АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 33/790/743/16 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, на даний час не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2016 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_2 у місті Харкові в районі проспекту Московського з перехрестям з вулицею Архітектора Альошина, порушивши п. 2.5 ПДР України, керував моторолером «Honda Cabina 90», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді від 22 вересня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі, вважаючи що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апелянт вважає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП він притягнутий безпідставно та вказує на те, що факт перебування його в стані алкогольного сп'яніння не є доведеним; з висновком про те, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_2 не згоден.

ОСОБА_2 посилається на те, що працівники поліції вийшли за межі своїх повноважень та провели огляд на стан сп'яніння без законних підстав; в протоколі зазначено невірний час вчиненого правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Враховуючи нервовий стан того дня, він не віддавав собі відліку та не усвідомлював, які пояснення зазначає в бланку протоколу. Зазначає, що він був зупинений працівниками поліції не в той час, як рухався по проспекту Московському, а в той час, коли звернув з дороги на обочину, зупинився, розмірковуючи про життєві обставини.

Також вказує, що судом першої інстанції не були опитані свідки, які б підтвердили факт його відмови від проходження огляду,в зв'язку з чим були порушені його процесуальні права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушень на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров*я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Іструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні моторолером у стані алкогольного сп'яніння, у відмові від огляду на стан сп'яніння, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, серії АП2 №097695, складений саме за відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а не за керування його транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним, не є обґрунтованими та спростовуються належним чином встановленими та дослідженими, як в суді першої інстанції, так і апеляційним судом, доказами по справі.

Посилання ОСОБА_2 на те, що справу було розглянуто без допиту свідків, не є підстави для скасування постанови суду, яка по своїй суті є вірною, оскільки зазначені свідки були допитані в суді апеляційної інстанції, які підтвердили, що ОСОБА_2 керував моторолером з явними ознаками алкогольного сп'яніння від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився.

Таким чином, процесуальні права ОСОБА_2 реалізовані в повному обсязі шляхом звернення з апеляційною скаргою та можливістю взяти участь у перегляді справи судом апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що передбачено санкцією адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суддею призначено виважено, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та за відсутності обставин, що пом'якшують відповідальність, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП. Обставини, на які посилається апелянт щодо його нервового стану на момент виявлення працівниками поліції складу правопорушення, на правильність висновків суду не впливають.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що застосоване до ОСОБА_2 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень; постанова суду першої інстанції скасуванню за доводами його апеляційної скарги не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -