Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/219/16 Головуючий у суді І інстанції: Гут Ю.О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2 постанову судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2016 року , якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Вишневе Києво-Святошенського району Київської області, освіта базова вища, який працює продавцем ТОВ «Континент», одружений, на утриманні 1 неповнолітня дитина, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_2визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 24.08.2016 року в 21:18 год. в смт. Голованівськ по вул. Соборна (Леніна) керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Згідно освідування, яке проводилось за допомогою алкотестера "Драгер", ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат тесту - 0,32 % промілі, таким чином порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову районного суду в частині накладення стягнення, змінивши його на менш суворе покарання, а саме на штраф. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районним судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи правопорушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститися документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Разом з тим, він хоче звернути увагу на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Оскільки скаржник визнає свою вину повністю та не оспорює фактичних обставин справи, встановлених суддею районного суду, то апеляційний суд не входить в дослідження фактичних обставин справи та вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, винність ОСОБА_2 у вчиненні в правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та квитанцією алкотестера «Драгер».

При накладенні адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції обґрунтовано врахував обставини, передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП, внаслідок чого наклав стягнення, яке відповідає характеру правопорушення та характеризуючим даним про особу правопорушника.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки характеризуючі дані про особу правопорушника суддею районного суду враховано в повному обсязі, зокрема те, що до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину визнав повністю і щиро кається у скоєному, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Вагомих підстав для зміни адміністративного стягнення в апеляційній скарзі не наведено. Аргументи скарги про те, що автомобіль використовується у робочих цілях і позбавлення права керування транспортним засобом ставить його в скрутне становище та позбавляє засобів до існування, не можуть слугувати підставами для зміни постанови судді суду першої інстанції, враховуючи при цьому насамперед те, що дане правопорушення могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що доказів, на підтвердження вказаних аргументів апеляційної скарги, суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання апелянта на те, що позитивно характеризується також жодними доказами не підтверджені.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції від 27.07.2016 року) передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Підстав для застосування ст. 22 КУпАП не вбачається.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2016 рокупро притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук