Номер провадження 3/523/4906/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Боднар С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із 3 роти 2 батальйону Управління поліції м.Одеси у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 07.08.2016 року о 23 годині 50 хвилин, по вул..Старопортофранківська, 4 в м.Одесі, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд якого було проведено в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», показники якого зафіксували 1,68 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року.

В судове засідання, яке було призначено на 08.09.2016 року на 10 годину 00 хвилин, ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи оповіщений належним чином, шляхом повідомлення його під розпис при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, причин неявки суду не повідомив, заперечень на протокол та клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку, якщо особу своєчасно сповістили про час і місце розгляду справи, та вона не зявилася і не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі чого, з урахуванням положень ст.245 КУпАП з метою розгляду справи у розумні строки, забезпечення виконання винесеної постанови, суддя у відповідності до ст.268 КУпАП приймає рішення в подальшому не відкладати розгляд справи у звязку із неявкою правопорушника та розглянути справу про адміністративне правопорушення без його участі.

Ознайомившись із матеріалами справи, зясувавши обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.280 КУпАП, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП, та його провина в скоєнні зазначеного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою за обліковими даними АП УПП у м.Одесі, згідно якої ОСОБА_1 на протязі року 16.05.2016 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, показниками приладу «Драгер» - 1,68 ‰, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт скоєння адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1, що зазначені ним в протоколі про адміністративне правопорушення, де він погодився із скоєним, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, та ін. матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази, факти, що викладені в матеріалах адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що сукупність доказів, підтверджує наявність вини в діях правопорушника ОСОБА_1 в скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, наведені докази суд вважає достовірними, оскільки вони обєктивно підтверджуються іншими доказами, узгоджуються з ними в повному обсязі та являються достатніми для винесення судового рішення по справі.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Згідно ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 судом не встановлено.

В свою чергу, при прийнятті остаточного судового рішення, суддею враховуються положення ст.23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, давши оцінку всім обставинам по справі, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, який згідно довідки за обліковими даними АП УПП у м.Одесі на протязі року вже притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП, та знову вчинив аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, належних висновків стосовно скоєного не зробив, у вчиненому не розкаявся, та зневажливо ставиться до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоровя учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суддя вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією даної статті.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, належить ОСОБА_4, таким чином застосування санкції ст.130 ч.2 КУпАП в частині оплатного вилучення транспортного засобу не застосовується.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 33-35, 130 ч.2, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200-т неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 275 грн 60 коп (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок), зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ : С.М. Боднар