Дата документу 16.09.2016 Справа № 554/4183/16-п
Справа № 554/4183/16-п
Провадження № 3/554/1072/2016
П О С Т А Н О В А

16 вересня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника КП «Полтавська міська ШЕД», інші відомості про особу невідомі та ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколів від 20 травня 2016 року та 26 липня 2016 року(в новій редакції), складених старшим інспектором УПП у м. Полтаві підполковником поліції ОСОБА_2 «ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника КП «ПМШЕД» відповідно до п. п. 1.1 та 2.2 Контракту, укладеного між ним та міським головою, безпосередньо і через адміністрацію підприємства не організував та не забезпечив виконання робіт по утриманню і ремонту дорожнього покриття, не виконав своїх зобовязань дотримання і здійснення контролю щодо виконання основних видів діяльності, оперативного управління комунальним підприємством та організації його виробничо-господарської та іншої діяльності і забезпечення виконання завдань, передбаченим статутом підприємства на Харківському шосе у м. Полтаві на ділянці навпроти кіоску № 3, який належить ФОП «ОСОБА_3 Н.», чим порушив вимоги п. п. 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97, що стосується безпеки дорожнього руху і допустив наявність окремої вибоїни на дорожньому покритті глибиною 13 см, не ліквідувавши її у термін однієї доби, у т. ч. на вимогу поліції, що 19 травня 2016 року о 08 год. 29 хв. призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобіль «Фольксваген Поло» д. н. з. ВІ 8622 АН», який належить потерпілому ОСОБА_4, отримав пошкодження передньої та задньої правих шин і дисків обох коліс», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В судове засідання порушник не явився, заяви про розгляд справи без його участі не подав, в звязку з чим суд розглянув справу за його відсутності.

Допитаний під час розгляду протоколу в суді ОСОБА_4 показав, що 19 травня 2016 року на вказаній у протоколі ділянці шляху він став учасником дорожньої пригоди, внаслідок якої пошкодив свій автомобіль. Про це він негайно повідомив поліцію, яка виїхала на місце пригоди та оформила факт її виникнення. ОСОБА_1 на місці пригоди не було, протокол щодо останнього в його присутності не складався та від підпису в протоколі той не відмовлявся. Чому до протоколу не додані документи, які свідчать про факт самої ДТП та її наслідків, він не знає.

Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність і діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за вказаною нормою наступає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція) протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом, на якому проставлено відповідні серія і номер. Усі реквізити протоколу заповнюються чорнилами чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу зазначаються: місце складання протоколу, найменування органу поліції, звання, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, прізвище, імя та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла); інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Якщо внаслідок вчинення адміністративного правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 4 статті 140 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст статті 140 КУпАП полягає в тому, що з ним повязане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиціях частин цієї статті.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обовязково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював спеціальну заборону і в чому полягала невідповідність цим вимогам діянь особи, що порушила закон.

Цих вимог закону при складенні протоколу в повній мірі дотримано не було. В протоколі, хоча і зазначено, які конкретно дії не було вчинено порушником, але всупереч вимогам закону не надано належних та допустимих доказів того, чи зобовязаний він їх виконувати відповідно до своїх посадових обовязків, а також, що він мав таку можливість, виходячи з обсягів фінансування та виділення коштів, якими нормативними актами при цьому повинен був керуватись (з розкриттям їх змісту).

Констатуючи факт виникнення ДТП, ініціатор складення протоколу зазначає в ньому як учасника пригоди автомобіль «Фольксваген Поло» д. н. з. ВІ 8622 АН, вказуючи його власника ОСОБА_5, який судом визнаний потерпілою особою. Однак, всупереч вимог статті 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, не додано будь-яких доказів дорожньо-транспортної пригоди, а приєднані лише ОСОБА_3 обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та фотознімки вибоїн на проїжджій частині, схема їх розміщення та фото коліс автомобіля, зміст яких в силу їх абстрактності і відносності позбавляє суд можливості встановити, де саме вони знаходяться та чи мають відношення до виникнення ДТП. Серед матеріалів доданих до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відсутні протокол огляду місця ДТП та інші документи, які свідчать про факт його скоєння.

Протокол оформлений неохайно з недодержанням вимог Інструкції та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП.

До протоколу додані ксерокопії документів, процесуальне походження яких невідоме, в звязку з чим вони не можуть прийматись до уваги як докази по справі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення ч. 4 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посадові особи підлягають адміністративний відповідальності за адміністративні правопорушення, звязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків (стаття 14 КУпАП).

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України (далі - Правил) визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Зі змісту зазначених норм убачається, що субєкт указаного адміністративного правопорушення спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Порушник ОСОБА_1 з 7 квітня 2016 року є начальником комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради.

Згідно п.1.1. Контракту від 7 квітня 2016 року начальник зобовязується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати виконання завдань, покладених Статутом, а Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради зобовязується створювати належні умови для роботи Начальника (а. с. 39).

Статутом КП «МІПЕД» Полтавської міської ради також визначено, що дане підприємство підпорядковано Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та створене з метою задоволення потреб територіальної громади міста Полтави та з метою отримання прибутку.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 91 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів здійснюються, зокрема, на місцеві програми розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою населених пунктів.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засланнях міської ради вирішуються питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

Із листа УЖКГ Полтавської міської ради від 30 травня 2016 року слідує, що рішенням комітету з конкурсних торгів Управління пропозиція конкурсних торгів КП «МШЕД» була вихилена та укладено договір, у тому числі на утримання вулично-дорожньої мережі з іншою юридичною особою (а.с.79-80).

Системний аналіз наявних доказів та положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що забезпечення належного утримання шляхів міста Полтави з боку КП «МШЕД» можливе лише за умови створення відповідних умов для його роботи управлінням житлово-комунального господарства Полтавської міської ради, в тому числі належного фінансування.

Доказами, які містяться в матеріалах справи доведено відсутність належного фінансування КП «МШЕД» для виконання статутних завдань, а ініціатором складення протоколу ніяких доказів на спростування цього не наведено.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про автомобільні дороги», перелік доріг державного значення, у тому числі їх ділянок, що суміщаються з вулицями міст та інших населених пунктів і фінансуються з державного бюджету, затверджує Кабінет Міністрів України один раз на три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 16 вересня 2015 року затверджено перелік автомобільних доріг загального користування державного значення, серед яких міжнародна автодорога Київ Харків Довжанський (на м. Ростов-на-Дону) М03, протяжністю 856,1 км.

Частина 3 ст.7 Закону України «Про автомобільні дороги» визначає, що автомобільні дороги загального користування, які у звязку з розширенням меж територій міст стають частиною їх вулично-дорожньої мережі, можуть передаватися безоплатно в комунальну власність за рішенням Кабінету Міністрів України.

Отже, за відсутності рішення Кабінету Міністрів України про передачу у комунальну власність міста Полтави частини міжнародної автодороги Київ Харків Довжанський, яка наразі проходить через територію міста Полтави та входить до її вулично-дорожньої мережі, зокрема на відрізку вулиці Харківське шосе, підстав вважати її комунальною власністю м. Полтави немає.

Відтак, її фінансування має здійснюватись за рахунок Державного бюджету України, а державне управління нею Державною службою автомобільних доріг України, в тому числі, через її органи управління на місцях (ч. 7 ст. 8, ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», ст. 11 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до п. п. 9, 10 ст. 11 зазначеного Закону, основними обовязками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації.

Отже, судом при розгляді справи встановлено, що діючим законодавством обовязок щодо забезпечення належного утримання автомобільних доріг загального користування покладено на Державну службу автомобільних доріг України.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, що є недопустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, судом встановлено, що на момент розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення спливли строки для накладення адміністративного стягнення, в звязку з чим справа підлягає закриттю і з цих підстав.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко