Номер провадження 3/523/4349/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Боднар С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Одеси у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 15.07.2016 року о 02 годині 50 хвилин, по вул.Південна дорога, 11 в м.Одесі, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох понятих відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, яка протягом року вже притягувалась за ст.130 ч.1 КУпАП.

Ознайомившись із матеріалами справи, зясувавши обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.280 КУпАП, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП, та його провина в скоєнні зазначеного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, що власноручно зазначені ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, де він підтвердив факт скоєння адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями свідків, довідкою та ін. матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази, факти, що викладені в матеріалах адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що сукупність доказів, підтверджує наявність вини в діях правопорушника ОСОБА_1 в скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, наведені докази суд вважає повними, всебічними, достовірними, оскільки вони обєктивно підтверджуються іншими доказами, узгоджуються з ними в повному обсязі та являються достатніми для винесення судового рішення по справі.

Згідно ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 судом не встановлено.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення судом враховується та обставина, що ОСОБА_1, зневажаючи всіма принципами загальноприйнятих норм моралі, повторно керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, що підтверджено матеріалами адміністративної справи, свідчить про грубе порушення ним Правил дорожнього руху, про не розуміння правопорушником можливості настання страшних наслідків, та здійснення ним експлуатації джерела підвищеної небезпеки з неможливістю забезпечення в такому стані належного контролю транспортного засобу, чим створює загрозу для суспільства, підвищену імовірність заподіяння шкоди майну, життю та здоровю як собі, так і іншим учасникам дорожнього руху.

В свою чергу, при прийнятті остаточного судового рішення, суддею враховуються положення ст.23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, дослідивши матеріали адміністративної справи, давши оцінку всім обставинам по справі, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, який є не працевлаштованим, згідно довідки за обліковими даними АП УПП у м.Одесі на протязі року вже притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП, та знову вчинив аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, належних висновків стосовно скоєного не зробив, у вчиненому не розкаявся, та зневажливо ставиться до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоровя учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, належить ОСОБА_2, таким чином застосування санкції ст.130 ч.2 КУпАП в частині оплатного вилучення транспортного засобу не застосовується.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 33-35, 130 ч.2, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 275 грн 60 коп (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок), зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ : С.М. Боднар