Єдиний унікальний номер 728/2161/16-п
Номер провадження 3/728/631/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

захисника особи, яка притягується до відповідальності адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, непрацюючого,-

за ч.1 ст.130 КУпА, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом від 01.09.2016 року серії АП 2 № 147412, 01.09.2016 року о 18:00 год. в с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Центральна, 6, ОСОБА_3 керував автомобілем MERCEDES-BENZ, vito д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук; від продуву приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння в установленому законом порядку у лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 пояснив, що вся інформація, яка викладена в протоколі, не відповідає дійсності, оскільки у вказаному місці і часі ОСОБА_3 не перебував, з інспекторами не спілкувався, будь-яких свідків не бачив; по вул.Центральній,6 в с.Тиниця жодного підприємства не існує, там знаходиться молитовний дім. Окрім того, захисник вважає, що вказаний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства для забезпечення показників у роботі поліцейських, про що свідчать ті факти, що ні сам інспектор, ні свідки правопорушення в судове засідання не з»явилися; до того ж поліцейські не вилучили у ОСОБА_2, який міг перебувати у стані алкогольного сп»яніння та створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, ні посвідчення водія, ні транспортний засіб.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказані в протоколі у відношенні ОСОБА_2, а також інспектор ДПП ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися, незважаючи на неодноразові виклики суду; свідки причини неявки не повідомили; інспектор ДПП ОСОБА_6 надав суду письмові пояснення з приводу обставин справи і просив провести судовий розгляд без його участі.

З письмових пояснень, наданих суду інспектором вбачається, що 01.09.2016 року проводилось відпрацювання в Бахмацькому районі; він разом з ст. лейтенантом поліції ОСОБА_7, рухаючись на службовому автомобілі в с.Тиниця Бахмацького району помітили, що по головній дорозі попереду з другорядної дороги стояв автомобіль MERCEDES-BENZ, vito д.н.з. НОМЕР_1, який пропустивши автомобіль, що рухався попереду службового авто, зробив різкий рух, чим створив небезпеку для автомобіля поліції; проїхавши декілька метрів, поліцейські зупинилися з метою зробити зауваження водію автомобіля MERCEDES-BENZ, vito д.н.з. НОМЕР_1, але останній звернув на іншу вулицю (Центральну), різко прискорив рух, повернув ліворуч та заїхав на територію підприємства, розташованого в с.Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Центральній,6; інспектори підійшли до водія та встановили його особу: ним виявився ОСОБА_3, який був з явними ознаками алкогольного сп»яніння; останньому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп»яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, проте ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився це робити, про що було складено протокол; інспектор вважає, що при складанні вказаного протоколу порушень законності допущено не було.

Заслухавши пояснення захисника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. п. 5, 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення суду надані такі докази: протокол серії АП 2 № 147412 від 01.09.2016 року, письмові пояснення інспектора Жука С.І., рапорт інспектора Жука С.І. від 01.09.2016 та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 01.09.2016 року, які додані до протоколу.

Оцінюючи зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення та письмові покази свідків не можуть бути визнані належними доказами у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки свідки, які вказані в протоколі та давали письмові пояснення, а також інспектор, який складав протокол в судове засідання не з`явилися. Сам порушник ОСОБА_3 від підпису протоколу та дачі пояснень відмовився. Копія протоколу ОСОБА_2 вручена не була і в протоколі відсутні відомості про причини вказаного невручення.

Окрім того, суд керується позицією Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції, що має місце у даній справі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_2 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази, які б свідчили про вину ОСОБА_2 суду не надані, заперечення його захисника спростовані не були, тому факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не доведено.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода