П О С Т А Н О В А
23 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:
особи, відносно якої складено протокол про адміністративне
правопорушення, - ОСОБА_1,
іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И Л А:
Даною постановою закритопровадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як указано в постанові суду, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2016 року, ОСОБА_1 14 квітня 2016 року, приблизно об 11 год. 57 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Мечникова та бул. ОСОБА_3 в м. Києві, при ввімкненому сигналу світлофора, що дозволяє рух, всупереч вимогам п. 16.5 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу автомобілю Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, яка завершувала рух через перехрестя, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 12 липня 2016 року подала апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження даної постанови, зазначаючи, що вона не приймала участь в судовому засіданні суду першої інстанції та про існування і зміст оскаржуваної постанови дізналась тільки 04 липня 2016 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження вона пропустила з поважних причин.
В самі же апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року скасувати, постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
При цьому, ОСОБА_2 вважає, що постанова місцевого суду винесена в порушення вимог чинного законодавства, а саме ст. 251, ч. 2 ст. 277-2, п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП; судом не було викликано та не було опитано її, як учасника ДТП, свідків, тощо, а суд першої інстанції обмежився тільки поясненнями ОСОБА_1, надаючи, таким чином, перевагу одним доказам, безпідставно відкидаючи інші докази, допускаючи таким чином однобічність та упередженість, порушення засад рівності та змагальності.
Наполягає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп, оскільки останній проїжджав перехрестя до закінчення її-Мирошниченко Ю.В. маневру, де, саме з вини ОСОБА_4, і відбулось зіткнення автомобілів.
Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення особи, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, який не заперечував щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, однак заперечував щодо задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги ОСОБА_2, дослідивши додатково надані дані суду апеляційної інстанції, слід прийти до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, будучи своєчасно сповіщеною про день, час та місце розгляду провадження (а.с. 14), не була присутня під час постановлення рішення 09 червня 2016 року, пояснюючи в суді апеляційної інстанції це тим, що нею здавалася екзаменаційна сесія у ВУЗі.
Досліджувана постанова, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 не направлялася, а її копії представник останньої ОСОБА_5 отримав 04 липня 2016 року, коли і ознайомився з матеріалами справи (а.с. 19, 20).
За наведеним, а також виходячи з того, що апеляційна скарга, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, була подана 12 липня 2016 року (а.с. 21-23), слід прийти до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду від 09 червня 2016 року.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції норм матеріального права і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, то вони є безґрунтовними з огляду на нижченаведене.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають зясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 338714, зазначено, що ОСОБА_1 14 квітня 2016 року, приблизно об 11 год. 57 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Мечникова та бул. ОСОБА_3 в м. Києві, при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, всупереч вимогам п. 16.5 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу автомобілю Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, яка завершувала рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.
Як пояснював в судах першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1, він 14 квітня 2016 року, близько 11 год. 55 хв., дійсно керував автомобілем НОМЕР_1. При цьому він рухався по вул. Басейна в сторону вул. Мечникова в м. Києві, а доїхавши до перехрестя з бул. ОСОБА_3, зупинив свій транспортний засіб перед стоп-лінією на забороняючий червоний сигнал світлофора. Після загорання зеленого сигналу світлофора, задля переконливості безпечного перетину бул. ОСОБА_3, свій рух одразу не розпочав, оскільки на дорозі було скопичення транспортних засобів тягучка. Переконавшись у тому, що всі транспортні засоби, які рухались вниз по бул. ОСОБА_3, зупинились на червоний сигнал світлофору, він-Пашев А.О. розпочав рух по перехресті.
Перетнувши дві полоси для транспортних засобів, які спускалися вниз по бул. ОСОБА_3, та що зупинилися на забороняючий червоний сигнал світлофора, він фактично вже проїхав і третю смугу по вул. Мечникова, завершуючи маневр проїзду через перехрестя, коли раптово відчув удар в праву задню частину свого автомобіля. Це був автомобіль Фольксваген під керуванням ОСОБА_2
Вищенаведені пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с. 6), у відповідності до яких автомобіль Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2,коли тільки виїхав на перехрестя, то зіткнувся з автомобілем НОМЕР_1, який закінчував його проїжджати.
При цьому свідок ОСОБА_6 стверджувала, що автомобіль Фольксваген виїхав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, у той час коли інші автомобілі в попутному для нього напрямку зупинилися і пропускали потік транспорту, що проїжджав перехрестя перпендикулярно на дозволяючий для себе зелений сигнал світлофора.
Пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_6, в своїй сукупності, узгоджуються з даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 квітня 2016 року та локалізацією отриманих механічних пошкоджень на кожному з автомобілів, відповідно до яких в автомобілі НОМЕР_1, пошкоджено: заднє праве колесо, задній бампер справа, арка заднього правого колеса, диск тощо, а автомобіль Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2, зазнав механічні пошкодження наступного характеру: передній бампер та тримач державного номерного знака.
Обставини, на які вказує ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_6, щодо закінчення саме ОСОБА_1 маневру проїзду через перехрестя, а ОСОБА_2 вїжджала на перехрестя, коли відбулася дорожньо-транспортна пригода, вказують і фото з місця пригоди щодо розташування транспортних засобів, а також наявність на транспортних засобах вищевказаних механічних пошкоджень.
Проти таких обставин пригоди ОСОБА_2 фактично в суді апеляційної інстанції не заперечувала, стверджуючи тільки при цьому, що ОСОБА_1 вїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора тоді, як для неї був дозволяючий сигнал.
Проте ці твердження ОСОБА_2 виходять за межі обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1, що він вїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяв рух для його транспортного засобу і ніяким чином не може бути підданий оцінці з встановленням інших обставин.
Водночас, за наведеним, слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 у жодному разі не порушував п. 16.5 Правил дорожнього руху України, який регламентує, що у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а тому суд прийшов ґрунтовного висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а провадження в справі закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання ОСОБА_2 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О.Балацька