Провадження № 3/127/6017/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Старинщук О.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Вінниці відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 02.09.2016 року о 20 год.15 хв. по вул. Магістратській, 41, що у м. Вінниці, ОСОБА_2 не виконав законну вимогу поліцейського ОСОБА_3, а саме відкрити кришку багажника при поверхневому огляді автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що 02.09.2016 року близько 20 год. 00 хв. він керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Магістратській у м. Вінниці, де був зупинений інспектором поліції. Причиною зупинки, як йому повідомив інспектор, було орієнтування, згідно якого водій автомобіля ВАЗ 2109 з фрагментом державного номерного знаку АВ 2025 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та перевозив автомат. В звязку з цим інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився та продув прилад «Драгер», який показав, що він перебував в тверезому стані. Після цього, поліцейський наказав йому відкрити кришку багажника, на що він відмовився та керуючись ст. 30 Конституції України повідомив, що відкриє його лише на підставі рішення суду або припису прокурора, оскільки це його особисте майно. Після цього, йому одягнули кайданки та доставили в відділ поліції, де на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП. При цьому, автомобіль залишився на місці зупинки. Вважає, що вимога інспектора поліції щодо відкриття багажника є незаконною і він не був зобовязаний її виконувати, тому просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Вінниці ОСОБА_3 суду пояснив, що 02.09.2016 року близько 20 год. 10 хв. під час несення служби він прибув на допомогу іншому патрульному екіпажу, який по вул. Магістратській, 41 в м. Вінниці зупинив автомобіль НОМЕР_1. Підставою для зупинки даного транспортного засобу було орієнтування, яке надійшло на лінію «102» від невідомої особи, яка повідомила, що у напрямку центрального мосту рухається автомобіль марки ВАЗ 2109 фрагмент державного номерного знаку якого АВ 2025, водій якого перебуває в стані алкогольного спяніння та при собі має зброю схожу на автомат. Даним автомобілем керував гр. ОСОБА_2, якому на місці було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився та в присутності двох свідків продув прилад «Драгер», який показав результат 0,00%, підтвердивши той факт, що водій перебував в тверезому стані. Після цього на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», він вимагав щоб ОСОБА_2 для поверхневого огляду автомобіля відкрив кришку багажника, на що останній категорично відмовився. В звязку з цим йому було розяснено, що у випадку невиконання вимоги поліцейського його буде доставлено в відділ поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, на що останній на неодноразові вимоги відкрити багажник відмовився та повідомив, що відкриє його лише на підставі рішення суду. Після цього, він одягнув на ОСОБА_2 кайданки та доставив його в відділ поліції для складання необхідних документів. Всі події були зафіксовані на відео реєстратор.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 02.09.2016 року близько 20 год. 00 хв. він перебував в автомобілі НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 Рухаючись по вул. Магістратській у м. Вінниці вказаний автомобіль був зупинений інспектором поліції. Причиною зупинки, як повідомив інспектор, було орієнтування, яке надійшло на лінію «102». В звязку з цим ОСОБА_2 продув прилад «Драгер», який показав, що він перебував в тверезому стані. Після цього, поліцейський наказав ОСОБА_2 відкрити кришку багажника для поверхневого огляду автомобіля, на що останній відмовився та пояснив, що відкриє його лише на підставі рішення суду, оскільки це його особисте майно. В звязку із цим інспектор поліції одягнув ОСОБА_2 кайданки та доставив його в відділ поліції, а автомобіль залишився на місці зупинки. Крім того, зазначив, що він був присутній при складанні протоколу про адміністративне затримання. Працівники поліції його не допитували, пояснивши це тим, що він є зацікавленою особою.

Крім того, в судовому засіданні оглянуто відео з реєстратора, надане працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився виконати вимогу інспектора поліції, а саме відкривати кришку багажника для проведення поверхневого огляду, мотивуючи свою відмову тим, що вимога є незаконною, оскільки вона суперечить вимогам ст. 30 Конституції України. При цьому зазначив, що відкриє багажник автомобіля на підставі рішення суду або припису прокурора.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, інспектора патрульної поліції ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, оглянувши відеозапис події, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

За положеннями ст. 245 КУпАП, головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивнезясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зліснунепокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.При цьому, дане правопорушення обовязково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. При цьому, вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, та чітко зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності є один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час і суть адміністративного правопорушення.

Дотримання вказаних вимог закону гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від предявленого звинувачення.

Разом з тим, в протоколі проігноровано вищевказану норму.

Так, диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, що в свою чергу характеризує обєктивну сторону даного правопорушення. Разом з тим, в протоколі містяться відомості щодо того, що «…Бондар В.С. не виконав законну вимогу поліцейського ОСОБА_3, а саме відкрити кришку багажника при поверхневому огляді автомобіля»,тобто, відсутня обєктивна сторона даного правопорушення.

Крім того, в протоколі не зазначено законодавче обґрунтування «законності» вимоги працівника поліції, а саме підставу її предявлення.

Таким чином, уповноваженою особою при складанні протоколу не надано правову кваліфікацію вчиненого правопорушення. Вказане порушує права самого правопорушника, оскільки незрозумілість того, в чому він звинувачується позбавляє його можливості захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням його права на захист.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Натомість судом встановлені обставини, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Так, відповідно з витягу бази даних «Армор» від 02.09.2016 року АРМ 102 вбачається, що о 19 год. 36 хв. черговому надійшло повідомлення, що в напрямку центрального мосту рухається авто ВАЗ 2109 фрагмент державного номерного знаку АВ 2025, водій якого в стані алкогольного спяніння та при собі має зброю, схожу на автомат (а.с. 9).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2, які він надав в судовому засіданні, встановлено, що він був зупинений інспектором поліції. Причиною зупинки, як йому стало відомо зі слів інспектора поліції, було орієнтування, згідно якого водій автомобіля ВАЗ 2109 з фрагментом державного номерного знаку АВ 2025 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та перевозив автомат. В звязку з цим інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на стан спяніння, на що він погодився та продув прилад «Драгер», який показав, що він перебував в тверезому стані. В подальшому на вимогу працівника поліції відкрити кришку багажника, ОСОБА_2,посилаючись на ст.30 Конституції України, відмовився вчинити вказану дії, вважаючи таку вимогу незаконною, яка порушує його конституційне право. Також зазначив, що не заперечує щодо огляду транспортного засобу на підставі вимог закону, а саме відповідного рішення суду або припису прокурора.

Вказанні пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з поясненнями інспектора поліції ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4 та записом з відеореєстратора, який оглянутий в судовому засіданні, які вказують на те, що ОСОБА_2 після зупинкийого автомобіля, на пропозицію інспектора, а фактично вимогу продув алко тест, який вказав на те, що він перебував в тверезому стані.Тобто ОСОБА_2 вжиті відповідні дії спрямовані на спростування даних зазначених в орієнтуванні та їх помилковість відносно нього. Таким чином, після отримання результату приладу «Драгер» інспектором поліції вочевидь встановлено, що дані зазначені в орієнтуванні в частині того, що водій ВАЗ 2109 фр. д.н. АВ 2025 перебуває в стані алкогольного спяніння, не відповідають дійсності, а тому виключає відношення до цього ОСОБА_2

Також, при прийнятті рішення суд бере до уваги що субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, характеризується формою вини у виді умислу.

Сукупність досліджених судом доказів переконує суд в тому, що подальша поведінка ОСОБА_2 вказує на відсутність з його боку «злісної непокори», а лише дії, які спрямовані на оспорювання ним законності вимоги поліцейського щодо поверхневого огляду його автомобіля. При цьому, слід відмітити, що ОСОБА_2 неодноразово наголошував, що не заперечує проти огляду автомобіля на підставі рішення суду.

Таким чином, здійснивши комплексний аналіз доказів у справі суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.185 КУпАП, оскільки відсутня субєктивна сторона.

Також, суд звертає увагу на те, що матеріали адміністративної справи не містять відомостей щодо подальшого проведення огляду автомобіля під керуванням ОСОБА_2, який підпадав під орієнтування від 02.09.2016 року та результати його проведення, незважаючи на те, що згідно орієнтування та рапортів працівників поліції вбачається, що водій транспортного засобу «…має зброю схожу на автомат…», тобто предмет обіг якого заборонено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.7, 185, 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 185 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: