ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2016 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стріжакова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, що народився 28.11.1984 року в с. Зубринка Володар-Волинського району Житомирської області, проживає за адресою: Житомирська обл, АДРЕСА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016 року о 05 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Житомир по вул. Черняхівського в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що дійсно у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Черняхівського в напрямку вул. Київської, де його зупинили працівники патрульної поліції і склали протокол у звязку із порушенням ним вимоги подавати сигнал повороту світловими покажчиками, після чого запропонували його пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що він погодився. Алкотестер при ньому не розпаковували, а дали разом із муштуком. Він продув і алкотестер показав наявність алкоголю в крові із чим він не погодився і запропонував працівникам поліції проїхати в наркодиспансер для перевірки його на стан спяніння. Просив не приймати до уваги письмові покази понятих, які свої пояснення писали під диктовку поліцейських, а прийняти до уваги його покази та покази його свідків, які, будучи в автомобілі чули його розмову із поліцейськими, однак не дочекавшись до закінчення оформлення документів, пішли по своїх справах, оскільки дуже поспішали.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його провина повністю підтверджується дослідженими доказами по справі.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 932953 від 08.09.2016 року 08.09.2016 року о 05 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Житомир по вул. Черняхівського в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. В протоколі зазначено, що огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В графі протоколу «Гр. ОСОБА_1 розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 03.10.2016 року в м. Житомирі Богунському районному суді. Підпис особи, ознайомленої з місцем часом розгляду справи та якій розяснено її права і обовязки» мається його підпис.

Таким чином, доводи ОСОБА_1, що він не був ознайомлений зі своїми правами та обовязками спростовуються змістом протоколу.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1, будучи ознайомленим зі своїми правами та обовязками, (про що мається його підпис у відповідній графі протоколу), зі змістом протоколу ознайомлений (про що мається його другий підпис у відповідній графі протоколу) жодних пояснень не зазначив у графі для пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, фактично погодився з його змістом.

В розділі протоколу огляд на стан спяніння вказано: «Огляд проведений у звязку із виявленими ознаками: характерний запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, тремтіння пальців; і проводився за допомогою DRAGER ARZD-0936. Результати огляду на стан спяніння: 1.71 ‰» Поруч зі словами «з результатами згоден» є підпис ОСОБА_1

Дані протоколу та підписи ОСОБА_1 в протоколі спростовують його пояснення в судовому засіданні, що він був не згодний з результатами алкотесту, оскільки, будучи ознайомленим зі своїми правами та обовязками, зі змістом протоколу, погодився зі змістом протоколу, будь-яких пояснень чи клопотань до протоколу не вніс. Його доводи, що йому відмовлено у внесенні до протоколу даних свідків захисту спростовуються даними протоколу, де він, будучи ознайомленим зі своїми правами та обовязками та змістом протоколу, залишив графу пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності не заповненою.

Огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що ОСОБА_1 не оспорював в судовому засіданні.

Провина ОСОБА_1 також підтверджується протоколом тестування на алкоголь, згідно якого 08.09.2016 року о 06 год.04 хв. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пройшов тестування alkotest 6810 приладом DRAGER ARZD-0936, результат тесту 1.71‰, підписаний ОСОБА_1

Згідно акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений за допомогою DRAGER ARZD-0936, результат тесту 1.71‰. В акті зазначено: «З результатами згоден ОСОБА_1» і підпис.

Причини суперечностей своїх пояснень в протоколі, акті огляду на стан спяніння з поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснити не зміг.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 08.09.2016 року, долучених до протоколу, у вказані дату і час він був запрошений працівниками поліції для засвідчення на стан спяніння ОСОБА_1 Погодившись пройти тестування на стан алкоспяніння, він продув драгер, до якого приєднали стерильний мундштук, розпечатаний із вакуумної упаковки. Водій ознайомився з результатом тесту та розписався в цьому.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 у вказані дату і час він був запрошений працівниками поліції для засвідчення проходження водієм транспортного засобу ВАЗ 111840 АМ 1611АТ ОСОБА_1 огляду на стан спяніння. Водій погодився пройти огляд за допомогою приладу DRAGER алкотест 6810. В їх присутності поліцейським був розпечатаний стерильний мундштук із вакуумної упаковки та приєднаний до приладу. Після того, як водій продув прилад DRAGER цифровий покажчик на табло показав 1.71 проміле. Поліцейський роздрукував чек з даними проведеного тесту, в якому ОСОБА_1 розписався, погодившись з результатами тесту.

Таким чином, пояснення свідків огляду на стан спяніння ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан спяніння в сукупності з його підписами у відповідних графах протоколу та акту огляду на стан спяніння, в тому числі в графі «з результатами огляду 1.71 ‰ згодний» спростовують пояснення ОСОБА_1, що він був не згодний з результатами алкотесту.

В судове засідання були надані письмові заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 згідно яких останні разом із ОСОБА_6 з 21.00 години 07.09.2016 року до 04.00 години 08.09.2016 року перебували у своїх спільних знайомих в с. Тетерівка. Оскільки всі таксі були зайняті, ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_1 близько 04.00 години та попросив його забрати та завезти додому в м. Житомир. Близько 05.00 години приїхав ОСОБА_1 та забрав їх і вони поїхали до «ОСОБА_4 +», де ОСОБА_1 мав зустрітись зі своїм знайомим ОСОБА_7, якого він просив забрати пасажирів і відвези, оскільки він себе погано почував. По вул. Черняхівського в м. Житомир їх зупинили працівники поліції, вони згодом дізнались, що причиною того було не ввімкнення сигналу повороту. Взявши документи, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, а всі троє пасажирів залишились в автомобілі, але через відкриті вікна добре чули розмову останнього з поліцейськими. Через тривалий час вони почули, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь, на що він погодився. Після проходження тесту поліцейські сказали, що ОСОБА_1 в нетверезому стані, а він заперечив і попросив їх проїхати в наркодиспансер для додаткової перевірки для додаткової перевірки, оскільки він був не згодний із результатами здачі крові, на що йому відмовили. Також він запропонував поліцейських опитати пасажирів автомобіля, але останні відмовили. Цю розмову чув знайомий водія ОСОБА_7, який вже був поряд. В заяві зазначено про розяснення заявникам положень КАС України, відомості про розяснення положень ст. 63 Конституції України, КУпАП в заяві відсутні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, у вказану дату і час був пасажиром в автомобілі ОСОБА_1, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу з автомобіля не виходив ні він, ні інші пасажири ОСОБА_1, процедуру проходження огляду на стан спяніння не бачив, з поліцейськими не спілкувався, але чув, що ОСОБА_1 пропонував поліцейським проїхати в лікарню, але останні відмовились, після чого він із іншими свідками пішов. А ОСОБА_1 залишився з поліцейськими, чому він залишився не цікавився.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що вночі з 07 на 08 жовтня 2016 року близько о 03 годині ранку до нього зателефонував ОСОБА_1 і попросив відвезти його знайомих, оскільки сам погано почувався, домовились зустрітись на вул. Київській, зупинці кінотеатр Україна. Приблизно о 03.45 свідок прибув в домовлене місце і зателефонував ОСОБА_1, який попросив його підїхати на вул. Черняховського, оскільки його зупинили працівники поліції. Він одразу поїхав туди на таксі і близько 05.00 годин (майже через 1год. 15 хв.) він приїхав у вказане місце. Спочатку детально описав розміщення свідків захисту в автомобілі ОСОБА_1 (хто на якому сидінні сидів), а потім пояснив, що на момент його прибуття свідки захисту вже знаходились на вулиці поблизу транспортного засобу, стояли розмовляли між собою. Він підійшов до свідків, привітався і спитав, в чому справа, вони відповіли, що відносно ОСОБА_1 складають протокол у звязку із перебуванням в стані алкогольного спяніння. За свідками захисту не спостерігав і не бачив, чи сідали вони в автомобіль ОСОБА_1 при ньому, чи ні.

Також пояснив, що на момент його прибуття (приблизно о 5.00 годин) працівники поліції вже складали протокол і хвилин через 10 закінчили його складання, після чого свідки захисту пішли по своїх справах. Потім пояснив, що приблизно через 15 хвили був складений протокол і після цього почались суперечки зі свідками захисту, які домагались від працівників поліції, щоб останні відвезли ОСОБА_1 в медичний заклад для проходження огляду на стан спяніння там.

Сам він не бачив, чи підписував ОСОБА_1 протокол та інші документи, оскільки останній сідав в автомобіль поліцейських. Але чув, що ОСОБА_1 не погодився з результатами алкотесту і просив поліцейських проїхати в медичний заклад для проходження огляду. Після відмови останніх він особисто та кожний з трьох пасажирів ОСОБА_1 особисто попросили працівників поліції відвезти ОСОБА_1 в медичний заклад для проходження огляду там. Всі сперечались з працівниками поліції, які їм в цьому відмовили.

Після того, як були складені документи троє пасажирів пішли по своїх справах, ОСОБА_1 залишився, стояв неподалік він поліцейських, поліцейські теж залишились, але з ОСОБА_1 не спілкувались, він (свідок) знаходився поодаль від них спілкувався по телефону, чого всі чекали йому було невідомо. Він був там приблизно 30 хвилин, а потім йому набридло чекати невідомо чого і він пішов по своїх справах, залишивши ОСОБА_1 там самого. На той момент всі документи вже були оформлені і ОСОБА_1 ніхто не затримував, чого він там залишався свідку не відомо і він не питав.

Суд критично оцінює покази свідків захисту, а саме: свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та письмові заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, які не допитувались в судовому засіданні, оскільки їх покази суперечать один одному, іншим доказам по справі, та містять внутрішні протиріччя, які викликають сумнів у їх правдивості.

Як, вбачається, з протоколу, акту огляду і пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були присутні під час огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, він погодився з висновком алкотестеру драгер, про що поставив свій особистий підпис в протоколі, акті огляду та протоколі огляду на стан спяніння. ОСОБА_1 мав можливість зазначити в протоколі про свою незгоду із результатами алкотесту, однак поставив свій у графі «із результатами згоден». Присутність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час його огляду на стан спяніння підтвердив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні. Ці докази не викликають сумніву у суду і спростовують пояснення свідки захисту про незгоду ОСОБА_1 з висновком алкотестеру драгер.

При цьому жодний зі свідків захисту (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7В.) перераховуючи про присутніх під час складання протоколу не згадав про ОСОБА_3 та ОСОБА_2, присутність яких на місці складення протоколу не викликає сумнівів у суду, в тому числі у звязку із поясненнями ОСОБА_1, що викликає сумнів у правдивості пояснень свідків захисту, що вони були на місці складення протоколу.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 також мав можливість зазначити про наявність свідків у відповідній графі протоколу для пояснень особи, що притягається до відповідальності, не тільки тому що він як працівник поліції і не міг не знати правил складання протоколу, а тому що після отримання розяснення своїх прав та обовязків, прочитав протокол, про що поставив свій підпис в у відповідній графі, а графу для своїх пояснень залишив не заповненою.

Крім того, свідок ОСОБА_7, від якого також надійшла нотаріально засвідчена заява про обставини подій під час складення протоколу, в судовому засіданні надав досить суперечливі покази. Так, детально пояснивши розміщення пасажирів в автомобілі ОСОБА_1 переконливо стверджував, що на момент його прибуття на місце події всі вони стояли поруч з автомобілем, а не в автомобілі. А під час його перебування на місці події він не бачив, щоб вони взагалі сиділи в автомобілі. Також пояснив, що прибувши на місце підійшов до пасажирів ОСОБА_1, які, знову ж таки, стояли поруч з автомобілем, привітався і спитав в чому справа, а вони відповіли.

Разом з тим, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 стверджували, що з автомобіля протягом всього часу не виходили, навіть не бачили, а тільки чули розмову ОСОБА_1 з поліцейськими. Також вони не повідомляли про їх спілкування з ОСОБА_7

Також ОСОБА_7 в судовому засіданні впевнено стверджував, що він та інші всі свідки захисту, підходили до працівників поліції, приймали участь у суперечці із останніми у звязку із відмовою проїхати в наркодиспансер. Ці пояснення суперечать поясненням ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які стверджували, що з автомобіля не виходили.

Крім того, незрозуміло, чого ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зі слів ОСОБА_1 дуже поспішали, не скористались послугами таксі, на якому приїхав ОСОБА_7, а залишались ще певний час на місці складення протоколу, після чого пішки пішли о своїх справах, тобто не дуже поспішали.

Свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_1 так і не пояснили суду, чому ОСОБА_7, приїхавши допомогти ОСОБА_1, який настільки погано себе почував, що викликав його допомогти у керуванні автомобілем для вчасної доставки пасажирів в пункт призначення, і який дуже переймався в тому, що поліцейські відмовили ОСОБА_1 у проходженні огляну в наркодиспансері, не виконав ні того, для чого приїхав, та не відвіз його до наркодиспансеру для проходження огляду, а коли йому набридло пішов у власних справах.

Наведені пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, та їх протиріччя викликають обґрунтований сумнів у їх правдивості та в тому, що вони взагалі були присутні на місці складення протоколу.

Оцінюючи висновок токсикологічного дослідження крові на вміст алкоголю методом ГХ, отриманого ОСОБА_1 де зазначено, що 08.09.2016 року о 9.00 у ОСОБА_1 здійснено забір крові, згідно якого алкоголь не виявлений, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП Огляд осіб на стан наркотичного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, що підстави вважати те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення настали 08.09.2016 року о 05 год. 20 хв. Засвідчення його стану за допомогою алкотестеру драгер здійснено 06 год. 04 хв. Хвилин через 10-15 оформлення документів було завершене. А отримання зразків крові для проведення токсикологічного дослідження крові здійснено о 09.00 годин. Тобто медичний огляд був проведений більше ніж через три години після виявлення підстав вважати ОСОБА_1 таким, що перебуває в стані алкогольного спяніння та складення відносно нього протоколу, у відсутність поліцейського.

Наведене свідчить, що висновок токсикологічного дослідження крові на вміст алкоголю є недопустимим, оскільки отриманий в порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, на особу, на яку накладено адміністративне стягнення, покладається судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Г.В. Стріжакова

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.