак НОМЕР_4 на перехресті вул. Генерала Наумова та вул. Булаховського в м. Києві, при виїзді на перехрестя з другорядної дороги не надала переваги в русі автомобілю «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_5, що рухався по головній вулиці, внаслідок чого здійснила із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 свою вину у порушені Правил дорожнього руху України не визнала та пояснила, що 14.09.2016 приблизно о 19 год. 00 хв. керувала автомобілем «Деу» державний номерний знак НОМЕР_4 по вул. Булаховського в м. Києві. Маючи намір повернути на ліво на вул. Генерала Наумова, подивилася направо і переконавшись у відсутності автомобілів почала виконувати маневр. В наступний момент побачила, що автомобіль «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_5, що рухався в правому ряду, почав різко повертати вліво перед її автомобілем. Вона застосувала екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося.

ОСОБА_3 пояснив, що 14.09.2016 приблизно о 19 год. 00 хв. керував автомобілем «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_5 по вул. Генерала Наумова в м. Києві. Почав здійснювати поворот ліворуч на вул. Булаховського і в момент повороту відчув удар. Вважає, що ОСОБА_1 винна в даному ДТП, оскільки виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, мала переконатися в безпеці свого маневру.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази, що узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, схема місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобілів, характер їх пошкоджень, вказане водіями місце зіткнення, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 236719 від 14.09.2016, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1, письмові пояснення ОСОБА_3, аналогічні із наданими в суді, підтверджують порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Крім того, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про вчинення ДТП із вини іншого водія, оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушила п. 16.12 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 від мінімальної заробітної плати, який становить 275 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик