Справа № 473/2962/16-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" жовтня 2016 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря Данилевич Т.О.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянув адміністративну справу, яка надійшла від Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, фізичну особу підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів: НОМЕР_1, дата на номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про проведення державної реєстрації 18 березня 2014 року № 0008607, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.41, ч.3 ст. 41 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2016 року в місті Вознесенську Миколаївської області при проведенні позапланової перевірки державним інспектором Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області фізичної особи підприємця ОСОБА_2, який здійснює господарську діяльність в виді роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах «Марина» та «Яблучко» продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, які розташовані відповідно за адресами: вулиця Київська, 201 та вулиця Енгельса, 9, виявлені порушення законодавства України про працю.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність по роздрібній торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в крамниці «Марина» /згідно вивіски на крамниці режим роботи з 07,00 годин до 22.00 годин/ та в крамниці «Яблучко» /згідно вивіски на крамниці режим роботи з 08.00 годин до 23.00 годин/.

При проведенні позапланової перевірки державним інспектором Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області крамниці «Марина» встановлено, що в ньому створено одне робоче місце «продавець продовольчих товарів» для реалізації продовольчих товарів, в крамниці встановлені вітрини, вітрини холодильні, апарат для приготування кави, охолоджувач для розливу напоїв, ваги, стелажі для продуктів та інше. В ході перевірки шляхом опитування встановлено, що за вітриною крамниці «Марина» перебуває громадянка ОСОБА_3, яка на час проведення позапланової перевірки посадовими особами Управління Держпраці у Миколаївській області, Вознесенського відділення Очаківської ОДГП ГУ ДФС у Миколаївській області та Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснювала реалізацію товарів, виконувала роботу продавця, приймала кошти та видавала товари. В ході перевірки на вимогу посадових осіб до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 надати укладений трудовий договір з ОСОБА_3 ним було надано письмові пояснення (є додатком до акту перевірки), що з ОСОБА_3 трудовий договір не укладався так, як вона з 11 вересня 2016 року перебуває на «стажуванні». За письмовими поясненнями фізичної особи підприємця ОСОБА_4 «стажування» їй було ним встановлено з метою встановлення відповідності кваліфікації ОСОБА_3 на посаді продавця продовольчих товарів. Діючим законодавством України про працю поняття «стажування» не передбачено. Натомість ст.26 КЗпП України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з - метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Пояснення фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_3 до «стажування» не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки - посадовими особами Управління Держпраці у Миколаївській області, Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області та Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України " Миколаївської області зафіксовано, що громадянка ОСОБА_3 фактично була допущена до роботи та виконувала роботу продавця продовольчих товарів. Перевіркою встановлено, що наказ фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 про прийом ОСОБА_3 на роботу не видавався, письмовий трудовий договір з нею не укладався, повідомлення до органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не надходило. Даний факт підтверджується інформацією Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, та поясненнями ОСОБА_3 які є додатком до акту перевірки. Вищезазначене свідчить про порушення фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України.

Крім того 01 вересня 2016 року до Управління Держпраці у Миколаївській області надійшов лист № 109/10/14-06-13-03 від 25 серпня 2016р. з Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області з матеріалами перевірки Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області. Згідно яких фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 було залучено до роботи на свою користь неповнолітню особу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3. На момент проведення перевірки громадянка ОСОБА_6 в крамницях здійснення господарської діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_4 відсутня. За матеріалами Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області громадянка ОСОБА_5 працювала в торгівельній палатці за адресою Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Синякова, 25 24 липня 2016 року, 27 липня 2016 року та 28 липня 2016 року. Відповідно до письмових пояснень фізичної особи підприємця ОСОБА_4 громадянка ОСОБА_5 також була в ці дні залучена ним до «стажування» з метою встановлення її відповідності кваліфікації продавця продовольчих товарів. Діючим законодавством України про працю поняття «стажування» не передбачено. Натомість ст.26 КЗпП України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. За письмовими поясненнями наданими громадянкою ОСОБА_5 в ході перевірки в період 24 липня 2016 року, 27 липня 2016 року, 28 липня 2016 року, вона працювала у фізичної особи підприємця ОСОБА_4 та виконувала роботу «продавця-бармена» по продажу продуктів та напоїв. В порушення ч.1, ч.3 ст. 24, ч.2 ст.188, ст.191 КЗпП України неповнолітня громадянка ОСОБА_5 залучена до роботи без згоди одного із батьків або особи, що його замінює, без попереднього медичного огляду, без укладання письмового трудового договору та без повідомлення до органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В ході перевірки встановлено, що в порушення вимог ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» облік виконуваної роботи працівниками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не вівся та не ведеться. Даний факт підтверджується письмовими поясненнями фізичної особи підприємця ОСОБА_4 (є додатком до акту перевірки). Відповідно до вивіски крамниця «Марина» працює з 07.00 годин до 22.00 годин на момент перевірки за вітриною крамниці «Марина» перебувала громадянка ОСОБА_3. Даний факт дає підстави вважати, що працівника фактично залучають до роботи по 15 годин.

До перевірки надано трудові договори укладені між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 28 липня 2016 року, і фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від 08 вересня 2016 року. Перевіркою встановлено, що при складанні трудових договорів взято форму трудового договору затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/57/5745. Вивченням даних договорів встановлено, що розділ 6 регулює порядок надання щорічної основної відпустки, проте, в порушення ст.29 КЗпП України не зазначено істотні умови праці, а саме не визначено тривалість надання такої відпустки та не вказано період її надання.

Перевіркою відповідності положенням законодавства про працю зміст трудових договорів укладених з працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передбачено (п.2), що працівники зобов'язані виконувати обовязки «продавець». Пункт 6 ч. 1 ст.24 КЗпп України передбачає, що додержання письмової форми трудового договору є обов'язковим при укладані трудовогу договору з фізичною особою.

Пункт 6 «Типових правил внутрішнього трудового розпорядку» визначає, що наказ про прийом на роботу (а відповідно й письмовий договір) повинен містити найменування роботи (посади) у відповідності з Єдиним тарифно - кваліфікаційним довідником робіт та професій робітників. Разом з тим, посада «продавець» (код КП 5230) відповідно до Національного класифікатора України «Класифікатор професій» передбачає роботу продавця з лотка на ринку. Враховуючи, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 на момент перевірки здійснюється господарська діяльність в продовольчих магазинах «Марина» та «Яблучко» то робота працівників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за професійною назвою визначається як «продавець продовольчих товарів» (код КП 5220). В трудових договорах з працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не визначейо докладні характеристики роботи, яка підлягає виконанню та передбачена Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 336 від 29.12.2004 року. Таким чином, положення п.2 трудового договору з зазначеними працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідають наказу Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року «Про затвердження Форми трудового договору між працівником та фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/57/5745.

При перевірки трудового договору від 28.07.2016 року укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_7 встановлено, що в порушення ст.67, ст.70 КЗпП України працівникові не визначено вихідні дні, що позбавляє працівника щотижневого безперервного відпочинку.

В ході перевірки встановлено, що працівниці ОСОБА_5 заробітна плата в порушення ч.1ст.24 Закону України «Про оплату праці» не нараховувалась та не виплачувалась. Даний факт підтверджується письмовими поясненнями фізичної особи підприємця ОСОБА_2. Разом з тим, в розділі 3 трудових договорах укладених між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 28.07.2016 року, і фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від 08.09.2016 року, визначено умови оплати праці за виконану роботу, проте, не визначено строки проведення виплати заробітної плати працівникам.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав свою вину у вчиненні даних адміністративних правопорушень, та пояснив, що при проведенні позапланової перевірки державним інспектором Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області ОСОБА_9 він був підданий незаконному тиску, внаслідок чого він надав недостовірні відомості інспектору, які були покладені в основу протокола про притягнення його до адміністративної відповідальності. Так при проведенні перевірки крамниці «Марина» було встановлено, що за вітриною крамниці «Марина» перебуває громадянка ОСОБА_3. Вона знаходилася в приміщенні крамниці за домовленістю з працівницею ОСОБА_7, яка в той день не була на робочому місці. При дані обставини він не був повідомлений ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_3. ОСОБА_3 у нього не знаходилася на стажуванні, але він за пропозицією інспектора, який проводив перевірку, погодився підтвердити факт, якого не існувало. Внаслідок, чого в ході перевірки на вимогу посадових осіб до нього, він не зміг надати укладений трудовий договір з ОСОБА_3 ним було надано письмові пояснення, які є додатком до акту перевірки, що з ОСОБА_3 трудовий договір не укладався. На «стажуванні» ОСОБА_3 не знаходилася. Також він не залучав до роботи на свою користь неповнолітню особу ОСОБА_5 Єлізавету. До 28 липня 2016 року в торгівельній палатці за адресою Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Синякова, 25, яка працювала цілодобово, працював він особисто, та його дружина ОСОБА_10. А з 28 липня 2016 року в даній торгівельній палатці стала також працювати ОСОБА_7. Неповнолітню ОСОБА_5 він не залучав до «стажування» з метою встановлення її відповідності кваліфікації продавця продовольчих товарів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що її родичка ОСОБА_7 працює продавцем крамниці «Марина» в місті Вознесенську Миколаївської області, господарську діяльність в якій здійснює приватний підприємець ОСОБА_2 16 вересня 2016 року ОСОБА_7 не вийшла на роботу за сімейними обставинами, та домовилася з нею, що вона вийде та буде знаходитися на робочому місці в крамниці, без здійснення продажу товарів. Вона погодилася на пропозицію ОСОБА_7, і так вони і зробили, не повідомивши про це ОСОБА_2. При проведенні позапланової перевірки державним інспектором Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області крамниці «Марина», яка відбулуся того дня 16 вересня 2016 року, вона перебувала в приміщенні крамниці, але не здійснювала реалізацію товарів, та не виконувала роботу продавця, не приймала кошти та не продавала товари. На стажуванні у ОСОБА_2 не знаходилася, інспектору, який проводив перевірку надала недостовірні відомості, про те, що вона знаходиться на стажуванні, з метою встановлення відповідності її кваліфікації на посаді продавця продовольчих товарів.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила показання свідка ОСОБА_3, та крім того пояснила, що з 28 липня 2016 року вона працювала продавцем в торгівельній палатці приватного підприємця ОСОБА_2 за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Синякова, 25. Вона працювала цілодобово з 8 години ранку до 8 години ранку наступної доби, після чого дві доби відпочивала. Крім неї в даній палатці торгували ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_10. Неповнолітня ОСОБА_5 не працювала в даній палатці та не залучалася до «стажування» з метою встановлення її відповідності кваліфікації продавця продовольчих товарів. Але 28 липня 2016 року ОСОБА_5 забрала у неї із каси грошові кошти в сумі 1500 гривень, пояснивши, що вона заробила дані гроші при роботі в даній торгівельній палатці.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в вересні 2016 року, нею був укладений трудовий договор з фізичною особою підприємцем ОСОБА_4. Внаслідок чого з 08 вересня 2016 року за даним трудовим договором вона розпочала роботу продавця продовольчих товарів в крамниці «Яблучко». В укладеному трудовому договорі не були визначені істотні умови праці, а саме не визначено тривалість надання відпустки та не вказано період її надання, не були визначені вихідні дні, умови оплати праці за виконану роботу, та не визначено строки проведення виплати заробітної плати працівникам. Внаслідок чого в кінці вересня 2016 року вона розрвала даний трудовий договор з фізичною особою підприємцем ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він працює торгівельним представником ТОВ «НПК Аметіст» та влітку 2016 року він привозив до крамниць «Марина» та «Яблучко» в місті Вознесенську Миколаївської області продовольчі товари та напої для реалізації в даних крамницях, де здійснює господарську діяльність приватний підприємець ОСОБА_2. Крім того у ОСОБА_2 за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Синякова, 25, працювала торгівельна палатка. Вона працювала цілодобово. В даній палатці торгували ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_10. Неповнолітню ОСОБА_5, щоб вона працювала в даній палатці він не бачив.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2016 року, під час канікул у професійно технічному училищі, вона вирішила влаштуватися на роботу. Біля кінотеатру «Україна» в центральній частині міста Вознесенська цілодобово працювала торгівельна палатка приватного підприємця ОСОБА_2. Її взялу на роботу і вона пропрацювала в даній торгівельній палатці три цілодобових зміни, з відпочинком між ними в дві доби. В кінці кожної добової зміни вона здавала касу від торгівлі дружині приватного підприємця ОСОБА_2 ОСОБА_10. За добу вона наторговувала від 3600 гривень до 4000 гривень. За домовленістю з ОСОБА_10, якій вона здавала грошові кошти вона повинна була отримувати 7 % від добової виручки. Останню зміну вона передала новій працівниці ОСОБА_7. А через пару днів, ОСОБА_10 не допустила її до роботи, забрала у неї золоті сережки, та повідомила, що у неї сталася недостача товарно матеріальних цінностей при торговлі у торгівельній палатці. Про даний факт її бабуся повідомила до чергової частини Вознесенського відділу поліції.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що неповнолітня ОСОБА_5 ніколи не працювала в торгівельній палатці її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Синякова, 25. Дана торгівельна точка працювала цілодобово. В даній палатці торгували ОСОБА_2 та вона особисто. З 28 липня 2016 року в даній торгівельній палатці почала торгувати наймана працівниця ОСОБА_7. В кінці липня 2016 року ОСОБА_5 забрала із каси у ОСОБА_7 грошові кошти. Внаслідок чого вона відібрала у ОСОБА_5 золоті сережки та повідомила ОСОБА_5, що вона віддасть її золоті сережки, після того, як вона поверне забрані нею грошові кошти.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.41 та ч.3 ст.41 КУпАП доведена, незважаючи на пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які в судовому засіданні намагалися спростувати висновки проведеної позапланової перевірки державного інспектора Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області фізичної особи підприємця ОСОБА_2, який здійснює господарську діяльність в виді роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах «Марина» та «Яблучко» продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, які розташовані відповідно за адресами: вулиця Київська, 201 та вулиця Енгельса, 9, а також в торгівельній палатці за адресою: вулиця Синякова, 25 про порушення законодавства України про працю.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.41 та ч.3 ст.41 КУпАП повністю підтверджується актом перевірки /а.с. 4 6/, копією реєстраційного номеру облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів: НОМЕР_1, з датою та номером запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про проведення державної реєстрації 18 березня 2014 року № 0008607 /а.с. 7/, повідомленням Очаківської ОСОБА_12 у Миколаївській області та висновком за матеріалами перевірки Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області /а.к.п. 8 9/, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які вони дали в судовому засіданні та державному інспектору Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області при проведенні перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_2, які були логічними та послідовними, та які суд може покласти в обґрунтування прийнятого рішення за адміністративною справою.

Пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, та самого ОСОБА_2, відносно якого складений протокол про адміністративні правопорушення, дані ними в судовому засіданні, суд вважає недостовірними, які суперечать матеріалам адміністративної справи, є не логічними та не послідовними, та не можуть бути покладені судом в обґрунтування прийнятого рішення за адміністративною справою.

Пояснення даних осіб, які є зацікавленими особами з боку ОСОБА_2, внаслідок перебування з ним в трудових відносинах, для ОСОБА_7, як її роботодавця, в дружніх відносинах для ОСОБА_11 та ОСОБА_3, в родинних відносинах для ОСОБА_10, суд розцінює як штучно створену модель, для уникнення адміністративної відповідальності за ст..41 КУпАП фізичної особи підприємця ОСОБА_2.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 дані ними під час проведення перевірки державним інспектором Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області при проведенні перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_2, відповідають змісту їх пояснень в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, висновок державного інспектора Управління Державної Служби України з питань праці у Миколаївській області при проведенні перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_2, викладений в протоколі №14-02-084/0019 від 16 вересня 2016 року /а.с. 1 - 3/, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 вчинені порушення законодавства України про працю, в судовому засіданні доведений, і даний висновок ґрунтується на матеріалах адміністративної справи та законі.

При зазначених обставинах суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, ОСОБА_2, вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, тобто фактичний допуск працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до роботи без оформлення трудового договору (контракту), та ч.1 ст.41 КУпАП, тобто інші порушення вимог законодавства про працю, при укладенні трудових договорів з працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини справи, особу приватного підприємця ОСОБА_2, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про працю, суспільну небезпеку вчинених правопорушень, керуючись ст. 36, ст.41, ст. ст. 283 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 /сто/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 /пятсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 8500 /вісім тисяч пятсот/ гривень.

Адміністративне стягнення здійснити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто штрафу у розмірі пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч пятсот), який підлягає сплаті на користь держави в установу банку на рахунок, відкритий для зарахування адміністративних штрафів, не пізніше, як через 15 днів з дня вручення копії постанови

(Банк УДК в Миколаївській області;

МФО 826013;

Код банку 38037770;

код платежу 210081100;

р/р 0007).

Роз`яснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідно до ст. 308 КУпАП, в разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) гривень 60 копійок в доход держави в особі Державного бюджету Вознесенського району: Банк ГУ ДКУ Миколаївської області;Код класифікації 22030001; МФО 826013; Код банку 38037770; Рахунок 0113; Код , пункт 5.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області, та неї може бути внесений протест прокурором на протязі 10 діб з моменту оголошення даної постанови.

Суддя О.Е. Дробинський