Справа № 466/7460/16-п Головуючий у 1 інстанції: Шумська Н.Л.
Провадження № 33/783/666/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винним за те, що він порушив п. 2.9 а ПДР України, зокрема 11.08.2016 року о 03:00 год. по вул. Ю. Липи, 35 у м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Згідно результату приладу Drager, рівень алкоголю в крові ОСОБА_2 становив - 1,05 проміле.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи по суті постанову, вважає застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами надмірно суворим та таким, що прийняте без урахування даних про особу-правопорушника.

Просить змінити постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2016 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення скасувати.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, сприяв встановленню та не заперечував обставин керування транспортним засобом після вживання алкоголю. Окрім цього зазначає, що внаслідок його правопорушення не настали жодні негативні наслідки і в подальшому він не має наміру вживати алкоголь. Його батько на даний час тяжкохворий і не може самостійно пересуватися, відтак він змушений щоденно возити його на амбулаторне лікування.

У судове засідання ОСОБА_2 в черговий раз не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що не виключає можливості розгляду апеляційним судом поданої ним апеляційної скарги за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, на підставі досліджених та перевірених судом доказів.

Судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано, висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини грунтується на досліджених та перевірених судом доказах. Зокрема підтверджується протоколом АП2№383121 відносно ОСОБА_3 (а.с.2), результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.1) та складеним актом (а.с.4), рапортом інспектора взводу № 2 роти №1 батальйону №1 УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_4 (а.с.5), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.6, 7), що в апеляційній скарзі не оскаржується.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, при цьому враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримавшись вимог КУпАП, врахував особу правопорушника, обставини вчиненого правопорушення, а саме його скоєння з використанням джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння, зокрема згідно з результатами проведеного огляду у крові водія автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2 виявлено 1, 05 ‰, що значно перевищує допустиму норму вмісту алкоголю в крові, та вірно зробив висновок, що дане правопорушення не є малозначим й обрав правопорушнику адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обране стягнення за своєю мірою та видом є необхідним та достатнім для виправлення й виховання ОСОБА_2, яке спрямоване на запобігання вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

Щодо покликань апелянта про суворість обраного адміністративного стягнення, то такі не підлягають до задоволення.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 07.07.2016 року №1446-19, який набрав законної сили 27.07.2016 року, в редакцію ст.130 КУпАП були внесені зміни, відповідно до яких санкція частини першої вказаної статті передбачає безальтернативне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Ураховуючи те, що чинним законодавством передбачено накладення стягнення у межах санкції відповідної статті КУпАП, при цьому в силу ч.2 ст.33 КУпАП можливість врахування даних про особу-правопорушника та обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, що впливає на обрання виду та розміру стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху законом не передбачено, а санкція ч.1 ст.130 КУпАП закріплює лише безальтернативне стягнення, відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними.

З огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова судді Шевченківського районного суду м.Львова є законною, обгрунтованою, прийнятою з дотриманням вимог КУпАП, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2016 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк