АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26жовтня 2016 рокусуддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю:ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Грищенко В.В.,ОСОБА_4. та його захисника - адвоката Чіп Я.М.,апеляційну скаргуадвоката Грищенка В.В., в інтересах ОСОБА_2, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21грудня 2015 року,відносно ОСОБА_4, закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,у зв'язку ізвідсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до постанови суду, у вину ОСОБА_4 ставилося те, що він 16 листопада 2015 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Шмідта в районі пр. Карла Маркса у м. Дніпропетровську, де при зміні напрямку руху, порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху, не переконавшись у безпеці свого маневру,виконав поворот ліворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Краз» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6., який рухався у попутному з ним напрямку з ліва.

Не погоджуючись з вищевказаною постановоюГрищенко В.В. подав апеляційну скаргу, із порушенням строку на оскарження постанови, передбаченого ст. 294 КУпАП. У апеляційній скарзі Грищенко В.В. просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_7винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що він, керуючи транспортним засобом «Краз» д/н НОМЕР_2, рухався прямо у крайній правій смузі рух та жодних маневрів, перестроювань не здійснював. На переконання апелянта, дорожньо-транспортна пригода відбулася саме з вини водія автомобілем «Фольксваген» НОМЕР_1ОСОБА_4., який здійснюючи об'їзд перешкоди, у вигляді зупиненого автобусу «Рута»,був неуважний і під час перестроювання з однієї смуги руху у іншу допустив зіткнення з його автомобілем.

Поважність причин пропуску строку апелянт у своєму клопотанні вмотивував тим, що він є потерплою особою, проте його у судове засідання, яке відбулося 21 грудня 2015 року, ніхто не викликав. Про прийняте рішення судом його ніхто належним чином не повідомив, а тому він був позбавлений можливості вчасно подати свою апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2. та його захисник підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити. При цьому, адвокат зазначив, що суд стороною захисту ОСОБА_4був введений в оману неналежними доказами.

ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Чіп Я.М. категорично заперечували факт вчинення правопорушення, наполягаючи на тому, що саме водій автомобіля «Краз» ОСОБА_2 недотримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого, проїжджаючи повз нерухомийавтомобіль «Фолькваген», допустив із ним зіткнення своєю підніжкою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду,вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання про поновлення пропущеного строку,перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що як апеляційна скарга, так і клопотання підлягаютьзадоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП, потерпіла особа наділена правом оскарження постанови суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з моменту її винесення, а у випадку пропуску строку він може бути поновлений при наявності поважних причин пропуску за клопотанням особи, яка подала скаргу.

З огляду матеріалів справи апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_2 ніхто про час та місце розгляду справи у суді не повідомив, про результати розглядуособі стало відомо лише 21 вересня 2016 року, під час ознайомлення із матеріалами справи у суді.

Враховуючите, що апеляційна скарга була подана 28 вересня 2016 року, а про результати розгляду потерпілому стало відомо 21 вересня 2016 року, тому є підстави пропуску строку є поважними, а заявлене клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Дійшовши висновку про невинуватістьОСОБА_4., місцевий суд посилається на те, що під час розгляду справи було встановлено, що у момент зіткнення автомобіль «Фольксваген» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, знаходився у нерухомому стані, оскільки попереду нього зупинився автобус «Рута» для висадки - посадки пасажирів. В цей час вантажний автомобіль «Краз» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, здійснюючи свій рух,займав дві смуги руху, а відтак суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні докази вини ОСОБА_4 та закрив провадження у справі.

Проте, з наведеними висновками суду погодитися не можливо з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, районний суд належним чином не з'ясував обставини викладеного у протоколі обвинуваченняШимановському Є.В., а свої висновки належним чином не обґрунтував.

Так, під час розгляду справи місцевим судом залишено поза увагою те, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4, у вину останньому ставилося порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, яке виразилося у ненаданні переваги у русі транспортному засобу, який рухався по смузі руху, на яку ОСОБА_4 мав намір перестроїтися, внаслідок чого і відбулося зіткнення транспортних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він, керуючи автомобілем «Фольксваген»,рухався у крайній правій смузі руху у попутному із вантажним автомобілем «Краз» напрямку, який знаходився у крайній лівій смузі руху. При цьому,перетнувши перехрестя пр. К.Маркса та вул. Шмідтазупинився перед перешкодою - автобусом «Рута», який здійснював висадку пасажирів, в цей час вантажний автомобіль «Краз», проїжджаючи з права повз нього, допустив зіткнення своєю підніжкоюзйого лівою боковою частиною.

Проте, наведеніпоясненняОСОБА_4. суперечать наявним матеріалам справи, зокрема усхемі місця ДТП (а.с. 3), зазначено, що автомобіль «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 у момент зіткненняна проїзній частині знаходився під кутом: передня його частина на відстані від правого узбіччя 3,5 м, а задня - 3,0 м. За умови наявності перешкодиу вигляді автобусу «Рута» та місця розташування транспортного засобу «Фольксваген», достатні підстави вважати, щоу момент зіткнення водій автомобіля «Фольксваген»перебував у динамічному стані та намагався об'їхати перешкоду у вигляді автобусу, шляхом перестроювання з крайньої правої смуги руху у ліву, проте,здійснюючи об'їзд перешкоди, не переконався у безпеці свого маневру та дотриманні безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення лівої частини автомобіля «Фолькваген» із правою підніжкою кабіни автомобіля «Краз», що узгоджується з отриманими механічними ушкодженнями (а.с. 3, 8, 24).

Наведенівисновки також повністю підтверджуються і поясненнями ОСОБА_2, який пояснив, що, керуючи вантажним автомобілем «Краз», рухався виключно прямолінійно без жодних змін напрямку руху та перестроювань.

Проаналізувавши обставини, які ставилися у вину ОСОБА_4 із наявними у справі доказами з дотриманням вимог ст. 251, 252 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода відбулася саме через порушення водієм ОСОБА_4 п. 10.1 Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 280 КУпАП, апеляційний суд враховує, що з моменту вчинення правопорушення та до моменту притягнення до відповідальності минуло більше трьох місяців, а тому з дотриманням вимоги ст.ст. 38, 247 п. 7 КУпАП справа підлягає закриттю через закінчення строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись, п. 7 ст. 247,ст. 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката Грищенко В.В., в інтересах ОСОБА_2, про поновлення строку - задовольнити.

Поновити строк адвоката Грищенко В.В., в інтересах ОСОБА_2, для подачі апеляційної скарги на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу адвоката Грищенко В.В., в інтересах ОСОБА_2, про скасування постанови суду - задовольнити.

Скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21грудня 2015 року, якою, відносноОСОБА_4, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К. Живоглядова