Справа № 163/2029/16-п
Провадження №3/163/1357/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю представника Волинської митниці ОСОБА_1,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №1539/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ПП «Горпинюк», РНОКПП НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, слідуючи 16.07.2016 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму одну шину до вантажного автомобіля вагою 45 кг та вартістю 5863,94 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

На розгляд справи порушник не зявився, його представник не заперечила проти проведення засідання без участі довірителя і подала письмові пояснення, в яких викладено доводи щодо закриття провадження в справі з огляду на відсутність в ОСОБА_3 можливості обрати належну форму митного контролю і провести письмове декларування на «зеленому коридорі».

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу з фото-таблицями, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою, польською фактурою.

Цими доказами доведено, що ОСОБА_3 слідував з пасажиром в автомобілі, водієм якого був його брат, котрий перевозив аналогічні товари з перевищенням норми. Будь-яких обгрунтованих доводів щодо неможливості пересвідчитись в дотриманні норми переміщення товарів і узгодити це з водієм транспортного засобу до перетину митного кордону ОСОБА_3 не навів, а його письмові пояснення про необізнаність із правилами переміщення товарів не дають підстав для звільнення від відповідальності.

В той же час дії ОСОБА_3 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З протоколу про порушення митних правил встановлено, що під час митного контролю порушник заявив про переміщувані товари і подав польську фактуру, що дає підстави для висновку про усне декларування.

В тому ж протоколі зазначено, що автомобіль, котрим слідував ОСОБА_3, був переведений на «червоний коридор». Однак письмова митна декларація ОСОБА_3 для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу за-повнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушником норми ввезення товарів його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушника та відсутність обмежень чи заборон щодо переміщуваного товару, стягнення на цього слід накласти у вигляді штрафу, вилучені товари повернути володільцю.

З порушника згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню такий збір у відповідному розмірі. Оскільки товари були вилучені з огляду на їх можливу конфіскацію за ст.472 МК України, а провадження в цій частині закривається, відсутні законні підстави для стягнення витрат митниці на їх зберігання.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і за цим законом накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Вилучену за даним протоколом 1(одну) шину до вантажного автомобіля вартістю 5863,94 гривень повернути ОСОБА_3 для подальшого митного оформлення в порядку ч.3 ст.243 МК України..

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави 275(двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5