АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/674/16 Головуючий у першій інстанції: Митрохін А.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, його захисника-адвоката Касумова У.Я.; потерпілого ОСОБА_5,, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортних засобів строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортних засобів строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 26 червня 2016 року, близько 17.20, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перестроюючись з середнього ряду до крайнього лівого, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який рухався у попутному напрямку, заподіявши пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3., 06.10.2016 року подав апеляційну скаргу з порушенням десятиденного строку, передбаченого ст. 294 КупАП. В апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного на нього адміністративного стягнення, змінивши його на штраф також змінити ім'я та по-батькові. Крім того разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3. заявив клопотання про поновлення строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_3. зазначає, що строк ним був пропущений з поважної причини. Так зазначає, що він на час розгляду справи перебував за межами України в Азербайджані. В Україну прибув лише 04.10.2016 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт ОСОБА_3. вважає, що постанова суду є суворою в частині накладеного на нього адміністративного стягнення.

Апелянт вказує, що судом не було взято до уваги те, що він провину свою визнає повністю, та право користування транспортними засобами є його єдиним джерелом доходу. Також звертає увагу, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу, що в постанові суду було не вірно написано його ім'я та по-батькові.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. та його адвокат Касумов У.Я. підтримали доводи апеляційної скарги, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, змінивши адміністративне стягнення на штраф у розмірі, передбаченому ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти зміни адміністративного стягнення ОСОБА_3 з позбавленні права керування транспортними засобами на штраф.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, отримання ОСОБА_3 судового виклику на 21 вересня 2016 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вищевказану постанова суду не було направлено на адресу місця проживання ОСОБА_3 чим було порушено вимоги ст. 285 КУпАП.

Також під час розгляду клопотання про поновлення пропущення строку, знайшли своє підтвердження доводи поважності причини пропущення строку про, які зазначав ОСОБА_3., а саме те, що він перебував за межами України на час розгляду справи в суді першої інстанції та прибув в Україну лише 04 жовтня 2016 року. Дане обставина підтверджується паспортом ОСОБА_3 з якого вбачається, що він прибув в Україну 04 жовтня 2016 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та особою, яка подала апеляційну скаргу, не оспорюється.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність провини ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки це підтверджено доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та фототаблицею, поясненнями водія ОСОБА_5, та свідка ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого статтею, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк.

В ході апеляційного перегляду було встановлено, що ОСОБА_3. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провину визнає в повному обсязі. В матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про притягнення ОСОБА_3 до будь-якого адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3. також визнав свою вину та щиро розкаявся.

Всі вище вказані обставини суд апеляційної інстанції відносить відповідно до ст. 34 КУпАП до пом'якшуючих обставин.

Крім того, суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом в постанові суду належним чином не мотивував, в свою чергу коли санкція вказаної частини ст.124 КУпАП передбачає й інший, менш суворіший вид адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги ставлення потерпілого ОСОБА_5, до апеляційної скарги ОСОБА_3, який просив також не позбавляти права керування правопорушника.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, ставлення винного до скоєного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_3 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції було допущено помилку в постанові, а саме було зазначено прізвище, ім'я та по-батькові правопорушника - ОСОБА_3, в свою чергу прізвище, ім'я та по-батькові правопорушника є - ОСОБА_3. Вказану помилку суд першої інстанції повинен усунути шляхом винесення постанови про виправлення описки. Факт того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено саме на нього підтверджено фактом вилучення в нього посвідчення водія НОМЕР_3, інспектор переставив його імя та по-батькові, допустивши технічну помилку.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_3 (ОСОБА_3) - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 (ОСОБА_3) постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 (ОСОБА_3) - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 (ОСОБА_3) змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 (ОСОБА_3) адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун