Справа № 369/6783/16-п Головуючий у І інстанції Чернота С. В.
Провадження № 33/780/579/16 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 138 18.10.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, прийняту відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 297324, водій ОСОБА_1 21 липня 2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом Нісан, державний номер НОМЕР_1, в порушення п. п. 2.3.5, 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком обгону не переконався, що це буде безпечно, перетнув розділювальну суцільну смугу дороги, не вибравши безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, що спричинило механічні пошкодження вказаних транспортних засобів, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що оскаржувана постанова судді не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, так як не містить в собі посилання на докази вчинення ним адміністративного правопорушення, а також мотивів відхилення інших доказів, на які послався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, ОСОБА_1 не конкретизує, які саме докази місцевим судом не взято до уваги при розгляді справи.

Також, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує про те, що свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, під час розгляду справи в суді він не визнав, однак в оскаржуваній постанові зазначено про визнання ним вини.

Крім того, ОСОБА_1 на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилається на великий досвід керування автомобілем та не притягнення в минулому до адміністративної відповідальності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, заслухавши його пояснення та пояснення захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката Троценка В.А., які заперечували проти апеляційної скарги ОСОБА_1, вважаю правильним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення серед іншого повинна містити опис обставин правопорушення установлених при розгляді справи.

Однак, всупереч вимог зазначеної норми закону, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, взагалі не містить опису установлених суддею при розгляді справи фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при цьому суд обмежився лише посиланням на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 21 липня 2016 року серії АП2 № 297324. За таких обставин, оскаржувана постанова не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що 21 липня 2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Нісан, державний номер НОМЕР_1, рухаючись в напрямку міста Києва по автодорозі с. Петрівське - с. Бобриця, біля АЗС «TIR», в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком обгону не переконався, що це буде безпечно, перетнув розділювальну суцільну смугу дороги не вибравши безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються комплексом доказів, що знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Так, відповідно до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 297 324 від 21 липня 2016 року, інспектором поліції встановлено, що 21 липня 2016 року приблизно о 18 годині 30 хвилин водій автомобіля Нісан, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, перед початком обгону не переконався, що це буде безпечно, перетнув розділювальну суцільну смугу дороги не вибравши безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, чим порушив п. п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с. 1).

Із дослідженої в ході апеляційного розгляду справи схеми наслідків дорожньо-транпортної пригоди вбачається, що зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній смузі руху, на межі закінчення розділювальної суцільної смуги дороги, перед поворотом на автозаправну станцію. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, зафіксовано пошкодження лівого порогу, двох лівих дверцят, лівого дзеркала; у автомобіля Нісан, державний номер НОМЕР_1, зафіксовано пошкодження капоту, правої сторони автомобіля, правого переднього диску, правої передньої та задньої фари, заднього бамперу (а.с. 2).

Як вбачається з письмових пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, водія автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_3, останній, рухаючись по дорозі в напрямку м. Києва, маючи намір повертати на автозаправну станцію, завчасно включив лівий сигнал повороту та пропустив зустрічний транспорт, при цьому в момент виконання ним маневру водій автомобіля Нісан, державний номер НОМЕР_1, не переконавшись у безпечності свого маневру, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та розпочав обгін його автомобіля з лівого боку, внаслідок чого сталося зіткнення, під час якого автомобіль Нісан правим переднім крилом пошкодив бік його автомобіля (а.с. 5). Аналогічні пояснення ОСОБА_3 надав і під час апеляційного розгляду справи.

В своїх письмових поясненнях водій автомобіля Нісан, державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1, а також пасажир зазначеного автомобіля - ОСОБА_5 підтвердили, що в момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виконував маневр обгону автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, при цьому, водій та пасажир автомобіля Нісан вказували, що автомобіль Фольксваген здійснив «різкий поворот», однак, зазначені особи в своїх поясненнях не зазначали про те, що водій автомобіля Фольксваген не подав сигналу про намір повороту ліворуч. До того ж, не узгоджуються між собою пояснення водія ОСОБА_1 про те, що він здійснював обгін автомобіля Фольксваген на дозволеній ділянці дороги, а водночас водій автомобіля Фольксваген здійснював різкий поворот ліворуч перетнувши суцільну лінію в порушення вимог ПДР (а.с. 3, 4).

Наведений комплекс доказів повністю спростовує доводи апелянта про те, що зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 перед зміною напряму руху.

Доводи ОСОБА_1, висловлені ним в доповненнях до апеляційної скарги щодо неправильного, на його думку, складення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, не зазначення в ньому інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення та посилання в протоколі на порушення ОСОБА_1 п. 2.3.5 ПДР, який не передбачений Правилами дорожнього руху, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 297 324 від 21 липня 2016 року вбачається, що інспектором Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області Демчуком І.М. встановлено порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3. б, 10.1 Правил дорожнього руху, а не пункту 2.3.5, про що стверджує ОСОБА_1 Доводи ОСОБА_1 щодо незазначення в протоколі місця вчинення адміністративного правопорушення спростовуються схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), яка є невід'ємним додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, та на якій зазначено місце дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи, висловлені ОСОБА_1 в доповненнях до апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суддею місцевого суду у заявленому ним клопотанні про призначення експертизи, не заслуговують на увагу, так як під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив, що в суді першої інстанції будь-яких клопотань не заявляв та погодився з обставинами дорожньо-транспортної пригоди. Також, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду підтвердив, що безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою перетнув розділювальну суцільну смугу дороги та виїхав на зустрічну смугу руху для обгону транспортних засобів, які рухалися попереду, при цьому перед здійсненням обгону автомобіля потерпілого, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 обганяв і інші транспортні засоби.

Висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 21 вересня 2016 року №201, наданий ОСОБА_1, не може бути врахований, так як не є доказом по справі в розумінні ст.251 КУпАП, при цьому експерт, який проводив зазначене дослідження, не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, а зазначені у вказаному висновку додаткові вихідні дані не підтверджуються іншими матеріалами справи.

Таким чином, саме порушення водієм ОСОБА_1 п. п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, який перед початком обгону не переконався, що це буде безпечним, перетнув розділювальну суцільну смугу дороги та виїхав на зустрічну смугу руху, знаходиться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21 липня 2016 року на автодорозі с. Петрівське - с. Бобриця, та її наслідками, що свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, які б пом'якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до статей 34, 35 КУпАП, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко