АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/1390/2016 Постанова винесена суддею Родіонов С.О.
Категорія: ч 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 гривень.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_3 10.07.2016 року приблизно о 22 год. 20 хв. керував автомобілем Тойота Ленд Крузер в стані алкогольного сп'яніння, чим допустив порушення вимог п. 2.9 «А» ПДР України, та як наслідок ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2016 року та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що 10.07.2016 року близько 22:20 в м. Київ, по Гостомельському шосе, він керуючи транспортним засобом марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1 був зупинений працівником поліції з причин того, що в автомобілі не підсвічується задній номерний знак та автомобіль перебуває в угоні. Під час розмови поліцейський запропонував йому пройти тест на визначення вмісту алкоголю в крові , на що ОСОБА_3 повідомив, що проходить курс лікування який передбачає прийом кардіо - седативних препаратів. На це поліцейський лише посміхнувся, та відразу запропонував пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння, на що апелянт погодився, і результат тесту показав 0, 4 проміле.

ОСОБА_3 посилається на те, що ознаки «хитка хода», «нечітка вимова» не є ознакою алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння відповідно до Інструкції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ і Міністерства охорони здоров'я №1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858. Крім того, зазначає, що в порушення положень цієї Інструкції, йому працівниками патрульної служби не було видано другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Що стосується самої постанови районного суду, то апелянт вважає, що обставини події 10.07.2016 року викладені в постанові односторонньо відповідно до даних із протоколу, крім того, суд не мотивував чому вибраний той чи інший вид адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 просить взяти до уваги те, що він проходить курс лікування медикаментами, з яких є і спиртовмісні, а також те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, автомобіль використовується ним з метою заробітку і позбавлення права керувати ним ставить його та його родину у дуже скрутне становище, оскільки на даний час він не має можливості іншого способу заробітку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Винність ОСОБА_3 у тому, що він 10.07.2016 року о 22 год. 20 хв. по вул. Гостомельське шосе в м. Києві керував автомобілем «Тойота Ленд Крузер» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тесту Драгер та актом на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Результати такого тесту фактично не оскаржуються і самим правопорушником в апеляційній скарзі. Він лише посилався на те, що такий результат тесту могло показати вживання ним кардіо - седативних препаратів, проте, належних та допустимих доказів про це, ОСОБА_3 ні суду першої, ні апеляційної інстанцій не надав.

Надана виписка з медичної карти паціента стаціонару свідчить лише про проходження стаціонарного лікування ОСОБА_3 з 15.06.2016 р. по 24.06.2016 р. та надання лікарями відповідних рекомендацій.

На підставі наведеного, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є законним та обґрунтованим. А факт невидачі поліцейськими ОСОБА_3 другого екземпляра акта огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не може бути підставою для скасування постанови суду.

Посилання в апеляційній сказі ОСОБА_3 на те, що ознаки «хитка хода», «нечітка вимова» не є ознаками алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння відповідно до Інструкції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ і Міністерства охорони здоров'я №1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858 є безпідставними, оскільки ознаки алкогольного сп'яніння «порушення координації рухів» та «хитка хода», а також « порушення мови» та «нечітка вимова» мають тотожне лексичне значення.

Що стосується накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, то як вбачається з приписів ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують стягнення.

Цих вимог закону дотримався суд першої інстанції, та враховуючи характер вчиненого, конкретні обставини вчинення останнім правопорушення та дані про особу правопорушника, не усвідомлення ним небезпеки вчиненого, за відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано прийшов до висновку про обрання ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано обмежився мінімальним строком позбавлення його права керувати транспортними засобами, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП. А тому адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилався на те, що судом першої інстанції не врахована його потреба в керуванні автомобілем, адже це є єдиним джерелом доходів, проте, відповідних доказів цієї обставини суду апеляційної інстанції не надав. Наявність у ОСОБА_3 неповнолітніх дітей не є достатньою підставою для зміни постанови суду в частині накладеного адміністративного стягнення.

Зважаючи на вищевикладене, приходжу до висновку, що саме з накладенням такого виду адміністративного стягнення на ОСОБА_3, як позбавлення права керувати транспортними засобами, буде реалізована мета адміністративного стягнення, визначена ст.23 КУпАП, тому не вбачаю підстав для зміни постанови місцевого суду в частині накладеного стягнення, як про те просив ОСОБА_3 в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал