Провадження № 33/779/218/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Попович В. С.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Томенчук Б.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 19 вересня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працюючого, -

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Згідно із постановою суду 28 серпня 2016 року о 05 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Івано-Франківську по вул. Сніжна, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час виникнення перешкоди при зміні напряму руху, не переконався, що це буде безпечним та допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Пріус», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Не погодившись із вказаною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Вважає, що суд не з,ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив усі докази та не дав їм належної оцінки. Просить суд допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також витребувати дані відеозаписи з відео реєстраторів патрульного автомобіля за 28.08.2016 року.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з,явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду його апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника Департаменту патрульної поліції у м. Івано-Франківську Михайлина Ю.Б., який заперечив вимоги апеляційної скарги та одночасно долучив оптичний диск відеозапису як доказ вчинення адмінправопорушення ОСОБА_2, інспекторів патрульної поліції у м. Івано-Франківську Чечіля Л.О. та Бойка В.В., про те, що 28 серпня 2016 року приблизно о 05 год. 40 хв. вони у складі двох екіпажів переслідували ОСОБА_2, який не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, чим допустив зіткнення із автомобілем патрульної поліції, а також керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, про що ними теж було складено відповідний протокол, переглянувши відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, перевіривши і дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2, вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, його вина доводиться протоколом про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2016 року серії АП2 № 106446 (а.с.1), план-схемою ДТП (а.с. 3), а також письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3.(пасажира автомобіля, яким керував ОСОБА_2 ) (а.с.4) та рапортами інспекторів поліції (а.с. 5-7, 9-10).

Протокол є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу про адмінправопорушення, він складений у присутності двох свідків із зазначенням їх прізвищ та адрес, а також із дотриманням інших вимог ст.256 КУпАП.

Положеннями п.24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як вбачається із відеозапису, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 переслідували автомобілі патрульної поліції, що свідчить про значну швидкість руху його автомобіля.

Відповідно до п.1.2 Правил дорожнього руху, водій повинен "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку… і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним". Правилами дорожнього руху України регламентована швидкість 60 км/год., з якою водії транспортних засобів можуть рухатися в населених пунктах.

Таким чином твердження ОСОБА_2 про не доведення його вини не заслуговують на увагу і їх слід розцінювати як бажання уникнути відповідальності за вчинене адмінправопорушення, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП суд повинен врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із постанови, суд із врахуванням особи винного, фактичних обставин, характеру вчиненого правопорушення та відсутності обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та наклав на нього адмінстягнення у відповідності до санкції вказаної статті.

Таким чином, враховуючи вище наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 19 вересня 2016 року відносно нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Б.М. Томенчук