Справа № 346/3310/16-п
Провадження № 33/779/141/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю потерпілого ОСОБА_2 та його захисника адвоката Мелех Д.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника адвоката Бунчак Р.Р.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року, якою закрито провадження у справі про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працює водієм приватного підприємства «Ніколов-Україна» (м. Коломия Івано-Франківської області), громадянина України,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№ 459576 від 19 травня 2016 року ОСОБА_4 19.05.2016 року о 06 год. 05 хв. в м. Львів, на перехресті вул. Хмельницького та вул. Поліська, керуючи автобусом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1, під час повороту ліворуч не зайняв крайнє ліве положення, не переконався, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суддя мотивував тим, що дорога, на якій сталася ДТП, не має кількох смуг для руху в одному напрямку, що виключає порушення ОСОБА_4 пунктів 10.1 та 10.4 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає вказану постанову судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою при неповному та необ'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, неповній оцінці всіх доказів по справі.

Посилається на те, що протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та його поясненнями повністю доводиться факт порушення водієм ОСОБА_4 п.10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України, однак суддею не дано жодної оцінки вказаним доказам, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що відповідно до п.11.1 ПДР України, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Таким чином, вважає, що водій ОСОБА_4 неправильно оцінив дорожню обстановку, що склалася для нього, проявив неуважність до її змін та змінюючи напрямок руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем Фіат Скудо, що рухався попутно ближче до лівого краю проїзної частини.

Просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

На вищевказану апеляцію ОСОБА_4 подано заперечення, в якому він просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а постанову суду залишити без змін , оскільки вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу на те, що він не порушував Правила дорожнього руху України і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_2, який в порушення вимог п.12.1,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньо-транспортну обстановку та не дотримався безпечного інтервалу.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його захисника Мелех Д.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги і просили її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника Бунчак Р.Р., які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аргументуючи свої висновки щодо недоведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення суд вказав, що дорога, на якій сталася ДТП, не має кількох смуг для руху в одному напрямку, що виключає порушення ОСОБА_4 пунктів 10.1 та 10.4 ПДР України.

Разом з тим , відповідно до вимог п. 11.1 Правил дорожнього руху України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними

Вважаю, що суд першої інстанції, дав неправильну оцінку сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні, внаслідок чого невірно встановив фактичні обставини справи і прийшов до помилкового висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, у зв'язку з тим, що він, керуючи транспортним засобом, на перехресті під час повороту ліворуч не зайняв крайнє ліве положення, не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема місця ДТП, яка сталася 19.05.2016 року о 06 год 05 хв. в м. Львів, на перехресті вул. Хмельницького та вул. Поліська за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Вказана схема містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставин, що стосуються події та мають істотне значення для об'єктивного визначення її причин.

Вищевказана схема складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

На вказаній схемі міститься детальне зображення транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 після дорожньо-транспортної пригоди та вказані координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, зафіксовано сліди гальмового шляху автобуса марки "Mercedes-Benz", площа розсіювання уламків, які утворились внаслідок зіткнення транспортних засобів, вказано приблизне місце зіткнення транспортних засобів, вказані ширина проїзної частини та результати інших вимірів, які мають істотне значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, на вказаній схемі зазначено, що ширина проїзної частини дороги, на якій організовано рух транспорту в одному напрямку, складає 7,6 м, а відстань від правого заднього колеса автобуса марки "Mercedes-Benz" до краю проїзної частини складає 2,3 м, що свідчить про те, що на момент виконання водієм автобуса ОСОБА_4 повороту ліворуч відстань від краю проїзної частини з лівої сторони автобусу давала можливість вільно рухатись попутному транспортному засобу ще ближче до краю проїзної частини, оскільки складала більш ніж 2,5 м.

Зі змісту пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він перед початком виконання маневру повороту ліворуч переконався в тому, що це буде безпечним приблизно за 1-2 хв. до виконання маневру, подивившись в ліве дзеркало заднього виду, встановивши відсутність інших транспортних засобів розпочав виконувати поворот ліворуч.

Вважаю, що зі змісту вищевказаних пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він не врахував дані дорожньо-транспортної обстановки і прийшов до неправильного висновку про те, що виконання ним маневру повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Разом з тим, судом не встановлено порушень Правил дорожнього руху України, які були вчинені водієм ОСОБА_6 і які перешкоджали б водію ОСОБА_4 виконати вимоги п.10.1,10.4 ПДР України.

Так , відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Відповідно до висновку №3574 експертного авто-технічного дослідження від 02 серпня 2016 року дії водія автобуса «Мерседес Бенц» ОСОБА_4, який виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення не дав дорогу попутному автомобілю «Фіат Скудо», не відповідали вимогам п.п.10.4, 10.1 ПДР і перебувають в причинному зв'язку з фактом ДТП.

Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про те, що ОСОБА_4 19.05.2016 року о 06 год. 05 хв. в м. Львів, на перехресті вул. Хмельницького та вул. Поліська, керуючи автобусом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1, під час повороту ліворуч, в порушення вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів не зайняв крайнє ліве положення, не переконався, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вищевказане порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та суспільно небезпечними наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин постанова Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції постанови, за якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення мало місце 19.05.2016 року і на час розгляду апеляційної скарги сплив встановлений законом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, вважаю за необхідне закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

На підставі викладеного, вважаю, що апеляцію ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв