АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/683/2016 Головуючий 1 інст.: Шумейко О.І.
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач: Коваль С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року,

В с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 31.01.2016 року о 00 год. 45 хв. м. Київ, вул. Чигиринська, буд. 83, з ознаками алкогольного сп»яніння. Від огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Мав ознаки сп»яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, хитка хода, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв»язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що висновки суду викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів того, що він 31.01.2016 року здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп»яніння. Вказує, що суд при прийнятті рішення не взяв до уваги, що він не знаходився за кермом автомобіля на момент зустрічі з працівниками поліції, автомобіль не заводив та жодних маневрів за кермом автомобіля не здійснював, а лише відкрив двері автомобіля зі сторони водія для того, щоб забрати особисті документи. При цьому, з відеозапису, зробленого інспекторами УПП в м. Києві вбачається, що жодних маневрів з паркування автомобіля він не виконував, двигун автомобіля був вимкнений і автомобіль не рухався будь-яким чином.

Крім цього зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП та не може бути прийнятий як доказ відповідно до ст. 251 КУпАП, оскільки у ньому відсутня інформація про місце, час і суть адміністративного правопорушення, а саме: що він здійснював керування автомобілем чи здійснював будь-який маневр автомобілем, не вказано місце керування та час керування автомобілем, а лише зазначено, що він має ознаки сп»яніння та відмовився від огляду на стан сп»яніння.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався, з його змістом він не був ознайомлений та другий екземпляр протоколу поліцейські йому не вручали, про що свідчить відсутність його підпису на протоколі. Також зазначає, що після його доставлення до Оболонського РУ НП в м. Києві протокол про адміністративне затримання також не складався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В них, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів.

Відповідно до вимог, викладених ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За таких обставин, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Разом з тим, орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення та суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи, зазначених вимог закону не дотримали.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп»яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції настає.

Структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об»єкт правопорушення, об»єктивну сторону, суб»єкт правопорушення і суб»єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Об»єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані сп»яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Зазначене правопорушення вважається закінченим з того часу, коли особа, перебуваючи у нетверезому стані, призвела до руху транспортний засіб.

Під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 є таким, що не відповідає вимогам закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено обов»язковий елемент об»єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом та яким саме транспортним засобом він керував, не зазначено який пункт ПДР України було ним порушено.

Відсутність у протоколі обов»язкових реквізитів, перелік яких міститься у ст. 256 КУпАП, не тільки обмежує права учасників дорожньо-транспортної події, регламентовані ст. 268 КУпАП, а й покладає обов»язок визначити об»єктивну сторону правопорушення на суд, що є неприпустимим.

У даній справі протокол, який є документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, не містить даних про те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та передчасно відкрив провадження, оскільки адміністративний протокол, як такий, що був оформлений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, повинен був бути повернутий до органу, який склав адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, для доопрацювання та не міг бути розглянутий по суті.

Проте, суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на ці недоліки протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, і за наявності категоричних пояснень останнього про те, що він автомобілем не керував, а лише відкрив двері автомобіля зі сторони водія для того, щоб забрати особисті документи, та за наявності суперечливих пояснень свідків, вийшовши за межі опису суті адміністративного правопорушення, установлених у протоколі інспектором УПП у м. Києві, встановив, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп»яніння, тим самим, вийшов за межі своїх повноважень.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що складений відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не зазначено суть адміністративного правопорушення (не вказано об»єктивну сторону правопорушення).

На ці обставини суд першої інстанції уваги не звернув та постановив передчасне рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді підлягає скасуванню.

За таких обставин, перевіряючи за апеляційною скаргою матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1, проте не даючи їм оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, а матеріали справи - поверненню до Управління патрульної служби у м. Києві для належного виконання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Після усунення зазначених у постанові недоліків, адміністративна справа, за наявності підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути на доопрацювання до Управління патрульної поліції в м. Києві.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль