АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/672/16 Головуючий у першій інстанції: Дружинін К.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Пасічника С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм в ТОВ «ТАМОРА Л», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає: АДРЕСА_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що водій ОСОБА_3, 20.08.2016 року о 02 годині 00 хвилин, по пр. Пушкіна в м. Дніпро, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 через відділення пошти у встановлений строк, передбачений ст. 294 КУпАП подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду та протокол про адміністративне правопорушення є незаконними, які не відповідають матеріалам справи та їх обставинам.

Так апелянт вважає, що було порушено порядок проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння, оскільки хоч і було проведено огляд на місця за допомогою пристрою «Драгер», який на його думку був невправному стані, однак він з даним результатом не погодився та зазначав працівникам поліції, що не згодний з результатами перевірки, про те йому було відмовлено.Також апелянт вказує, що підтвердженням порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП є те, що вони його після проведення огляду не відсторонили його, а дали керувати автомобілем далі.

На думку апелянта адміністративне стягнення було накладено також з порушенням. Судом взагалі не було мотивовано в цій частині постанову.

В свою чергу апелянт зазначає, що він працює водієм у ТОВ «ТАМОРА Л», у нього на утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у стані вагітності. Також у нього на утриманні знаходиться неповнолітній син. Апелянт звертає увагу, що він на обліку з приводу зловживанням алкогольних напоїв чи наркотичних засобів не перебуває.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його адвокат Пасічник С.О. змінили вимоги апеляційної скарги та просили застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. ОСОБА_3 вину визнав повністю та не оспорював висновки суду щодо його винуватості.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи зміненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах зміненої апеляційної скарги, дійшов висновку, що змінена апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, яке полягає у грубому користування водієм правом керування транспортними засобами, з метою виховання особи, в дусі додержання законів України, а також вчиненню нових правопорушень було накладено у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того відповідно до змін, внесених Законом України від 07 липня 2016 року, санкція ч.1 ст.130 КУпАП не є альтернативною, і позбавлення права керування транспортними засобами є обов'язковим стягненням, яке накладається одночасно зі штрафом.

Крім того доводи сторони захисту стосовно того, що можливо врахувати норми ст. 30 КУпАП на не позбавляти права керування транспортними засобами ОСОБА_3 є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв'язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Як було встановлено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 не є інвалідом.

Такими чином, суд апеляційної інстанції вважає, що змінена апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а постанова суду повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун