Справа № 720/1748/16-п
Провадження № 3/720/740/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., з участю секретаря Єфтемій М.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, непрацюючої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 відповідно до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 30 серпня 2016 року о 18 години 30 хвилин керувала автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Героїв Майдану, 34 в м. Новоселиця Чернівецької області в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Її дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що 30 серпня 2016 року вона святкувала день народження подруги, а належний їй автомобіль НОМЕР_1 віддала приятелю ОСОБА_2. Приблизно о 18 годині їй передзвонив ОСОБА_2 та повідомив, що його зупинили працівники дорожньої патрульної поліції та у звязку із тим, що він не мав посвідчення водія, автомобіль забирають на штраф майданчик. Він повідомив, що працівники поліції запропонували їй приїхати та забрати автомобіль. Далі вона найняла таксі та приїхала на місце зупинки автомобіля, де попросила таксиста зачекати на неї до зясування питань з поліцейськими, оскільки наміру сісти за кермо автомобіля у неї не було, так як на святкуванні дня народження вона вжила незначну кількість алкогольних напоїв. На місці були присутні три екіпажа поліцейських, які зухвало та агресивно вели себе відносно неї. Вона повідомила поліцейським, що є власником автомобіля та попросила віддати автомобіль ОСОБА_2, щоб останній загнав його додому, оскільки вона вжила незначну кількість алкоголю. Поліцейські відповіли їй, що віддати ОСОБА_2 автомобіль не можуть у звязку із відсутністю у нього посвідчення водія, та запропонували їй самій перепаркувати автомобіль, який знаходився посередині дороги, у звязку з чим, поліцейський повернув їй документи та ключі від автомобіля. Вона не усвідомлюючи значення своїх дії та виконуючи вказівку поліцейського, який ввів її в оману, розгубилась та сіла за кермо автомобіля і перепаркувала його, у звязку із чим, відїхала від місця пригоди на відстані до 100 метрів, оскільки перепаркувати автомобіль на даному ж місці було неможливим через два гравійних насипа. Після цього, поліцейські повідомили їй, що вона не мала право випившою сісти за кермо автомобіля та склали відносно неї адміністративний протокол, винність за яким вона не визнає, оскільки наміру керувати автомобілем у той вечір у неї не було, у звязку із чим вона найняла собі таксі. На керування автомобілем їй спровокували поліцейські, які повернувши їй документи та ключі від автомобіля, надали їй вказівку перепаркувати автомобіль, після чого вона фактично не керувала автомобілем по місту, так як відразу ж була зупинена тими самими працівниками поліції на незначній відстані від попереднього місця зупинки автомобіля. Просила провадження у справі закрити, посилаючись на те, що без провокативних дій поліцейських вона б той вечір не сіла за кермо автомобіля.

Опитаний в суді інспектор роти № 1 БУПП в м. Чернівці ОСОБА_3 пояснив, що 30 серпня 2016 року за наказом вони проводили дорожнє патрулювання в м. Новоселиця. Близько 18 години був зупинений автомобіль НОМЕР_1, за кермом якого знаходився ОСОБА_2, який керував автомобілем без посвідчення водія, у звязку із чим на нього був складений адміністративний протокол. Останній повідомив, що до цього святкував із власницею автомобіля ОСОБА_1, яка віддала йому автомобіль та яку він викликав на місце зупинки автомобіля. Приїхавши не місце, ОСОБА_1, яка мала явні зовнішні ознаки спяніння, вимагала повернути документи та віддати автомобіль ОСОБА_2. Вони розяснили їй, що віддати автомобіль ОСОБА_2 не можуть, у звязку з відсутністю у нього посвідчення водія. Далі, він повернув ОСОБА_1 документи як власнику автомобіля та повідомив їй, що вона може поїхати з місця зупинки автомобіля. ОСОБА_1 сіла за кермо автомобіля та відїхавши близько 100 метрів від них заїхала в провулок. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 мала зовнішні ознаки спяніння, було прийнято рішення зупинити її та перевірити на предмет вжиття алкогольних напоїв. Подальше тестування та медичне освідчення показало, що ОСОБА_1 керувала автомобілем в стані спяніння, у звязку із чим, відносно неї був складений адміністративний протокол.

Аналогічні пояснення дав опитаний в суді інспектор роти № 1 БУПП в м. Чернівці ОСОБА_4, який додав, що вказівку перепаркувати автомобіль ОСОБА_1 він не давав, однак не виключає, що таку вказівку міг дати хтось інший з присутніх на місці поліцейських.

Опитаний свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює таксистом та у вечорі 30 серпня 2016 року до нього подзвонила ОСОБА_1, яка найняло його для того, щоб відвезти її на місце зупинки власного автомобіля працівниками поліції. Приїхавши на місце вона попросила його почекати її до зясування всіх питань з поліцейськими. Побачивши, що зясування питання затягується, він поїхав за наступним викликом.

Опитаний свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що 30 серпня 2016 року був запрошений працівниками поліції бути свідком при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2. Під час складання даного адміністративного протоколу, на місце зупинки автомобіля на таксі приїхала ОСОБА_1, яка попросила поліцейських віддати ОСОБА_2 документи та ключі від машини, оскільки вона є власницею авто, на що працівники поліції пояснили, що не можуть цього зробити, оскільки у ОСОБА_2 не має посвідчення водія. Тоді, працівники поліції повернувши їй документи та ключі від автомобіля повідомили їй, що вона може їхати. Однак, відїхавши декілька метрів, приблизно до 100 метрів від зупинки автомобіля, вона була зупинена тими самими працівниками поліції та відносно неї був складений адміністративний протокол, при складанні якого він також був свідком.

Опитаний свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона була запрошена працівниками поліції бути свідком при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, якого вона засвідчила своїм підписом. Однак, про обставини події їй нічого не відомо, оскільки не була присутня при розмові ОСОБА_1 з поліцейськими.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що у вечорі 30 серпня 2016 року виходив з магазину неподалік місця зупинки поліцейськими автомобіля ОСОБА_1 та побачив, що останні віддали документи ОСОБА_1, після чого вона сіла за кермо та зрушила з місця, однак проїхавши незначну відстань від місця пригоди, знову була зупинена працівниками поліції.

Вислухавши пояснення учасників події, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності дослідженні докази, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави вважати, що відповідальність за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння настає у разі наявності такого умислу у винної особи.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2016 року, остання керувала автомобілем в стані алкогольного спяніння, що підтверджується наявним у справі висновком її медичного освідчення.

Однак, матеріалами справи достовірно встановлено, що 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 приїхала на місце зупинки свого автомобіля НОМЕР_1 по вулиці Героїв Майдану, 34 в м. Новоселиця, яким керував ОСОБА_2, де не мала наміру сісти за кермо свого автомобіля, у звязку із чим найняла собі таксі, і сіла за кермо та намагалася перепаркувати автомобіль, проїхавши незначну відстань зі згоди працівників поліції, які виявивши у неї явні ознаки спяніння, не заперечували щодо таких дій, оскільки від керування транспортним засобом її не відсторонили, а навпаки надали їй документи та ключі від автомобіля, вказуючи на те, що вона може їхати.

Вказані обставини були підтвердженні в судовому засіданні ОСОБА_1 та всіма очевидцями події, а також не заперечувались опитаними працівниками поліції.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не було умислу на керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а тому із урахування того, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку із чим провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: