А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.10.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В.,

за участі особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гулинець В.А.,

розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 гр. України, українець, з вищою освітою, одружений, працюючий директором ПП «ВМ+»,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення і на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 18 травня 2016 року близько 12-ої години ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "МАЗ 4370", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись по трасі «Київ - Чоп» на 804,3 км., у с. Барвінок Ужгородського району, здійснював поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод перед маневром розвороту, чим створив аварійну обстановку учаснику дорожнього руху - водію транспортного засобу марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, змусивши його різко гальмувати та змінювати напрям руху, чим порушив вимоги п. п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові відсутні дані про те, що ОСОБА_3 є свідком чи потерпілим, а також у протоколі відсутній підпис цієї особи, що у свою чергу свідчить про відсутність передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП складу адміністративного правопорушення та про невідповідність змісту протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, посилається на те, що при розгляді справи судом не було допитано як свідка чи потерпілого гр. ОСОБА_3, що також свідчить про неповноту розгляду та необґрунтованість судового рішення. Вважає, що при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки не враховано особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих чи обтяжуючих обставин, у зв'язку з тим, що відомості про такі в матеріалах справи відсутні, що також свідчить про незаконність постанови у цій частині. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді про суть постанови, пояснення особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гулинець В.А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, вважаю, що підстав для скасування чи зміни судового рішення не має.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення (а. с. 1) та приєднаною до нього схемою (а. с. 4-5) підтверджено, що 18 травня 2016 року близько 12-ої години ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "МАЗ 4370", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись по трасі «Київ - Чоп» на 804,3 км. у с. Барвінок, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод перед маневром розвороту, чим створив аварійну обстановку учаснику дорожнього руху - водію транспортного засобу марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, змусивши його різко гальмувати та змінювати напрям руху.

З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1, був ознайомлений із протоколом та отримав його копію, що підтверджується його підписом у протоколі.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які 30.05.2016 ОСОБА_1 надав інспектору роти № 1 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві Сирбу С.В. (а. с. 2) убачається, що 18.05.2016 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «МАЗ 4370», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 рухався по вулиці Егана в с. Барвінок Ужгородського району. Почав рух приблизно за 150-200 метрів до місця розвороту в с. Барвінок. Перед початком руху пропустив автомобілі й, увімкнувши лівий показник зміни руху автомобіля, почав рухатися в напрямку м. Мукачеве, зайнявши перший ряд. Доїхавши до перехрестя, не помітив у дзеркалі заднього виду автомобіль, і почав маневр уліво для розвороту. Весь час поки автомобіль рухався показник зміни руху автомобіля працював і швидкість була приблизно 10-15 км/год..

З рапорту інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Сирбу С.В. вбачається, що 30.05.2016 приблизно о 12-й годині 45 хвилин у м. Ужгород 106-м екіпажем у складі інспекторів Сирбу С.В. та Бевз Т.Л. за допомогою інформації з баз даних та відеоматеріалу з відео регістратора водія транспортного засобу марки «ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3, було встановлено особу громадянина ОСОБА_1, який, керуючи транспортним засобом марки «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 створив аварійну ситуацію, внаслідок якої 18 травня 2016 року приблизно о 12-ій годині, сталася дорожньо-транспортна пригода на 804,3 км. траси Київ-Чоп у с. Барвінок.

Під час апеляційного розгляду допитаний в якості свідка інспектор № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві Сирбу С.В. пояснив, що 18 травня 2016 року працівниками поліції було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в с. Барвінок. Приїхавши на місце події він побачив належний гр. ОСОБА_3 транспортний засіб марки «ВАЗ 211540» та збитий дорожній знак «Пішохідний перехід». У той час, стрілка показника спідометра була на «0». ОСОБА_3 надав йому відео з автомобільного регістратора. З указаного відео було видно, що автомобіль марки "МАЗ 4370", здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод перед маневром розвороту, чим створив аварійну обстановку учаснику дорожнього руху, зокрема, водію транспортного засобу марки «ВАЗ 211540» ОСОБА_3, оскільки останній був змушений різко гальмувати та змінювати напрям руху. Наявні на відео дані та дані з місця події узгоджувалися між собою. У подальшому під час розшуку водія автомобіля марки «МАЗ» - винуватця ШТП, працівниками поліції було встановлено, що автомобіль марки «МАЗ 4370» належить громадянину ОСОБА_1, після чого, останнього було викликано до УПП у м. Ужгороді та Мукачеві й складено протокол про вчинення ним передбаченого ч. 4 ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення. Всі дані, що відображені на наявній у матеріалах справи схемі відповідають дійсності. Гальмівний шлях належного ОСОБА_3 автомобіля був більше 10 м.

Під час апеляційного розгляду допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_3 пояснив, що 18 травня 2016 року він їхав у с. Барвінок Ужгородського району зі швидкістю приблизно 70 км/год. Тримався правої сторони дороги. Попереду побачив фуру, яка з невеликою швидкістю рухалася по краю дороги. Вирішивши об'їхати її, включив лівий покажчик повороту. Під'їжджаючи до вказаної фури, остання неочікувано повернула вліво, у зв'язку із чим, він - ОСОБА_3, з метою недопущення зіткнення з фурою, змушений був звернути вправо, внаслідок чого не впорався з керуванням та в'їхав у стовп зі знаком «Пішохідний перехід».

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують, що саме внаслідок допущеного водієм ОСОБА_1 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода за участі громадянина ОСОБА_3 - водія транспортного засобу марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді та про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення, а також надані під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснення щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відхиляються як такі, що спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. При прийнятті рішення враховується те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права та обов'язки йому роз'яснені, копію протоколу отримав, зі змістом протоколу ознайомлений і з таким згідний. Указане свідчить про те, що ОСОБА_1 погодився з тим, що ним було порушено вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоєно передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто даних, які би давали підстави вважати, що інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Сирбу С.В. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Гулинець В.А.. Відхиляючи доводи апеляційної скарги суддя апеляційного суду приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом також не здобуто яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що в допитаних в якості свідків вищевказаного інспектора Сирбу С.В. та Микуланинця О.Д. були підстави для обмови ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, - на ці дані також не вказується як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Гулинець В.А..

Під час апеляційного розгляду апеляційному суду стороною захисту було надано як доказ невинуватості ОСОБА_1 розрахунок руху (швидкості) транспортного засобу гр. ОСОБА_3 згідно даних відео реєстратора, однак такий розрахунок не може визнаватися належним та допустимим доказом у справі, оскільки, як убачається з указаного розрахунку, такий зроблений не особою, яка володіє спеціальними знаннями і має право здійснювати такі розрахунки (експерт, спеціаліст, тощо), не містить печатки, кутового штампу та підпису, що пред'являються та офіційних документів.

Також, під час апеляційного розгляду апеляційному суду стороною захисту було надано як доказ невинуватості ОСОБА_1 копію постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2016, якою гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, однак указаний доказ не може визнаватися таким, що свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки наведені вище докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні такого правопорушення, і факт того, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП не спростовує винуватість ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - Гулинець В.А. подала клопотання про закриття провадження в справі в зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Вказане клопотання в судовому засідання підтримав і ОСОБА_1, що у свою чергу свідчить про те, що останній погоджується із підставою закриття провадження в справі в зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення. При цьому, таке клопотання не підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, у якій вказується на те, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці із дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці із дня його виявлення, окрім справ про адміністративні правопорушення, які зазначені в частині третій цієї статті. Як убачається з матеріалів справи адміністративне правопорушення було вчинено 18.05.2016, протокол за його вчинення складено 30.05.2016, а постанова судді, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення, винесена 06.07.2016, тобто до спливу трьох місяців із дня вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові відсутні дані про те, що ОСОБА_3 є свідком чи потерпілим; що в протоколі відсутній підпис цієї особи; що зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; що при розгляді справи судом не було допитано ОСОБА_3 як свідка чи потерпілого, у зв'язку із чим допущена неповнота розгляду та необґрунтованість рішення в справі, з урахуванням вищевикладеного, визнаються такими, що не впливають на законність та обґрунтованість висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог передбачених п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, і застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 122 КУпАП. З наданих стороною захисту апеляційному суду документів убачається, що ОСОБА_1 одружений, має на утриманні двох дітей, працює директором ПП «ВМ плюс».

Тому, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення ним передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення, визнається справедливим, у зв'язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, відхиляються як такі, що не впливають на вид та розмір накладеного стягнення. При прийнятті рішення також ураховується й те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає й не кається у вчиненому.

На інші доводи, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2016 року щодо правопорушника ОСОБА_1 залишити без зміни, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан