Справа № 740/3249/16-п
Провадження № 3/740/1015/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю., Носилевській О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого робітником аеропорту "Жуляни", одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2016 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 10 вересня 2016 року в 21-25 год.на вул.Овдіївська м.Ніжина Чернігівської області, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110307-42, державний номерний знак НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, незвязана мова, в порушення вимог п.2.5. ПДР відмовився від проходження огляду на стан спяніння, підпису протоколу та надання пояснень до нього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що керував автомобілем, в якому перебували ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, алкогольних напоїв не вживав, був зупинений працівниками поліції, через недовіру до працівників поліції відмовився від проходження тесту на алкоголь на місці зупинки автомобіля, просив провести медичний огляд в медичній установі, його клопотання залишене останніми без уваги, копію протоколу йому не вручено, після чого він поїхав за кермом на даному автомобілі додому.

Інспектор сектору Ніжинського ВП ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1, останній перебував у стані алкогольного спяніння і відмовився від продуву Драгеру та медичного огляду і лікарні в присутності двох свідків, в салоні автомобіля перебували дві жінки, в усній формі ОСОБА_1 був відсторонений від керування, копія протоколу була вручена ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що перебувала у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 разом із його дружиною та незнайомим чоловіком, даний автомобіль був зупинений працівниками поліції, на пропозицію поліцейських ОСОБА_1 відмовився від продуву трубки і просив пройти медичний огляд в лікарні, поліцейські поспішали, ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не перебував, після чого вона покинула автомобіль і пішла додому.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що перебував у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 разом із його дружиною та жінкою, даний автомобіль був зупинений працівниками поліції, на пропозицію поліцейських ОСОБА_1 відмовився від продуву трубки і просив пройти медичний огляд в лікарні, поліцейські поспішали, ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не перебував, після чого поліцейські відпустили ОСОБА_1, останній на своєму автомобілі поїхав додому.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що перебувала у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, даний автомобіль був зупинений працівниками поліції, на пропозицію поліцейських ОСОБА_1 відмовився від продуву трубки і просив пройти медичний огляд в лікарні, поліцейські поспішали, ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не перебував, після чого поліцейські забрали у ОСОБА_1 посвідчення водія, останній на своєму автомобілі поїхав додому.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КУпАП визначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. ПДР передбачений обовязок водія на вимогу працівника поліції щодо проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду регламентований ст.266 КУпАП, відповідно до якої особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами; огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я; огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.п.3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктами 2, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, яка набрала законної сили 13 листопада 2015 року, визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану; огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП; огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

Аналіз вищезазначених норм законодавства щодо порядку проведення огляду на стан спяніння свідчить про те, що поліцейський повинен був на місці зупинки транспортного засобу запропонувати водію ОСОБА_1 використати спеціальний технічний засіб для визначення стану алкогольного спяніння і провести це у присутності двох свідків. В судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки автомобіля, у звязку з чим огляд повинен бути проведений в закладах охорони здоров'я. Докази на підтвердження вчинення поліцейськими дій щодо проведення такого огляду згідно заяви ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам обовязково слід враховувати те, що якщо водій ухилився від огляду, то відповідні ознаки спяніння повинні бути зафіксовані крім протоколу про адміністративне правопорушення також в інших доказах, поясненнях свідків, тощо, і ці обставини повинні бути підтвердженими доказами, дослідженими в суді. Докази в порядку ст.251 КУпАП на підтвердження даних обставин також відсутні.

Також суд враховує положення ст.ст.260, 266 КУпАП, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають обов"язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами. Докази на підтвердження відсторонення ОСОБА_1 в порядку даних статей КУпАП відсутні.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин при оформлені матеріалів адміністративної справи поліцейським порушено процедуру проходження огляду на стан спяніння, наявними доказами, дослідженими в судовому засіданні, не підтверджено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння. Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Щодо пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні про відмову від проходження огляду на стан сп"яніння з допомогою технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник .