Справа № 283/1959/16-п
провадження №3/283/634/2016
П О С Т А Н О В А

25 жовтня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням - судді: Ярмоленка В.В., з секретарем Пух Н.М., з участю прокурора Кучера Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Малині адміністративні матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4, охоронника Коростенського міжрайонного управління поліції охорони в Житомирській області

за ст. 1724 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Щодо ОСОБА_1 28 вересня 2015 року складено протокол про вчинення нею адміністративного корупційного правопорушення в якому зазначено, що остання, будучи охоронником цивільної охорони Коростенського МРВ управління ДСО при УМВС України в Житомирській області, тобто службовою особою державного підприємства, займалася іншою оплачуваною діяльністю, та, окрім заробітної плати за основним місцем роботи, у період з 25.10.2016 по 26.10.2015 року, отримала заробітну плату у розмірі 771,68 грн. у Гранітненській селищній виборчій комісії Малинського району за виконання обовязків члена селищної виборчої комісії, чим порушила обмеження, встановлені п.1 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, передбачене ст. 1724 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності винність в скоєному правопорушенні визнала, підтвердивши, що у жовтні 2015 року вона працювала членом виборчої комісії № 180563 в смт. Гранітне Малинського району і отримала за свою роботу заробітну плату у сумі 771 грн. 68 коп.

Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки остання порушила антикорупційне законодавство.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали протоколу, допитавши свідка, суд приходить до висновку про наступне:

Встановлено, що на підставі договору укладеного між УДСО при УМВС України в Житомирській області та ПАТ «Малинський каменедробарний завод» про охорону обєкта по Управлінню ДСО при УМВС України видано наказ №18-о/с від 16.02.2009 року про прийняття ОСОБА_2 охоронником 1 розряду цивільної охорони «Варта» Малинського відділення ДСО управління ДСОпри УМВС України в Житомирській області з 16 лютого 2009 року на період дії договору на охорону (а.с.38), а 04.10.2013 року переведено на посаду охоронника 3 розряду цивільної охорони Коростенського відділу УДСО при УМВС України в Житомирській області.

25 та 26 жовтня 2015 року ОСОБА_1 виконувала обовязки заступника голови Гранітненської СВК, яка знаходилася в смт. Гранітне Малинського району, а саме: брала участь у засіданні даної комісії, підписувала відповідні протоколи, за що їй було перераховано та отримано після відрахувань 620,73 грн.

Разом з тим, відповідальність за ст. 1724 КУпАП за порушення встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю поширюється на посадових та службових осіб інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим (п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до довідника кваліфікаційних характеристик професій, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 року №336 (із змінами та доповненнями), професія охоронника (п.115 розділ ІІІ) відноситься до кваліфікації робітника, що виконує технічні функції.

Згідно постанови Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» та ст. 18 КК України, працівники підприємств, установ, організацій, які виконують, в тому числі технічні функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов'язки, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

У частинах 3-4 пункту 1 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ розяснено, що організаційно-розпорядчі обов'язки - це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов'язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов'язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Разом з тим, будь-яких даних на підтвердження того що ОСОБА_1 виконує вказані обов'язки матеріали справи не містять. Не визначено таких обов'язків і в її функціональних повноваженнях охоронника команди «Варта» на охороняємих обєктах Коростенського МРВ (а.с.41,46).

Згідно наказу МВС України №1430 від 25.11.2003 року «Про організацію службової діяльності цивільної охорони Державної служби охорони при МВС України» підрозділи цивільної охорони створюються для здійснення на договірних засадах заходів охорони щодо нерухомих об'єктів та іншого майна суб'єктів господарювання всіх форм власності, у тому числі вантажів, а також грошових знаків, цінних паперів та інших цінностей, що перевозяться, інкасації та забезпечення особистої безпеки громадян.

На персонал підрозділів цивільної охорони розповсюджується загальне законодавство про працю і державне соціальне страхування.

Відповідно до інформації, наданої начальником УПО в Житомирській області ОСОБА_3 (лист №4795/43/25 від 10.10.2016 року) ОСОБА_1 письмово не ознайомлена з Інструкцією з організації служби підрозділів цивільної охорони Державної служби охорони при МВС, Законом України «Про запобігання корупції», «Про міліцію» (чинної на день скоєння правопорушення), не подає щорічних декларацій про доходи і зобовязання фінансового характеру, що свідчить про відсутність обізнаності ОСОБА_1 з приводу вимог та обмежень встановлених в зазначених Законах.

При цьому, в її підпорядкуванні відсутні будь-які особи, їй не присвоюються спеціальні звання, що підтвердив в судовому засіданні допитаний в якості свідка заступник начальника Коростенського МРВ УПО в Житомирській області ОСОБА_4

Крім того, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мала право самостійно приймати рішення, які породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини. Наявність у охоронника права доставляти в службове приміщення охорони осіб, які скоїли злочин або правопорушення для встановлення особи для наступної передачі його до ОВС (що є відмінним від поняття «затримання особи») на думку суду не свідчить про наявність у останньої організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій або спеціальних владних повноважень, які б обґрунтовували її віднесення до категорії «службова особа».

Посилання в листі начальника УПО в Житомирській області на те, що охоронник є службовою особою, оскільки має право на затримання порушників громадського порядку суперечить п. 2.1.4. наказу МВС України №1430 від 25.11.2003 року «Про організацію службової діяльності цивільної охорони Державної служби охорони при МВС України» в частині того, що адміністративне затримання доставлених у службове приміщення охорони осіб може здійснюватись старшим на місці розташування об'єкта, що охороняється, посадовою особою підрозділу воєнізованої охорони і тривати не більше трьох годин з моменту доставляння порушника для складання протоколу.

Відтак, відсутні ґрунтовні докази того, що ОСОБА_1 дійсно являлась службовою особою УМВС, на яку поширюється антикорупційне законодавство і обмеження щодо сумісництва.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.1998 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247, 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не належить до субєктів правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-4 КУпАП, а тому в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 1724, 247, 284,287,289-291 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-4 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

При відсутності апеляції постанова вступає в законну силу через 10 днів з дня її винесення.

Суддя: