Справа № 750/7420/16-п Головуючий у 1 інстанції Мурашко І. А.
Провадження № 33/795/224/2016
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року місто Чернігів
Апеляційний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Козака В.І.,
особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2016 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інспектором пограничної служби військової частини НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.
Як встановив суд, 31 липня 2016 року о 16 год. 30 хв., ОСОБА_1 , у м. Чернігові, по вул. Г.Полуботка, 30, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. а) ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду та заперечуючи факт порушення ним п. 2.9 а) ПДР України, ОСОБА_1 , просив скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Заперечуючи факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, вказав, що суд при розгляді даної справи підійшов упереджено, посилаючись на те, що в судовому рішенні не було відображено покази лікаря нарколога, яка спочатку відмовилась робити дослідження без належно оформленого направлення, в зв`язку з чим, був позбавлений можливості довести свою невинуватість. Звернув увагу на те, що при призначенні виду та міри стягнення, суд не врахував обставини справи, ступінь тяжкості правопорушення, та характеристику особи, притягуваної до адміністративної відповідальності.
Заслухавши особу притягнуту до адміністративної відповідальності, який підтримав подані ними апеляційні вимоги, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що в задоволенні поданих апеляційних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 31.07.2016 року о 16 год. 30 хв. в м. Чернігів по вул. Г. Полуботка, 30, керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. а) ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» №6810 в присутності двох свідків (а.с. 6).
Перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується: роздруківками приладу «Драгер», тести №1905, 1907, відповідно до яких наявність алкоголю в крові становила 0, 45 та 0, 39 (проміле) відповідно (а.с. 3-4);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в ході якого було виявлено запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, та який був ним власноручно підписаний (а.с. 5);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких 31.07.2016 року відносно ОСОБА_1 в зв`язку з порушенням ним п. 2.9. а) ПДР України, було складено протокол про адміністративне правопорушення АП 2 №405164 (а.с. 7-8);
рапортом інспектора Василенко Л.І., відповідно до якого, ОСОБА_1 з власної згоди в присутності двох свідків пройшов тест на приладі «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 9).
Крім того, одним із підтверджуючих фактів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є його власноручний запис в протоколі про адміністративне правопорушення про визнання своєї вини та погодження з обставинами, викладеними в ньому, який засвідчений його власним підписом.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Твердження ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5 , та не зазначив їх в рішенні, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення на а.с. 19-20 міститься постанова місцевого суду, з якої вбачається, що під час розгляду даного провадження по справі була допитана свідок ОСОБА_5 , лікар-нарколог кабінету медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння Чернігівського обласного наркологічного диспансеру (ЧОНД), яка показала, що нею 31.07.2016 року о 23.40 був виданий ОСОБА_1 висновок про те, що ознак алкогольного сп`яніння в нього не виявлено, та пояснила, що в даному випадку наявна можливість «виходу» алкоголю з організму людини протягом певного часу, що залежить від активності ферментів, які розчіплюють алкоголь в організмі людини та індивідуальних особливостей.
В апеляційній інстанції свідок ОСОБА_6 підтвердила вищевказані пояснення та доповнила, що перший раз до неї ОСОБА_1 звернувся приблизно о 18.30 год. Вона йому роз`яснила, що для медичного освідування необхідно мати направлення або заяву самого громадянина, яка в такому разі оплачується в розмірі, приблизно 200 грн. Бондар повідомив, що його це не задовольняє і пішов, а другий раз він звернувся о 23.40 год.
Таким чином, показаннями вищевказаного свідка простувались показання ОСОБА_7 про відмову йому у освідуванні в медичній установі.
Крім того, суд не може взяти до уваги і виписку №2388 від 31.07.2016 року ЧОНД в якій зазначено, що станом на 23.40 год. він був тверезий, оскільки відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції.
Така позиція правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 , накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, яке є грубим та умисним, особи порушника, та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду першої інстанції не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак