Справа № 161/7538/16-п
Провадження № 3/161/3499/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 11 жовтня 2016 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Ясельський І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, підприємець, -

- за ч.1 ст.130, ч.4 ст.122, ст.122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 25.05.2016 року, о 16 год. 00 хв., на 125 км А/Д М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче, керуючи автомобілем ОСОБА_2, д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, змінив напрямок руху, не переконавшись що це буде безпечним, що змусило інших учасників руху різко змінити швидкість та напрямок руху, чим створив аварійну обстановку на дорозі.

Окрім того, ОСОБА_1, 25.05.2016 року, о 16 год. 35 хв., на 125 км А/Д М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче, керуючи автомобілем ОСОБА_2, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав, при цьому ствердив, що Правил дорожнього руху не порушував.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ст.122-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколами про адміністративні правопорушення серія АП1 №992140, серія АП1№992142, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 122, ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративне правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, були вчинені 25.05.2016 року, а матеріали справи після доопрацювання надійшли до суду 27.09.2016 року, тобто після спливу строків, визначених ч.2 ст.38 КУпАП.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вчасно притягнути порушника до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП, а тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122, ст.122-2, слід закрити за минанням строку накладення адміністративного стягнення.

Окрім цього, в направленому до суду протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №992140 зазначено про те, що ОСОБА_1, 25.05.2016 року о 16 год. 00 хв. на 125 км А/Д М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче, керував автомобілем ОСОБА_2, д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, однак від проходження медичного огляду відмовився в присутності понятих, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні заперечив, при цьому ствердив, що Правил дорожнього руху не порушував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також долучені до нього матеріали, а саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння (а.с.8), письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи суддя повинен зясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі серія АП1 №992141 від 25.05.2016 року за ч.1 ст.130 КУпАП вказано про те, що ОСОБА_1, керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР, однак в матеріалах справи наявний висновок спеціаліста із якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від обстеження, що не відповідає змісту сформульованого в протоколі правопорушення.

Вказані недоліки в оформленні адміністративного матеріалу стали підставою для його повернення для доопрацювання та належного оформлення органу, який їх складав, про що судом 14.07.2016 була винесена відповідна постанова.

Після доопрацювання даного протоколу, як вбачається із матеріалів справи, у тому ж протоколі, посадовою особою, у відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, без розяснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свідків, внесено допис про те, що останній відмовився від проходження огляду в присутності понятих.

Таким чином, недоліки протоколу, на які було вказано судом при направленні справи для доопрацювання, працівником поліції не усунуті, натомість останнім в порушення вимог ст.256 КУпАП допущено суперечність при викладі суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено два окремих склади адміністративного правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу ХІІІ про деякі аспекти діловодства у справах, ч.3 зіпсовані, повернуті або такі, що мають друкарський брак, бланки протоколів, постанов та тимчасових дозволів знищуються та списуються з обліку відповідно до акта щомісячного списання бланкової продукції.

Дії посадової особи при складанні протоколу, грубо порушують вказані вимоги Інструкції та обмежують, відповідно до ст.268 КУпАП, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Конституція України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конституції, головним обов'язком держави проголошено утвердження та забезпечення прав і свобод людини, а отже, правоохоронні органи та суд при встановленні істини під час розслідування і розгляду справ, зобов'язані дотримувати гарантій прав і свобод людини і громадянина, закріплених у Конституції та в інших законах України.

Згідно зі ст.9 Конституції, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при визначенні обвинувачення кожному гарантовано право на справедливий розгляд справи щодо нього незалежним і безстороннім судом і застосування презумпції невинуватості.

У п.19, постанови Пленуму Верховного Суду України за №9, від 01.11.1996 року - «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», зазначено, що «докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».

Ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.

Враховуючи, що дані матеріали справи вже повертались для усунення недоліків, які у встановленому законному порядку усунуті не були, оскільки ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення інкримінується порушення вимог п.2.9 а), згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, а тому суд закриває провадження у справі за ч.1 ст.130 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, 122-2 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області, через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.В.Ясельський

.