Справа № 487/3424/16-п 11.10.2016 11.10.2016 11.10.2016
Номер провадження: 33/784/207/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

представника іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою учасника дорожнього руху - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1

на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3,

- провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21 червня 2016 року, близько 19:30, ОСОБА_3, керуючи автомобілем ACURA MDX, державний номер НОМЕР_1, порушила п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався праворуч у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення, суддя послався на пояснення ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 як фахівець у галузі права, та на пояснення захисника ОСОБА_1, яка як захисник діє в інтересах іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 Крім того, суддя врахував висновок Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ № 778 від 05.09.2016 року, наданого до суду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як визнав суд, зазначений висновок об'єктивно підтверджується матеріалами відеозапису, доданого до справи.

В свою чергу, суд не прийняв до уваги висновок Миколаївського НДЕКЦ № 09/3-21 від 20.07.2016 року, наданий суду представником ОСОБА_2, оскільки як вказав суддя, цей висновок ґрунтується на суб'єктивних даних, а саме, поясненнях сторін, та спростовуються іншими доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1, просять постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вважають, що суддя неповно дослідив обставини справи та зробив невірні висновки.

Зазначають, що зіткнення сталося на смузі руху ОСОБА_2, який під час руху не змінював напрямку руху. Водій ОСОБА_3 перед початком зміни руху повинна була переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху. Однак,вона цього не зробила, чим порушила п.п. 2.3 б, 10.1, 10.3 ПДР України.

Зазначають, що суд безпідставно не узяв до уваги висновок НДЕКЦ №09/3-21 від 20.07.2016 року, оскільки цей висновок ґрунтується на даних, які зібрані працівниками патрульної поліції, а саме: схеми місця ДТП, пояснень осіб та протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважають безпідставним врахування судом висновку Одеського НДІСЕ, який, на думку апелянтів, ґрунтується на недостовірних даних.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_3 як фахівець у галузі права, просить врахувати, що постановою суду від 19.09.2016 року інший учасник дорожнього руху ОСОБА_2, визнаний винним у порушені вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Зазначає, що постанова суду є законною, а апеляційна скарга безпідставною.

Заслухавши захисника ОСОБА_1, яка є представником ОСОБА_2 (іншого учасника дорожнього руху), на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд встановив, що 21 червня 2016 року, близько 19:30, в районі будинку № 22 по пр. Центральному у м. Миколаєві, ОСОБА_3, керуючи автомобілем ACURA MDX, державний номер НОМЕР_1, була неуважна, не врахувала дорожню обстановку, та при зміні напрямку руху праворуч не впевнилась у безпеці руху, чим порушила п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався праворуч у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 128756 від 21.06.2016 року про порушення ОСОБА_3 вимог п. п. 2,3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, а також доказами, дослідженими судом апеляційної інстанції, а саме: даними схеми ДТП, а також поясненнями учасників дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З огляду на зазначені вимоги закону, при прийнятті рішення, суддя безпідставно послався та врахував пояснення ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 як фахівець у галузі права, та на пояснення захисника ОСОБА_1, яка як захисник діє в інтересах іншого учасника дорожнього руху-Грубого С.В., оскільки їх пояснення не є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, учасники дорожнього руху водії ОСОБА_3 та ОСОБА_2, не зявилися до суду, хоча були повідомлені про розгляд справи. Також вони не зявилися до суду апеляційної інстанції.

Тому апеляційний суд, приймаючи рішення, враховує пояснення учасників дорожнього руху, які надані ними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з пояснень ОСОБА_3 від 21.06.2016 року слідує, що вона, керуючи автомобілем ACURA MDX, рухалась по пр. Центральному, по лівій крайній смузі, зі швидкістю 20-30 км/год. Маючи намір перестроювання на другу смугу, вона ввімкнула покажчик повороту, але даний маневр не здійснила, оскільки з першою на другу смугу почав перестроювання маршрутний транспортний засіб. Стверджувала, що перед здійсненням маневру вона подивилася у праве дзеркало заднього виду та побачила, що на другій смузі немає транспортного засобу, який заважав би їй здійснити маневр перестроювання. Потім вона почула звук гальмування позаду свого транспортного засобу, і не здійснила маневр. Після чого вона відчула сильний поштовх у задню праву частину свого транспортного засобу, внаслідок чого її автомобіль виїхав за межі проїжджої частини ліворуч, де вчинив наїзд на металевий паркан, а автомобіль ВАЗ-2106 перекинувся. Автомобіль ACURA під її керуванням проконтактував задньою правою частиною з передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ-2106.

В свою чергу, з пояснень іншого учасника дорожнього руху водія ОСОБА_2, слідує, що він, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, рухався по другій смузі. Попереду нього, у попутному з ним напрямку, по третій смузі рухався автомобіль ACURA MDX, під керуванням ОСОБА_3, яка, не ввімкнувши покажчик повороту праворуч, почала маневр перестроювання у другу смугу руху, в якій рухався він. Тому він різко загальмував, але уникнути зіткнення не вдалося.

Наведені пояснення особи, щодо якої складений протокол у даній справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, зокрема, її твердження, що перед здійсненням маневру вона подивилася у праве дзеркало заднього виду та впевнилася, що на другій смузі немає транспортного засобу, який заважав би їй здійснити маневр перестроювання, спростовуються поясненнями ОСОБА_2, який пояснив, що рухався у другій смузі позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та напрямок руху не змінював.

В цій частині, пояснення ОСОБА_2 обєктивно підтверджуються даними відеозапису з камер спостереження з магазину, розташованого по пр.Центральному, 24 в м. Миколаєві, з якого вбачається, що ОСОБА_2 рухався у середній смузі, та перед зіткненням автомобіль під керуванням ОСОБА_2 напрямок руху не змінював, а автомобіль ACURA MDX під керуванням ОСОБА_3 змінював напрямок свого руху з лівої крайньої смуги у середню смугу, праворуч, тобто до смуги, по якій рухався ОСОБА_2

Крім того, перед зіткненням, водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_2 застосував заходи екстреного гальмування, без зміни напрямку руху свого автомобіля.

З запису камер спостереження також слідує, що ОСОБА_3, маючи намір здійснити маневр перестроювання, включила заздалегідь покажчик повороту, що спростовує доводи іншого водія ОСОБА_2 Проте, зазначена обставина не є підставою вважати про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, оскільки як вірно зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, вона проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку та при зміні напрямку руху праворуч не впевнилась у безпеці руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Пояснення водія ОСОБА_2 також узгоджуються з даними щодо дорожньої обстановки на момент вчинення ДТП, яка відображена у схемі, з якою погодилися учасники дорожнього руху. Так, згідно даним схеми, з урахуванням загальної ширини проїжджої частини пр. Центрального, яка призначена для руху транспорту в одному напрямку 9,1 м, розташовано три смуги руху для транспортних засобів в напрямку вул. 8 Березня, кожна шириною 3 м.

Як зазначено у схемі, зі слів ОСОБА_2 зіткнення автомобілів сталося на відстані 4,5 м до правого краю проїжджої частини пр. Центрального, та на відстані 1.8 м до куту будинку № 22, по ходу руху транспортних засобів. Зі слів ОСОБА_3, зіткнення автомобілів сталося на відстані 4,6 м до правого краю проїжджої частини пр. Центрального, та на відстані 4 м до куту будинку № 22, по ходу руху транспортних засобів.

Як слідує з висновку Одеського НДІСЕ № 778 від 05.09.2016 року, експерт розрахував швидкість руху водія ОСОБА_2 та дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 неправильно оцінила ситуацію, що склалася, та не врахувала швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106.

Згідно висновку Миколаївського НДЕКЦ № 09/3-21 від 20.07.2016 року, у вказаній дорожній ситуації водій автомобілю ACURA MDX, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, 10.3 ПДР України, та з технічної точки зору, водій ОСОБА_3, шляхом дотримання вимог зазначених пунктів ПДР України, мала технічну можливість попередити дану ДТП.

Ці висновки ґрунтується на обєктивних даних: поясненнях сторін, та даних, що містяться у схемі ДТП, а тому суддя безпідставно не прийняв їх до уваги.

В той же час, хоча в зазначених висновках вказано про недотримання водієм ОСОБА_3 вимог 10.3 ПДР України, про що також вказують апелянти, але доводи апелянтів про порушення ОСОБА_3 зазначеного пункту ПДР не обговорюються, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 це порушення не ставиться їй у вину.

Тому в цій частині доводі апелянтів не підлягають задоволенню.

За таких обставин, при апеляційному розгляді справи знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_2 про те, що зіткнення сталося на смузі руху ОСОБА_2, який під час руху не змінював напрямку руху, а водій ОСОБА_3 перед початком зміни руху не переконалася, що це буде безпечним та не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином, водій ОСОБА_3 порушила п.п. 2.3 б, 10.1ПДР України.

Як слідує з матеріалів справи, щодо кожного з учасників дорожнього руху складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, зокрема, щодо ОСОБА_3 за порушення п. п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, а щодо ОСОБА_2 за порушення п. п. 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР України.

Та обставина, що постановою суду від 19.09.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у порушені вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, не спростовує вини іншого водія ОСОБА_3 у порушені нею п.п. 2.3 б, 10.1ПДР України.

З огляду на наведене, прийняте суддею рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим. Тому постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_3 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення вчинено 21.06.2016 року і на момент апеляційного розгляду справи закінчились передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2016 року року у відношенні ОСОБА_3 скасувати.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча