Справа № 462/2740/16-п Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. Провадження № 33/783/607/16 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 серпня 2016 року, -

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та визначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 02 травня 2016 року о 02 год. 20 хв. у м.Львові на вул.Тернопільській, 2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Залізничного районного суду м.Львова від 01 серпня 2016 року щодо нього.

Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, незаконною, прийнятою без врахування усіх обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ст.268 КУпАП суд розглянув справу у його відсутності а він був позбавлений можливості дати по справі пояснення.

Просить врахувати те, що протокол працівниками поліції був складений за ч.1 ст.130 КУпАП, і припускає що в такий вносились зміни після його підписання. Також у протоколі було зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження медичного огляду, але про наявність складу порушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме про повторність не зазначається. З огляду на це, вважає протокол про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам закону, та є перешкодою розгляду справи по суті.

Факт повторності вчинення правопорушення, на думку скаржника взагалі не доведений, і ґрунтується лише на виправленій в протоколі частини статті. Ні описовою частиною протоколу, ні документально факт не підтверджено, а суддею в постанові взагалі опущено доведення даної обставини.

ОСОБА_2 16.09.2016 року подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі та підтримання доводів зазначених у його апеляційній скарзі.

Вивчивши матеріали справи № 462/2740/16-п, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Суддею місцевого суду встановлені дійсні обставини правопорушення. А саме те, що ОСОБА_2, 02 травня 2016 року о 02 год. 20 хв. на вул. Тернопільській, 2 у м.Львові керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Однак визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суддя допустився помилки та вийшов за межі встановлені протоколом. Так в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП 2 № 084343 від 02.05.2016 року, суть правопорушення, яке кваліфікується за ч.2 ст.130 КУпАП, взагалі не виписане. В такому жодним чином не вказано на повторність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Поряд з цим в протоколі зроблено виправлення частини ст.130 КУпАП, що є неприпустимим. Факт складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стверджується рапортами інспекторів 4 роти 2 батальйону УПП у м.Львові від 02.05.2016 року (а.с.4-5) та не заперечується і самим правопорушником. Однак суддею без належного обґрунтування визнано, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини залишились поза увагою судді суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

З врахуванням цього апеляційний суд вважає, що постанову судді в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і визначення стягнення слід змінити, перекваліфікувати його дії з ч.2 на ч.1 ст.130 КУпАП та накласти стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік,

Таке стягнення, з врахуванням особи ОСОБА_2, буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.2 на ч.1 ст. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та визначити стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер