Провадження № 3-5634/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю адвоката Гриценка В.В. розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Києва, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом'янського районного суду втретє надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу від 02.06.2016 року серія АП2 № 474590 ОСОБА_2 02.06.2016 року керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Каменярів здійснив поворот на вул. Сумську не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв на наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Дослідивши вказаний адміністративний матеріал суддя встановив, що:

1. Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року дана справа про адміністративне правопорушення була повернута до Управління патрульної поліції в місті Києві для доопрацювання, оскільки справа була оформлена недбало, зокрема, зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідав змісту схеми місця ДТП.

Разом з тим, всупереч даному судовому рішенню і вимогам ст. 256 КУпАП, заступник начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції м. Києва НП України Євдокімов Д.А. письмово відмовився виконувати вимоги зазначеної постанови під надуманим приводом, що "положенням ст. 256 КУпАП не передбачено можливості внесення змін, доповнень або уточнень безпосередньо у тому ж самому бланку протоколу за те ж саме адміністративне правопорушення."

Однак, постановою судді від 14 червня 2016 року і не передбачалося можливості внесення змін, доповнень або уточнень безпосередньо у тому ж самому бланку протоколу, а було звернуто увагу на неправильне складення протоколу, зміст якого не відповідає вимогам ст. 256 КупАП, а отже, є недійсним.

Таким чином, посадова особа, яка складала недійсний протокол, що потягло за собою його повернення з суду до поліції, повинна скласти протокол, що відповідає вимогам Закону на новому бланку. А повернутий судом бланк підлягає знищенню. Саме такий порядок встановлений ч.2 п. 3 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (надалі - Інструкція), яким прямо передбачено, що "зіпсовані, повернуті або такі, що мають друкарський брак, бланки протоколів, постанов та тимчасових дозволів знищуються та списуються з обліку відповідно до акта щомісячного списання бланкової продукції.

Однак дані вимоги Закону та Інструкції виконані не були. Крім того, всупереч постанові судді та всупереч будь-яким розумним правовим підставам, Євдокімов Д.А. відібрав пояснення у капрала Журби В.В.(який не має будь-якого відношення до складання даного протоколу), де останній зазначив про те, які зміни необхідно внести до протоколу.

На такий факт, суддя зазначає, що внесення змін до протоколу поясненнями будь-якої особи (а тим більш особи, яка його не складала) також вимогами ст. 256 КУпАП не передбачені, і є не просто нонсенсом, а й правовим нігілізмом. Особа не може притягатися до відповідальності за адміністративне правопорушення не на підставі протоколу, а на підставі пояснень, оскільки це є суттєвим порушенням Закону. Норма ст. 254 КУпАП не передбачає можливості складення будь-яких інших документів про вчинення адміністративного правопорушення, окрім протоколу, а тому складення будь-яких інших документів, на підставі яких особа притягається до відповідальності, є перевищенням службових повноважень особою, яка ці документи складає та тягне за собою наслідок у вигляді юридичної відповідальності.

Виходячи із зазначеного, постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року дана справа про адміністративне правопорушення була вдруге повернута до Управління патрульної поліції в місті Києві для доопрацювання, оскільки наведені порушення виправлені не були, а були тільки надіслані письмові пояснення, з якими, причому, ОСОБА_2 не ознайомили, копію не вручили, позбавивши, таким чином, його можливості для захисту.

Разом з тим, всупереч ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно якої, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, дане судове рішення знов не виконане під надуманим приводом.

Кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення передбачена ст. 382 Кримінального кодексу України.

Виходячи із змісту довідки про результати додаткової перевірки, складеної інспектором ПП УПП в м. Києві Т.А. Слюсаренком (який також не має відношення до складання протоколу), яку він надіслав до суду, дана посадова особа наполягає на притягненні особи до відповідальності за адміністративне правопорушення на підставі протоколу (який не відповідає вимогам Закону) та пояснень інспектора Журби В.В. (що згідно Закону не є документом, в якому фіксується зміст правопорушення) та зухвало відмовляється виконувати постанову суду, зазначаючи, що для цього "немає ніяких юридичних підстав". На таке міркування інспектора Т.А. Слюсаренко, суддя роз'яснює, що в його компетенцію не входить обговорення судових рішень, а тільки обов'язок їх виконання. Рішення суду є обов'язковими для виконання відповідно до вимог Конституції.

З позицією посадових осіб поліції про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі письмових пояснень, що один поліцейський надав іншому, категорично не погоджується і сам ОСОБА_2 та його захисник Гриценко В.В., які вказали на можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення лише за умови виконання вимог ст. 245, 256, 278 КУпАП.

Суддя вважає дану позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності обґрунтованою, оскільки відповідно до вимог ст. 254 КУпАП єдиним документом, в якому може бути зафіксований зміст адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Дана норма Закону є імперативною і розширеному тлумаченню не підлягає.

Притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення на підставі пояснення (інспектора патрульної служби, що дане своєму начальнику без ознайомлення ОСОБА_2.), а не протоколу, було б суттєвим порушенням закону та прав особи, що притягається до відповідальності.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП суд повинен своєчасно, повно, всебічно та об'єктивно з'ясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, … а також іншими документами.

Суддя вважає думку заступника начальника Управління патрульної служби у м. Києві Євдокімова Д.А. про необхідність розгляду справи на підставі неправильно складеного протоколу із доповненнями у вигляді пояснень поліцейських, що надані один одному без ознайомлення з ними ОСОБА_2, хибною, оскільки вона суперечить вимогам ст.ст. 245, 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч.2 п. 3 розділу ХІІІ Інструкції, яким взагалі передбачено, що повернуті бланки протоколів підлягають знищенню та списанню з обліку. Суддя вже двічі повертав протокол до УПС МВС України в м. Києві, однак вимоги ні Закону, ні Інструкції не виконані.

Враховуючи зазначене та те, що ці недоліки не можуть бути усунуті в ході розгляду справи, суддя прийшов до висновку, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідно втретє направити до Управління патрульної служби у м. Києві для дооформлення.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 256, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 разом із матеріалами справи повернути до Управління патрульної поліції в місті Києві для доопрацювання та належного оформлення в ході якого необхідно:

1. Виконати вимоги та ч.2 п. 3 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 щодо знищення повернутого бланку протоколу.

2. Виконати вимоги ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо правильності складання протоколу та ознайомлення з ним.

Попередити службових осіб Управління патрульної поліції в місті Києві про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України за невиконання судового рішення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Агафонов С.А.