Провадження №: 3/752/6074/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого в ТОВ «Сіт-Автосервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

02.09.2016 року о 00 год. 05 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Столичне шосе, не врахував дорожню обстановку, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Після вчинення ДТП покинув місце пригоди.

Пунктом 2.3 б) ПДР України передбачено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою і реагувати на її зміну.

Пунктом 2.10 ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку.

Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ, здійснив наїзд на перешкоду, врезультаті чого пошкодив ТЗ, після чого покинув місце пригоди, тобто вчинив дії, передбачені п.п. 2.3б), 2.10, 12.1, 12.3 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 053239, від 06.09.2016 року, схемою ДТП, поясненнями учасників пригоди та іншими матеріалами справи.

Відповідальність за порушення п.п. 2.3б), 12.1, 12.3 ПДР України, що призвело до пошкодження ТЗ, передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за порушення п. 2.10 ПДР України передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, які розглядаються одночасно, то згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу ОСОБА_1, ставлення його до вчиненого, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 36, 40-1, ст. 122-4, ст. 124, 283-285 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.В. Дідик