П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2016 Справа №607/10089/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2016р. №19-01-037/161 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме в супереч ст. 107 Кодексу законів по працю України оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі. Так, для продавця ОСОБА_2 вихідний день 28.06.2016р. був робочим днем. Підприємцем ОСОБА_1 не було проведена оплата у подвійному розмірі за цей день. В порушення вимог ст. 106 КЗпП України заробітна плата за роботу в надурочний час не оплачується в подвійному розмірі. Так, в липні 2016 року продавцем ОСОБА_2 відпрацьовано 224 годин, із яких 49 год. надурочно. Однак, заробітна плата за вказаний час не була нарахована в подвійному розмірі. Всупереч та вимогам ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» упродовж 2016 року виплачувалася не регулярно, без виплати авансу, у проміжок часу, що перевищував 16 календарних днів, та пізніше 7 днів після завершення періоду за який здійснюється виплата. Зокрема, заробітна плата за червень 2016 рік виплачена єдиним платежем у виплаті поточного року, що липень 2016 року заробітна плата виплачена єдиним платежем у серпні.

В судове засідання, 21.10.2016р. ОСОБА_1 не зявилася. Згідно заяви від 30.09.2016р. ОСОБА_1 свою вину визнає повністю, просить обмежитись усним зауваженням, проводити розгляд справи у її відсутність.

При дослідженні поданих матеріалів, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме порушення встановлених терміні виплати заробітної плати, виплатити їх не в повному обсязі, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вивченням особи порушника встановлено, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність із 02.07.1996р., раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, на утриманні має дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, свою вину визнала повністю та щиросердечно розкаялась.

Також, на адресу суду поступила заява від продавця ОСОБА_2 від 30.09.2016р., із змісту якої слідує, що вона просить не карати суворо ОСОБА_1, діями підприємця ОСОБА_1 істотної матеріальної і моральної шкоди не завдано, претензій з приводу виплати заробітної плати до підприємця ОСОБА_1 немає.

Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, визнання нею вини та щире розкаяння у вчиненому правопорушенні, заяву ОСОБА_2, обставини за яких було вчинено правопорушення та малозначність вчиненого діяння, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 41, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.