Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/205/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2016 року. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й., за участі представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, розглянув у м. Кропивницькому адміністративну справу за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 на постанову Бобринецького районного суду м. Кіровограда від 22.09.2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що він 20 серпня 2016 року о 01 год. 00 хв. по вул. Чегеринська в с. Новомиколаївка, Бобринецького району Кіровоградської області, керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з парканом, після чого вживав алкогольні напої, від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 та в його інтересах адвокат ОСОБА_4 подали спільну апеляційну скаргу, в якій просили постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянти посилаються на те, що судом не в повній мірі зясовані обставини складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того зазначають, що протокол про адміністративне правопорушення АП2 №461329 від 20.08.2016 року складений працівниками поліції без участі ОСОБА_3, зі змістом його не було ознайомлено та його він не підписував, а про його існування дізнався коли зявився до Бобринецького районного суду 22.09.2016 року. Вказують, що у судовому засіданні склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3В не визнав, однак розповів про фактичні обставини, які узгоджувалися з відомостями, які були зазначені в протоколі та доданих до нього доказів.

Також стверджують, що алкогольні напої після вчинення дорожньо- транспортної пригоди останній не вживав, від проходження медичного огляду на стан спяніння не відмовлявся. Після вчинення ДТП домовився про добровільне відшкодування шкоди власнику паркану, після чого відбуксирував свій колісний транспортний засіб ВАЗ 2101 н.з 286-21 ОН до свого домоволодіння.

У судове засідання ОСОБА_3 не зявився, хоча про час та місце розгляду його апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, не перешкоджає розгляду справи, а тому її апеляційний розгляд можливий без участі апелянта.

Заслухавши пояснення представника. ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5, який підтримав спільну апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що спільна апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначені вимоги КУпАП не дотримано,

через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Так ч. 4 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Із наявних у матеріалах справи, а також здобутих в ході розгляду справи судом першої інстанції доказів, не підтверджено законність проведення огляду ОСОБА_3В на встановлення перебування його в стані алкогольного спяніння.

Так, матеріали справи взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_3В пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обовязковою. Також, матеріали справи, як і протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містять даних про відмову ОСОБА_3В від проходження такого огляду чи незгоди із його результатами.

Окрім того, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3В у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП поклав пояснення самого ОСОБА_3, інспектора ВП ГУНП Цимбалюка С.О., свідка ОСОБА_6 та протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 461329 від 20.08.2016 року.

Однак, матеріали справи взагалі не містять пояснення свідка ОСОБА_6, який би підтвердив факт відмовиОСОБА_3 від проходження в установленому порядку медичного освідування на стан спяніння, а тому відсутні підстави для визнання вказаної особи свідком і прийняття до уваги його показань.

Натомість, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серіїАП2 № 461329 від 20.08.2016 року свідками відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на встановлення стану спяніння були ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Із наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_7 слідує, що останній зі слів ОСОБА_8 лише знає, що ОСОБА_3 20.08.2016 року близько 01 год 00 хв. було пошкоджено паркан (а.с. 6).

Свідок ОСОБА_8 у своїх поясненнях вказав, що ОСОБА_3 було пошкоджено паркан автомобілем ВАЗ 2101, н.з 286-21 ОН та що йому відомо про те, що після ДТП він вживав спиртні напої (а.с. 7)

Із наведеного слідує, що ОСОБА_7Ю та ОСОБА_8 взагалі не були очевидцями вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим не могли підтвердити викладений в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції належним чином не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної оцінки, а також не звернув увагу,що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_3, інспектором ВП ГУНП Цимбалюком С.О. допущено грубе порушення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, а тому дійшов до помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційні доводи ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, атому постанова Бобринецького районного суду м. Кіровограда від 22.09.2016 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Спільну апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Бобринецького районного суду м. Кіровограда від 22.09.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2