Справа № 766/7476/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Котьо І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції у м. Херсоні про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив :

21 липня 2016 року о 01.02 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом SМARТ ROADSTER реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: м. Херсон, вул. Українська, 79 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 1339 проведений 21 липня 2016 року о 01.26 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6810 прилад № ARВН-0489 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARВJ-5152, у звязку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщався належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. У звязку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом серії АП1 № 892095 про адміністративне правопорушення від 21 липня 2016 року (а.с.3), результатом тестування на алкоголь «Драгер» № 1339 від 21 липня 2016 року (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) та письмовими поясненнями відібраними працівником поліції 21 липня 2016 року у свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до ч.1-2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які помякшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Крім цього, ч.1 ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи зазначене суд вважає необхідним при накладенні на порушника стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, керуватися санкцією останньої в редакції до внесення змін Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, які набрали чинності 27 липня 2016 року, так як даний Закон посилив раніше передбачену відповідальність.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі мінімально передбаченому санкцією за дане адміністративне правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,6 грн.

Керуючись ст. 8, 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУпАП, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктами 24, 27-28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, пунктами 3-5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, суд

постановив :

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обовязок по виконанню постанови в даній частині на управління патрульної поліції у м. Херсоні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,6 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2016 року.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУпАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУпАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст. 303, 308 КУпАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.