Провадження № 3-6214/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Захарова А.С. за участю прокурорів Панафеда Н.М., Сеник В.Г., захисника -адвоката Задоєнка О.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, яка працює на посаді заступника начальника відділу забезпечення роботи Директора Національного антикорупційного бюро України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1724 КУпАП, які надійшли зі Служби безпеки України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та ознайомленою із заборонами та обмеженнями, передбаченими Законом України «Про Національне антикорупційне бюро», в тому числі з обмеженнями щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначеними ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», працюючи на посаді заступника начальника відділу забезпечення роботи Директора Національного антикорупційного бюро України, що розташоване в м. Києві, вул. Сурікова, 3, тобто є державним службовцем 4 рангу, суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, порушила встановлені Законом обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме: у період з 26.02.2016 року по 29.02.2016 року, з 22.04.2016 року по 23.04.2016 року та з 10.06.2016 року по 12.06.2016 року сумістила службу в Національному антикорупційному бюро України з заняттям іншою оплачуваною діяльністю: наданням послуг тренера на заходах Представництва Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні/ код ЕДРПОУ 21656213/, уклавши із зазначеним Представництвом цивільно-правові договори № 5/1 від 02.02.2016 року, № 5/2 від 21.03.2016 року, № 5/3 від 23.05.2016 року на проведення відповідних робіт, за виконання яких одержала від юридичної особи оплату за послуги на загальну суму 18032 грн., чим своїми діями вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1724 КУпАП.

ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1724 КУпАП, не визнала, посилаючись на те, що вона, як тренер на заході, займалась викладацькою діяльністю за запрошенням Представництва Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні, а тому просила провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку прокурорів, які вважають, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1724 КУпАП, оскільки вона як державний службовець у період з 26.02.2016 року по 29.02.2016 року, з 22.04.2016 року по 23.04.2016 року та з 10.06.2016 року по 12.06.2016 року сумістила службу в Національному антикорупційному бюро України з заняттям іншою оплачуваною діяльністю, доводи захисника-адвоката Задоєнко О.В. та пояснення ОСОБА_2, які вважали, що остання займалась викладацькою діяльністю, а тому в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, дослідивши надані докази, суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»; чи особа є винною в його вчиненні, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Національне антикорупційне бюро України є державним правоохоронним органом, на який покладається: попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових. Правову основу діяльності Національного бюро становлять Конституція України, міжнародні договори України, цей та інші закони України, а також прийняті відповідно до них інші нормативно-правові акти, як це визначено ст.ст. 1 та 2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України».

Підпунктом «е» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові та службові особи Національного антикорупційного бюро України є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» на працівників Національного бюро поширюються обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно до вимог ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 статті 3 цього Закону забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Статтею 1724 КУпАП передбачено відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту)або підприємницькою діяльністю.

Приміткою до ст. 1724 КУпАП визначено суб'єктів цього правопорушення, а саме: це особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

В ході розгляду вказаної адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України № 244-р від 19.10.2015 року була призначена на посаду заступника начальника відділу забезпечення роботи Директора Національного антикорупційного бюро України і як вбачається з Попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби вона 20.10.2015 року була ознайомлена із заборонами та обмеженнями, у тому числі з обмеженнями щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначеними ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить її підпис, а розпорядженням Директора Національного антикорупційного бюро України № 683-р від 03.06.2016 року їй було присвоєно 4 ранг державного службовця (а.с. 68-70 т. 1; 95-96, 109, 120-125 т. 2).

Таким чином, ОСОБА_2 згідно з п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та правопорушення, пов'язані з корупцією, тобто особою, на яку поширюються вимоги та обмеження, встановлені цим Законом.

Як зазначено у Положенні про Представництво Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні діяльність вказаної організації полягає у політико-просвітницькій роботі, політичних консультаціях, міжнародній співпраці, наданню підтримки обдарованій молоді, збереженні колективної пам'яті соціал-демократії. При цьому, зазначено, що ключовою діяльністю Фонду є втілення в життя основоположних ідеалів та цінностей соціал-демократії. Фонд працює в тісному в'язку з соціал-демократами та організаціями вільних профспілок (а.с. 126-129 т. 2).

Відповідно до листа Міністерства освіти і науки України № 1/12-4044 від 25.08.2016 року Представництву Фонду імені Фрідріха Еберта не надавалась ліцензія на право надання освітніх послуг, пов'язаних з одержанням вищої та професійної освіти (а.с. 184 т. 1).

Також при розгляді вказаної адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_2, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави та ознайомленою із заборонами та обмеженнями, передбаченими Законами України «Про Національне антикорупційне бюро України» та «Про запобігання корупції» у тому числі з обмеженнями щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначеними ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», з Регіональним представництвом Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні (код за ) упродовж 2016 року уклала:

02.02.2016 року договір № 5/1 про виконання роботи тренера на заході, який відбувся 13-29.02.2016 року у м. Мукачево Закарпатської області і згідно акту на виконані послуги від 29.02.2016 року ОСОБА_2 послуги тренера на заході надані в повному обсязі на суну 11 200 грн. (а.с. 46-47 т. 1).

Як вбачається з платіжного доручення № 261 від 03.03.2016 року Представництво Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні здійснило оплату ОСОБА_2 за послуги за договором № 5/1 від 02.02.2016 року шляхом поповнення банківської картки НОМЕР_1 на суму 9016 грн. (а.с. 49 т. 1);

21.03.2016 року договір № 5/2 про виконання роботи тренера на заході, який відбувся 22-23.04.2016 року у м. Полтава і згідно акту на виконані послуги від 23.04.2016 року ОСОБА_2 послуги тренера на заході надані в повному обсязі на суну 5 600 грн. (а.с. 50-51 т. 1).

Як вбачається з платіжного доручення № 492 від 11.05.2016 Представництво Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні здійснило оплату ОСОБА_2 за послуги за договором № 5/2 від 21.03.2016 року шляхом поповнення банківської картки НОМЕР_1 на суму 4 508 грн. (а.с. 53 т. 1);

23.05.2016 року договір № 5/3 про виконання роботи тренера на заході, який відбувся 10-12.06.2016 року у м. Одеса і згідно акту на виконані послуги від 30.06.2016 року ОСОБА_2 послуги тренера на заході надані в повному обсязі на суну 5 600 грн. (а.с. 54-55 т. 1).

Як вбачається з платіжного доручення № 580 від 15.06.2016 року Представництво Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні здійснило оплату ОСОБА_2 за послуги за договором № 5/3 від 23.05.2016 року шляхом поповнення банківської картки НОМЕР_1 на суму 4508 грн. (а.с. 57 т. 1).

З листа Представництва Фонду імені Фрідріха Еберта в Україн від 10.08.2016 року № 1161 вбачається, що з ОСОБА_2 були укладені договори про виконання робіт, в т.ч. і договори № 5/1 від 02.02.2016 року на суму 11200 грн., № 5/2 від 21.03.2016 року на суму 5 600 грн., № 5/3 від 23.05.2016 року на суму 5 600 грн. і до Пенсійного Фонду України були сплачені страхові внески,що підтверджується листами Пенсійного Фонду України, а також були утримані податки як вказано у листі Головного Управління ДФС у м. Києві (а.с. 21-24, 28-29 т. 1, а.с. 130-132 т. 2).

З листа Національної академії педагогічних наук України № 2-6/256 від 30.08.2016 року вбачається, що у переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» - посада «тренер заходу» відсутня, а з роз'яснень НЮУ ім. Ярослава Мудрого вбачається, що ані Представництвом Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні, а ні сам Фонд не є закладами освіти, в межах яких можливе здійснення викладацької діяльності(а.с. 41,133-141 т. 2).

Отже, робота тренером заходу, що є предметом договору між ОСОБА_2 та Представництвом Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні не може розглядатися як зайняття посади викладача, т.я. посада тренер заходу відсутня у переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників».

Національним агентством з питань запобігання корупції за № 96-04/8 від 12.10.2016 року надано роз'яснення Генеральній прокуратурі України та Національному антикорупційному бюро України за їх зверненням стосовно правомірності факту укладення ОСОБА_2, заступником начальника відділу забезпечення роботи Директора (патронатної служби) Національного антикорупційного бюро України, договорів з Представництвом Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні про виконання роботи тренера на заході, та фактичного виконання робіт організатора та координатора зазначених заходів, вбачаються порушення вимог ст. 40 Закону України «Про запобігання корупції», т.я. відповідно до ключової діяльності політичного Представництва Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні, робота тренера на заходах, яку проводила ОСОБА_2, є політико-просвітницькою діяльністю (а.с. 182-183 т. 1).

А тому висновок Національного антикорупційного бюро України за результатами службового розслідування про відсутність порушень вимог чинного законодавства України в діях ОСОБА_2 під час виконання робіт в якості тренера на заходах Представництва Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні не може бути прийнятий до уваги, оскільки, по-перше, при проведені службового розслідування посадова особа, яка проводила це розслідування, обмежилась лише поясненнями самої ОСОБА_2, яка стверджувала, що вона займалась викладацькою діяльністю, а по-друге, цей висновок суперечить твердженням Національного агентства з питань запобігання корупції, який зазначає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються порушення вимог ст. 40 Закону України «Про запобігання корупції» і керівництво Національного антикорупційного бюро України не зверталось до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо роз'яснень, що стосуються вищезазначених питань(а.с. 131-141, 182-183 т. 1).

Як зазначено у Методичних рекомендаціях Міністерства юстиції України «Запобігання і протидія корупції в державних органах та органах місцевого самоврядування» від 16.10.2013 року, Методичних рекомендаціях, що затверджені Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2016 року № 2, Методичних рекомендацій Генеральної прокуратури України хоча законодавство не містить визначення терміну «викладацька діяльність», правозастосовна практика виходить з того, що в даному випадку може бути застосовано відповідні положення щодо педагогічної діяльності. Вказаний термін вживається у законодавстві про освіту, зокрема, відповідно до Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність» та «Про професійно-технічну освіту» і зазначений термін охоплює діяльність викладацького складу відповідних навчальних закладів, про що зазначено і в роз'ясненнях НЮУ ім. Ярослава Мудрого (а.с. 192-215 т. 1, а.с. 1-40, 42-73, 133-141 т. 2).

Поняття «викладацька діяльність» тлумачиться і Міністерством освіти і науки України як процес надання знань, формування вмінь і навичок з різних напрямів освіти, розвитку інтелектуальних і творчих здібностей, фізичних якостей відповідно до задатків та запитів особи - учнів, студентів, стажерів, аспірантів, ад'юнктів, докторантів тощо; діяльність з отримання ними професії, підвищення їх виробничої кваліфікації, забезпечення фундаментальної наукової, загальнокультурної, спеціальної практичної підготовки і перепідготовки. Вона може включати навчально- виховну, наукову, дослідницьку, пошукову, експериментальну роботу з різних проблем науки, техніки, мистецтва. Разом з тим, у судовій практиці поняття «викладацька діяльність» розглядається все ж таки як суміжне з поняттям «педагогічна» та «науково-педагогічна діяльність» (а.с.172-173 т. 2).

Зазначене підтверджується визначенням освіти, яке міститься у Рішенні Конституційнного Суду України від 04.03.2004 року № 5- рп/2004 освіта це цілеспрямований процес виховання і навчання з метою набуття встановлених державою освітніх рівнів (а.с. 97-106 т. 2).

Отже, враховуючи наведене, суддя вважає, що доводи ОСОБА_2 про те, що вона здійснювала викладацьку діяльність у якості тренера заходу, спростовуються, тим, що поняттям «викладацька діяльність» на думку науковців у контексті Закону слід розуміти, як діяльність особи як викладача тієї чи іншої навчальної дисципліни в освітньому закладі, що полягає у читанні лекцій, проведенні семінарів, практичних та інших занять, гуртків, секцій тощо, веденні уроків і та інше, тобто це та частина педагогічної діяльності, яка пов'язана з наявністю трудових відносин між навчальним закладом та особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що передбачає їх оформлення, а також отримання законної винагороди за виконану роботу.

Таким чином, надання послуг з роботи тренера на заході, організованому Представництвом Фонду імені Фрідріха Еберта в Україні, не відноситься до викладацької діяльності, яка дозволена законом, а тому ОСОБА_2 порушила встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією, і її дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 1724 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 1724 КУпАП, не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не зазначена дата виявленого правопорушення, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості, у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а щодо дати виявлення адміністративного правопорушення, то зазначена норма Закону не містить цього.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 1724 КУпАП, який складено відносно ОСОБА_2, відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколів зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Ч.3 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12.08.2016 року ОСОБА_2 порушила встановлені Законом обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме: у період з 26.02.2016 року по 29.02.2016 року, з 22.04.2016 року по 23.04.2016 року та з 10.06.2016 року по 12.06.2016 року, а адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, то суддя вважає, що не сплили строки накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги особу ОСОБА_2, яка притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини, обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено, суддя вважає, що міра відповідальності, яка буде необхідною і достатньою для виховання правопорушника є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з конфіскацією отриманого доходу від роботи за сумісництвом в розмірі 18032 грн..

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, оскільки на неї судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, та керуючись Законами України «Про Національне антикорупційне бюро», «Про запобігання корупції», ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 1724 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1724 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень з конфіскацією в дохід держави отриманого доходу в сумі 18032 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять дві) гривень.

Штраф необхідно сплатити за наступними банківськими реквізитами: найменування банку ГУ ДКУ у м. Києві, Р/р: 0010; одержувач платежу: УДК СУ Солом'янського району м. Києва; МФО 820019; Ідентиф. код: 38050812; код класифікації доходів до бюджету: 22030001.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити на: р/р 0010 МФО 820019, одержувач платежу: УДК СУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача: 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101, код суду: 050.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Апеляційного суду міста Києва через районний суд.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Захарова А.С.