Справа № 466/6191/16-п Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/610/16 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1-

адвоката Краснопольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, АДРЕСА_2 р. н., уродженця

Львівської області, українця, громадянина України, працюючого

головним механіком на ТзОВ «Бізнес Вектор ДК», проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ІПН - НОМЕР_1,

на постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 та 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 04 липня 2016 року близько 00 год. 05 хв. у м. Львові, на вул. Стрийській, 101 керував транспортним засобом марки «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою ж судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2016 року виправлено описку, допущену у тексті постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року та зазначено, що ОСОБА_1 слід вважати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. На дану постанову судді Вавронишин А.М. подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких вважає, що дана постанова суду винесена з порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному об`єктивному та неупередженому її розгляду. Зазначає, що на його утриманні хвора матір, яка потребує постійного догляду, проживає окремо від нього в іншій області і потребує транспортування до лікаря, що він працює головним механіком на ТзОВ «Бізнес Вектор ДК» і позбавлення права керування транспортними засобами призведе до втрати доходу, а саме звільнення його з роботи, та поставить сім`ю в скрутне матеріальне становище, так як він планує одружуватися, а в майбутньої дружини на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Крім того, зазначає, що постанова судді від 28 липня 2016 року винесена з грубим порушенням процесуальних норм, оскільки суд послався на ст. 219 ЦПК України, а така аналогія права в адміністративному праві не передбачена чинним законодавством України. При цьому, згаданою постановою не виправлена описка, а ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні іншого, більш тяжкого правопорушення.

Просить обидві постанови суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Заслухавши думку захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Краснопольського В.О., який просив задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння (порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України).

І як вбачається з постанови судді від 21 липня 2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 04 липня 2016 року близько 00 год. 05 хв. у м. Львові, на вул. Стрийській, 101 керував транспортним засобом марки «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому в протоколі серії АП2 № 082790 від 04 липня 2016 року про адміністративне правопорушення, складеному інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Плешкою О.Р. зазначено, що водій ОСОБА_1 04 липня 2016 року скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частина ж 2 ст. 130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення правопорушення, а саме - керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння. Однак, в даній постанові суду від 21 липня 2016 року посилання на скоєння повторного вчинення такого правопорушення відсутнє.

У зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що висновки суду, викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому дана постанова суду підлягає скасуванню.

З цих же причин підлягає скасуванню і постанова суду від 28 липня 2016 року про виправлення описки, оскільки, крім цього, суд фактично цією постановою визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що, на думку апеляційного суду, є неприпустимим.

Крім цього, статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу.

Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи, суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачається з матеріалів даної справи суддею при розгляді та прийнятті рішення дана обставина не перевірена, оскільки в протоколі серії АП2 № 082790 від 04 липня 2016 року про адміністративне правопорушення, складеному інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Плешкою О.Р., зазначено, що ОСОБА_1 04 липня 2016 року близько 00 год. 05 хв. у м. Львові, на вул. Стрийській, 101 керував транспортним засобом марки «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто викладена диспозиція адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому ж в протоколі вказано зазначено, що водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

А ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення правопорушення, а саме - керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, чого у згаданому протоколі не зазначено.

Відповідно ж до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

За змістом п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено порушення норм процесуального права при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, а тому апеляційний суд вважає, що при таких, встановлених в судовому засіданні, даних неможливо постановити рішення по суті справи, а тому матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід було повернути відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З огляду на викладене апеляційний суду вважає, що оскаржені постанови судді місцевого суду як такі, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального закону, підлягають скасуванню.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

А тому, враховуючи те, що подія мала місце 04 липня 2016 року, і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247 та ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанови судді Шевченківського районного суду Львівської області від 21 та 28 липня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк