Справа №591/5083/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/171/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2016 року, якою закрито провадження у справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності і обмежившись усним зауваженням.

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 17 вересня 2016 року близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, вчинив сварку з дружиною ОСОБА_4 в ході якої розмовляв на підвищених тонах, чим завдав шкоди її психічному здоровю.

Оскільки ОСОБА_3 щиро розкаявся, з дружиною помирився, постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2016 року, закрито провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, звільнивши його адміністративної відповідальності і обмежившись усним зауваженням.

У поданій апеляційні скарзі, ОСОБА_3 просить постанову скасувати, оскільки судом не вірно встановлені обставини, які мають значення для справи. Так матеріали справи не містять підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, своєї вини не визнає, та стверджує, що саме дії дружини ОСОБА_4 несли загрозу його життю та здоровю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_4, яка вважала постанову судді законною, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП, насильством у сім'ї визнається умисне вчинення будь-яких дій фізичного чи психологічного характеру, направлених на завдання фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, позбавлення житла, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Під психологічним насильством, у контексті ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно розуміти насильство, повязане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоровю, згідно з ст. 1 Закону України «Про перешкоджання насильства в сім'ї».

З аналізу наведеної норми закону слідує, що під насильством в сім'ї необхідно розуміти будь-які умисні дії особи направлені на завдання фізичного болю чи впливу на психіку іншої особи (члена сім'ї) з метою спричинити емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме письмових пояснень, протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 148242 від 26 вересня 2016 року, ОСОБА_3 підтвердив факт систематичності конфліктів між ним та його дружиною ОСОБА_4, причиною яких є ревнощі.

Що стосується доводів про відсутність події, то вони свого підтвердження не знайшли, будучи спростованими висновками суду першої інстанції, які повністю погоджуються із наявними доказами у матеріалах справи.

ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтвердила, що ОСОБА_3 в ході виниклого конфлікту почав завдавати їй удари, після чого були викликані працівники поліції.

Приходжу до безсумнівного висновку про правильність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, якою суд хоч формально і встановив наявність ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте через малозначність діяння ОСОБА_3 і незначну суспільну небезпечність не можуть визнаватися такими.

При розгляді справи місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та дав їм належну оцінку.

Вимога про стягнення з ОСОБА_4 сплаченого судового збору, вважаю не обґрунтованими, та такими що не найшли свого підтвердження.

Крім того відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, відповідно у даному випадку, суд виніс рішення, яким звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності без накладення стягнення.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2016 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 173-2ч. 1 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.