Справа № 345/2713/16-п
П О С Т А Н О В А

21.10.2016 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в ІваноФранківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 06.03.2016 року о 17.50 год. в м. Калуші на нерегульованому перехресті по вул. Л.Українки керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїжджав із другорядної дороги та не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, що спричинило створення аварійної обстановки, примусивши водія автомобіля Фіат Добло різко змінювати швидкість напрямку руху, щоб уникнути зіткнення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнав та вважає, що не порушував ПДР України. Захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення автотехнічної експертизи на вирішення якої просить поставити питання вказані в клопотанні.

Суд, вислухавши павопорушника, його захисника, вивчивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 248, 251 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Клопотання захисника ОСОБА_3 суперечить вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, оскільки воно не містить розділу "вихідні дані", усні посилання останнього на швидкість руху автомобілів до ДТП та відстань між автомобілями, чи відповідали дії водіїв технічним вимогам ПДР, є його припущеннями та не підтверджені жодними доказами.

Тому суд приходить до висновку, що на припущеннях та без "вихідних даних" по справі недоцільно призначати автотехнічну експертизу, оскільки це сприятиме затягуванню розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи міститься висновок інженерно-транспортної експертизи, по факту даного ДТП. Тому суд вважає, що зібрані матеріали є достатніми для прийняття об'єктивного, законного та обгрунтованого рішення по справі, а клопотання захисника ОСОБА_3 є необгрунтованим та спрямованим на затягування розгляду справи, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 248, 251, 268 КУпАП, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої 08.01.1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року, керуючись ст. 273 КупАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про призначення автотехнічної експертизи у справі про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_2 за ст. 122 ч.4 КУпАП відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: