Справа № 161/8720/16-п Провадження №33/773/375/16 Суддя в 1 інстанції: Квятковський М. С.
Категорія:ст.122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю представника ОСОБА_2 - адвоката Громової.С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності ,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження щодо нього закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.06.2016 року о 18 год. 30 хв. в м. Луцьку по бульвару Д.Народів, Волинської області керуючи транспортним засобом марки «Рено Трафік», номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом з прилеглої території буд. №2 не переконався у безпечності такого маневру, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Смарт», номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України (ПДР України).

Також ОСОБА_2 27 червня 2016 року здійснивши дорожньо-транспортну пригоду в м. Луцьку по бульвару Д.Народів, залишив місце ДТП до якої він причетний, порушивши п. 2.10 ПДР України.

Цією ж постановою провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Рішення суду першої інстанції у цій частині не оскаржено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що наведені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи в суді, повістку отримав лише 29 вересня 2016 року. Вважає, що судом було порушено його право на ознайомлення з матеріалами справи, також він був позбавлений можливості давати пояснення та подавати докази.

Вину за ст. 122-4 КУпАП вважає недоведеною, оскільки зі схемою ДТП він не був ознайомлений, на місце дорожньо-транспортної пригоди не доставлявся.

Зазначає, що суд не правильно оцінив тяжкість вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не враховано, що автомобіль «СМАРТ» отримав незначні пошкодження бампера, а вартість ремонту він добровільно відшкодував.

Вказує, що обране йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим.

При визначенні виду стягнення суд не врахував його щирого каяття та відшкодування завданих збитків. Він використовує автомобіль надаючи послуги перевезення вантажів і позбавлення права керування ставить його у скрутне становище. Також на його утриманні перебуває хворий непрацездатний батько ОСОБА_3

Просить постанову Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року щодо нього змінити та накласти стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши представника ОСОБА_2- адвоката Громову С.С., яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_2 не оскаржує постанову Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року щодо закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в цій частині постанова суду не переглядається.

Доводи скаржника про те, що він не був повідомлений про час і місце розгляду справи і суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у його відсутності не відповідають фактичним обставинам справи та не заслуговують на увагу.

При розгляді справи в суді 16 вересня 2016 року (а.с.36) ОСОБА_2 було роз'яснено встановлені законом строки розгляду справи, судом було встановлено номер його мобільного телефону, а також він був попереджений про можливий виклик до суду через мобільний зв'язок.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 і місцевим судом 23 вересня 2016 року на цю адресу було надіслане повідомлення про розгляд щодо нього 26.09.2016 року справи (а.с.45). В той же день секретар судових засідань ОСОБА_5 телефонувала ОСОБА_2 на мобільний телефон ( НОМЕР_3 ) для того щоб повідомити про час і місце розгляду справи, але у нього телефон був вимкнений і на зв'язок ОСОБА_6 не вийшов (а.с.49).

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь ОСОБА_2 при розгляді даної справи не є обов'язковою. За таких обставин суд першої інстанції правомірно розглянув справу у його відсутності.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень за які він підданий адміністративному стягненню стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №455805 від 27 червня 2016 року (а.с.5) відповідно до якого ОСОБА_2 о 18 год. 30 хв. в м. Луцьку по б-вару. Д.Народів, Волинської області керував автомобілем «Рено Трафік», номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом з прилеглої території буд. №2 не переконався у безпечності такого маневру, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Смарт», номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження; протоколом серії АП2 №455542 від 27 червня 2016 року (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_2 після здійснення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події. Своїми особистими підписами та поясненнями в протоколах ОСОБА_2 засвідчив правильність внесених до них даних.

Схемою місця ДТП від 27.06.2016 року (а.с.7) зафіксовано рух та місце зіткнення транспортних засобів; поясненнями водія автомобіля марки «Смарт» ОСОБА_8 та безпосередніх свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 12-14) підтверджується те, що водій транспортного засобу, марки «Рено Трафік», виїжджаючи з двору на головну дорогу, допустив зіткнення з автомобілем, марки «Смарт», після чого залишив місце ДТП. Також обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушень відображені в рапортах працівників поліції (а.с.15-17).

Отже, посилання апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП є безпідставними та повністю спростовуються наведеними вище доказами, тому судом до уваги не приймаються.

Вище наведене свідчить про те, що суд обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень і його дії за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП кваліфіковані правильно.

Доводи ОСОБА_2 про накладення на нього надто тяжкого стягнення, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при визначенні виду стягнення враховується

характер вчиненого правопорушення, дані про особу винного, його матеріальний стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи ОСОБА_2 вид і розмір стягнення суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, зокрема врахував, що останній вчинив два правопорушення, які становлять підвищену суспільну небезпечність, тобто за своїм характером є грубими, суб'єктивне ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, який вину визнав частково, а також дані щодо особи правопорушника те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності, проте належних висновків не зробив.

Враховуючи конкретні обставини справи суд обґрунтовано, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, визначив ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта про неврахування судом при накладенні стягнення ст. 33 КУпАП та не обґрунтування постанови суду в частині призначення покарання є необґрунтовані.

ОСОБА_2 суду першої інстанції будь-яких доказів, що у нього на утриманні перебуває хворий непрацездатний батько не надав, а тому посилання в апеляції про накладення на нього судом першої інстанції надто тяжкого стягнення не заслуговують на увагу. Не надано також і апеляційному суду доказів щодо того, що позбавлення права керування транспортним засобом поставить його сім'ю у тяжке матеріальне становище.

Постанова суду першої інстанції є законна і обґрунтована і підстав для її зміни з обставин, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.Н. Оксентюк