АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/640/16 Головуючий у І-й інстанції - Митрохін А.А.
Справа № 201/9473/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 18 червня 2016 року, близько 04.00, ОСОБА_2 в районі будинку № 24 по пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську керувала автомобілем НОМЕР_1, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п.2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити їй захід адміністративного стягнення, визначений постановою судді першої інстанції на штраф у розмірі встановленому на розсуд суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності своєї вини зазначає, що адміністративне стягнення яке було на неї накладено є занадто жорстоким і не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Вказує на те, що щиро кається та зазначене правопорушення вчинила під впливом збігу тяжких обставин та сімейних обставин, оскільки на передодні від неї пішов чоловік, який пізніше подав до Ленінського районного суду заяву про розірвання шлюбу. Вказує на те, що вона є приватним підприємцем, який зайнятий у сфері пошиву верхнього одягу та роздрібної торгівлі. Автомобіль використовується нею у робочих цілях і позбавлення права керування ним ставить ОСОБА_2 у дуже скрутне становище, оскільки не має іншого способу заробітку для існування. Зазначає, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 12 років та 9 років, які щодня відвідують декілька гуртків та секцій, які розташовані занадто далеко від місця проживання.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які просила апеляційну скаргу задовольнити та змінити захід стягнення на штраф встановленому на розсуд суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом було порушено вимоги ст. 33 КУпАП а захід адміністративного стягнення обраний судом із порушенням вимог закону, оскільки суд не вказав жодного доводу на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами а не на наприклад штрафу, є безпідставними і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, та апелянтом не оспорюється.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 281361 від 18.06.2016 року; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 згідно яких за участі останніх було проведено огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія ОСОБА_2, який здійснено у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв'язку з виявленими ознаками - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; висновком алкотестеру «Drager» результати якого показали у водія ОСОБА_2 - 0, 78 % проміле; письмовою розпискою, згідно якої ОСОБА_2, передала у тимчасове користування гр.. ОСОБА_6 транспортний засіб «SEAT IBIZA» д/н НОМЕР_1.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження ним вчинення нових правопорушень.

Враховано характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що полягає в явно зневажливому ставленні до правил безпеки дорожнього руху

Посилання ОСОБА_2 на те, що вона вину у скоєному визнає, щиро кається, зазначене правопорушення вчинила під впливом збігу тяжких обставин та сімейних обставин, оскільки на передодні від неї пішов чоловік, який пізніше подав до Ленінського районного суду заяву про розірвання шлюбу, те що вона є приватним підприємцем, який зайнятий у сфері пошиву верхнього одягу та роздрібної торгівлі а автомобіль використовується нею у робочих цілях і позбавлення права керування ним ставить ОСОБА_2 у дуже скрутне становище, оскільки не має іншого способу заробітку для існування та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 12 років та 9 років, не є достатнім і безумовною підставою для зміни адміністративного стягнення на більш м'яке.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 судом першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти її вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних та об'єктивних підстав для зміни накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 вересня 2016 року якою ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 2 роки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко