АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/608/16 Головуючий у першій інстанції: Гончаренко В.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Грищенка В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Грищенка В.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 (трьохсот сорок) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 (трьохсот сорок) гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 21 липня 2016 року о 09 годині 44 хвилин, керуючи транспортним засобом «БМВ», д/н НОМЕР_1, рухався на 331 км. + 500 м. а/д Харків-Сімферополь, де в транспортному потоці не оцінив положення транспортного засобу та різко загальмував, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шевролет», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що слідував позаду. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.9 «г» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Грищенко В.В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи.При цьому адвокат зазначає, що судом не було встановлено причино наслідковий зв'язкою з настанням ДТП та не було оцінено дії іншого учасника дорожнього руху.

Також суд не звернув увагу, що протокол про адміністративне правопорушення суперечить матеріалам справи.Крім того адвокат вважає, що різке гальмування, яке здійснив ОСОБА_3 не знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП.

На його думку в даній дорожньо-транспортній пригоді винний інший учасник ДТП - ОСОБА_5, який не виконав вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не дотримався безпечної дистанції.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник-адвокат Грищенко В.В., підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу адвоката, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення справи до судом апеляційної інстанції також не було отримано, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести судовий розгляд без участі ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону були виконані судом першої інстанції в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду першої інстанції підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності.

Судом першої інстанції було вислухано думку особи відносно, якої було складено протокол -ОСОБА_3, досліджено матеріали справи, за клопотанням сторони захисту переглянуто відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, після чого судом було прийнято рішення.

Так ОСОБА_3 вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що під час руху співробітники поліції подали йому відповідний жест для зупинки, на що він почав зупинятись і включив відповідний світловий покажчик повороту, який попереджує про відповідний маневр, однак в цей час відбулось зіткнення з іншим автомобілем, що слідував позаду та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки.

Однак судом першої інстанції було прийнято правильне рішення, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Винність ОСОБА_3 підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 312115 від 21.07.2016 року, який був складений працівником поліції у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, де зазначено, що ОСОБА_3 21 липня 2016 року о 09 годині 44 хвилин, керуючи транспортним засобом «БМВ», д/н НОМЕР_1, рухався на 331 км. + 500 м. а/д Харків-Сімферополь, де в транспортному потоці не оцінив положення транспортного засобу та різко загальмував, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шевролет», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що слідував позаду. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.9 «г» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам(а.с.1);

-схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зазначена ділянка дороги де сталося ДТП, місце зіткнення, транспортні засоби після їх зіткнення, та гальмівний шлях автомобіля «БМВ», під керуванням ОСОБА_3 та «Шевроле» під керуванням ОСОБА_5. При чому з гальмівного шляху автомобіля «БМВ» вбачається, що ОСОБА_3 дійсно здійснив різке гальмування; (а.с.4)

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з якого також вбачається, наявність гальмівного шляху автомобіля «БМВ», під керуванням водія ОСОБА_3;(а.с.5)

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в яких зазначено, що 21.07.2016 року вони рухалися на автомобілі НОМЕР_3 із м. Запоріжжя до м. Кирилловка. Їх обігнав автомобіль «БМВ» чорного кольору на перехресті пересік дві суцільні лінії в зв'язку з чим даний автомобіль був зупинений працівниками ДАІ за допомогою жезлу, після чого водій «БМВ» здійснив різке гальмування та зупинився на проїзній частині. Уникнути зіткнення не вдалось;(а.с.8)

-фото таблицею з якої вбачається, гальмівний шлях автомобілів, їх розташування після зіткнення де видно, що дійсно автомобіль «БМВ» зупинився на проїзній частині;(а.с.13);

-відеозаписом, наявним в матеріалах справи.

Всі вищезазначені докази є логічними та послідовними і суд першої інстанції даючи їм оцінку прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 порушення п. 12.9г Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Сам ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначав, що дійсно після того, як працівник ДАІ зупинив його за допомогою жезлу він почав гальмування, при цьому його швидкість була 90 км/год.(а.с.6)

Доводи сторони захисту щодо того, що висновком експертного дослідження було встановлено, що дії ОСОБА_3 не знаходяться в причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, суд не бере до уваги, як і висновок експерта, що був зроблений після розгляду справи в суді 1 інстанції, оскільки, він протирічить іншим наявним в матеріалах справи доказам.

Як вбачається з самого висновку, який був долучений до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, вбачається, що в діях ОСОБА_3 все ж таки є порушення п. 12.9 г Правил дорожнього руху України, оскільки при таких обставинах він не мав права здійснювати різке гальмування. В той же час експерт зазначив, що вказане порушення правил дорожнього руху не знаходиться в причинному зв'язку з ДТП. Чому саме він прийшов до вказаного висновку, в дослідженні не зазначено. Отже вказаний висновок не може бути беззаперечним доказом відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Грищенка Валерія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 (трьохсот сорок) гривень- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун