Провадження № 3/761/6325/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Слободянюк П.Л., за участі захисника ОСОБА_1,. розглянувши матеріали, що надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, мешканця АДРЕСА_1, який працює директором ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», не є особою, звільненою від сплатит судового збору, -

за ст. 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

31 серпня 2016 року, ОСОБА_2, займаючи посаду директора ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», не виконав законні вимоги представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за наступних обставин.

Так, 31 серпня 2016 року уповноважені посадові особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (головний спеціаліст ОСОБА_3 та провідний спеціаліст ОСОБА_4.) прийшли до офісу ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» (далі - Товариство), розташованого за адресою: м. Київ, вул.Терещенківська, 21, оф. 13, для продовження здійснення позапланової виїзної перевірки додержання підприємством законодавства про захист персональних даних.

У зв'язку із ненаданням у листі Товариством від 15.07.2016 № б/н всіх документів та інформації, зазначених у наданому 14.07.2016 Орієнтовному переліку, головний спеціаліст Управління з питань захисту персональних даних ОСОБА_3 вручив директору Товариства ОСОБА_2 письмову вимогу від 31.08.2016, відповідно до якої просив додатково надати необхідні для перевірки документи та інформацію, забезпечити доступ уповноважених посадових осіб до приміщень та робочих місць Товариства, де здійснюється обробка персональних даних клієнтів товариства, документів Товариства, в яких зберігаються відомості про клієнтів товариства, журналу вхідної-вихідної кореспонденції Товариства.

Незважаючи на наявність згаданої вимоги, директор Товариства ОСОБА_2 не допустив уповноважених посадових осіб Секретаріату до приміщень та робочих місць товариства, де здійснюється обробка персональних даних клієнтів товариства, не надав доступ уповноваженим посадовим особам Секретаріату до документів Товариства, у яких зберігаються відомості про клієнтів товариства та журналу вхідної-вихідної кореспонденції товариства.

У судове засіданняОСОБА_2 не з'явився, при цьому через свого захисника ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, згідно яких категорично не погодився з протоколом, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, оскільки сама перевірка Товариства здійснювалась безпідставно, в тому числі без належного оформлення її результатів у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2, останній вказав на пропущення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Незважаючи на фактичне невизнання ОСОБА_2 своєї провини у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 188-40 КУпАП, вона підтверджується дослідженими в судовому засіданнями доказами.

Так, як пояснили, кожний окремо, в судовому засіданні свідкиОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно головний спеціаліст та провідний спеціаліст Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України, 31 серпня 2016 року вони прибули до Товариства за адресою: м. Київ, вул. Терещенківська, 21, оф. 13, де під підпис було вручено директору цього Товариства ОСОБА_2 письмову вимогу щодо надання їм доступу, в рамках перевірки наявності у згаданого товариства даних окремої особи, до приміщень та робочих місць Товариства, де здійснюється обробка персональних даних клієнтів товариства, документів Товариства, в яких зберігаються відомості про клієнтів товариства, журналу вхідної-вихідної кореспонденції Товариства, однак такого доступу надано не було без пояснення обґрунтованих причин.

Згідно даних довідки №22-304 від 1.09.2016, виданої керівником Служби управління персоналом Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, ОСОБА_3 працює в Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з 22 квітня 2015 року, в тому числі з 1 березня 2016 року по день видачі довідки на посаді головного спеціаліста відділу контролю Управління з питань захисту персональних даних.

Як вбачається з листа, складеного ОСОБА_3 на адресу директора Товариства ОСОБА_2 від 31 серпня 2016 року, до останнього письмово звернувся ОСОБА_3 з проханням надати в цей день (31.08.2016) уповноваженим посадовим особам доступ, з метою перевірки наявності у згаданого товариства даних ОСОБА_5, до приміщень та робочих місць Товариства, де здійснюється обробка персональних даних клієнтів товариства, документів Товариства, в яких зберігаються відомості про клієнтів товариства, журналу вхідної-вихідної кореспонденції Товариства, при цьому такий лист під підпис отримано 31.08.2016 директором ОСОБА_2

Згідно листів, направлених Товариством як на адресу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, так і на заступника керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (відповідно б/н від 15.07.2016 та №713/16 від 16.06.16), директором Товариства ОСОБА_2 повідомлялись окремі обставини щодо роботи Товариства, зокрема наявності (відсутності) відповідної бази даних, а також готовності до співпраці, якщо таке співробітництво основане на додержанні Конституції та законів України.

Відповідно до п.7 ст. 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» (далі - Закон), Уповноважений Верховної Ради України з прав людини має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі, при цьому, згідно ст. 22 цього Закону, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов'язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема, забезпечувати доступ до матеріалів і документів, надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій і рішень. Відмова підприємств,установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Статтею 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», на працівників Секретаріату Уповноваженого, яким делегуються повноваження зі здійснення контролю за додержання законодавства про захист персональних даних, поширюються загальні гарантії діяльності Уповноваженого, а відмова від співпраці тягне за собою відповідальність згідно із чинним законодавством України.

Що ж стосується пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 - головного юрисконсульта Товариства, яка повідомила, що фактично доступ уповноваженим особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно письмової вимоги від 31 серпня 2016 року, надавався, то такі пояснення суд оцінює критично, оскільки таких обставин шляхом документального підтвердження в суді встановлено не було.

При цьому суд не приймає до уваги письмові заперечення ОСОБА_2 в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, а також спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі заперечення відповідними доказами в судовому засіданні не підтверджені.

Таким чином, своїми діями директор Товариства ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-40 КУпАП, а саме невиконання законних вимог представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_2 офіційно працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зокрема таких даних матеріали справи не містять, зважаючи на характер вчиненого ним адміністративного правопорушення та суб'єктивне ставлення до скоєного, останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення, передбачене ст. 188-40 КУпАП, у мінімальному розмірі.

Судовий збір підлягає стягненню з винної особи на користь держави.

Зважаючи на викладене та керуючись ч.1 ст. 41, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п*ять) гривень 60 копійок.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред'явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

Суддя П.Л. Слободянюк