Справа № 464/211/16-п Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 33/783/245/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю правопорушника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого менеджером в «Автоклад», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

як зазначено в постанові, такою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 31.12.2015р. близько 14:00 год. по вул. Зелена, 253 у м. Львові керуючи автомобілем марки «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1, не переконався перед початком руху в безпечності маневру та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим порушив п. 10.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Не погоджуючись з вказаною постаново, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року скасувати та провадження у справі закрити у звязку із відсутністю складу правопорушення.

Вважає постанову місцевого суду незаконною, прийнятою із істотним порушенням вимог законодавства, неправильним застосуванням закону про адміністративну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не було доведено його вини у скоєнні адміністративного правопорушення. Вказує на те, що його автомобіль, з показань потерпілого, перебував у нерухомому стані. Вважає, що судом першої інстанції, йому безпідставно було відмовлено у проведенні трасологічної експертизи. Також зазначає, що усупереч положенням законодавства та його поясненням і клопотанням, суд виносячи постанову про призначення експертизи обставин ДТП у своїй постанові не навів вихідних даних для оцінки дій потерпілого ОСОБА_4, що призвело до того, що експерт дав висновок про неможливість оцінки дій другого водія.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5, які вважають апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, допитавши експерта, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд прийшов до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Допитані в суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дали покази аналогічні показам у суді першої інстанції.

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_6 підтримав у повному обсязі висновок інженерно-трасологічної експертизи №1/163 від 19.02.2016р. І зокрема зазначив, що в дорожній ситуації, яка мала місце 31 грудня 2015 року, близько 14 год по вул. Зеленій, 253 у м. Львові, водій автомобіля марки «Шкода Октавія» р.н. ОСОБА_7 повинен був керуватись вимогами п.п.10.1 та 10.5 чинних правил дорожнього руху України, зміст яких полягає в наступному: 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.10.5 «Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку».

Разом із тим експерт ОСОБА_6 зазначив, що водій автомобіля «Фольксваген Гольф» ОСОБА_4 не мав можливості уникнути ДТП. Водій автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху автомобіля і створив перешкоду водію автомобіля «Фольксваген Гольф» під керуванням ОСОБА_4

Дані дослідження, експертом проведено на підставі представлених матеріалів адміністративного провадження.

Враховуючи вищенаведене, висновок суду першої інстанції, про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, зокрема п.10.1, в якому зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами, в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обране судом першої інстанції адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП.

Підстав для зміни чи скасування постанови судді, Апеляційний суд не вбачає, підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: