Справа № 346/4031/16-п
Провадження № 3/346/923/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано - Франківської області

в складі:

слідчого судді П»ятковського В. І.

за участі секретаря Іванишин Х.І.

представника Управління Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності директора приватного підприємства «Прикарпатський експрес» ОСОБА_2, гр. України,

- за ч. 1 та ч. 2 ст. 41 Кодексу про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 09-04-0052/275 від 08 липня 2016 р. ОСОБА_2, як директорм приватного підприємства «Прикарпатський експрес» порушено вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме допущено працівника до роботи без укладення трудового договору; відповідно допротоколу № 09-04-0052/274 від

08.07.2016 р. ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 48 Кодексу законів про працю України, а саме не велася трудова книжка на ОСОБА_3, не проведено повний розрахунок при звільненні працівника ОСОБА_3, чим порушено вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненому правопорушенні заперечила та подала через представника адвоката ОСОБА_4 наступні пояснення.

Зокрема, в письмових поясненнях зазначено, що представники Управління Держпраці в Івано-Франківській області не взяли до уваги пояснення ОСОБА_2 про дату звільнення ОСОБА_3. Останній був звільнений з роботи 17 листопада 2015 р., виплата працівникові належних сум була проведена в грудні у звязку з тим, що ОСОБА_1 відразу після свого звільнення покинув приміщення ПП «Прикарпатський експрес» та не отримав відповідної частини грошових коштів, повідомлення чи грошовий переказ відправити останньому не було можливості, оскільки в ПП «Прикарпатський експрес» була відсутня чітка домашня адреса даного працівника. ОСОБА_5 посилається на правові висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 р. (абзац 2 підпункту 2.2.) де зазначено, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку; відповідно до абзацу 6 даного Рішення, для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним. Тому, ОСОБА_5 вважає, що перебіг тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП за даним фактом починається з наступного дня після проведення повного розрахунку із ОСОБА_3, тобто після 07 грудня 2015 р.

У звязку з цим справу про адміністративне правопорушення відносно нього просить закрити. Вважає, що працівники Управління Держпраці упереджено до нього відносяться.

ОСОБА_5, ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 з 02 січня 2015 р. проходив стажування в ПП «Прикарпатський експрес», з ним було укладено цивільно-правову угоду; після завершення стажування було укладено трудовий договір. Лист ТДВ «ОСОБА_6 ОПАС», не може беззаперечно підтверджувати про факт роботи ОСОБА_3 на підприємстві. ОСОБА_5 управлінням Держпраці в Івано-Франківській області не зясовано, які саме обовязки виконував (чи не виконував) ОСОБА_1, протягом якого періоду; що входило до його обовязків, в якості кого він перебував у складі екіпажу по зазначених вище маршрутах. ОСОБА_6 ОПАС перевіряє наявність у водіїв трудових договорів чи цивільно-правових угод.

Вважає, що спірним протоколом не доведено факту допущення ним працівника ОСОБА_3 до роботи у період з 03 січня 2015 р. по 09 лютого 2015 р. без укладення трудового договору. Зазначає, що з 01 січня 2015 р. Законом України № 77-VІІ від 28 грудня 2014 р. частину 4 ст. 24 КЗпП України було виключено. Даною нормою передбачалося, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи, тому в період, коли ОСОБА_1 нібито був фактично допущений до роботи, зазначена вище норма вже не діяла. Посилається на лист Державної служби України з питань праці від 29 квітня 2016 р. № 5043/4/4.1-ДП-16 в абзаці 5 якого, зазначається, що «… фактичний допуск працівника до роботи без повідомлення Державної фіскальної служби, при тому, що особа продовжує працювати, є триваючим порушенням, а тому повинні застосовуватись норми ч. 1 ст. 38 КУпАП щодо притягнення до адміністративної відповідальності не пізніш як через два місяці з дня його виявлення…»; визначальною ознакою поняття триваючого правопорушення є факт продовження роботи працівником. ОСОБА_2 вважає, що перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності за даним фактом починається з наступного дня після звільнення ОСОБА_3, тобто з 18 листопада 2015 р. З цього часу вже минув тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, тому справу про адміністративне правопорушення відносно нього просить закрити.

Представник управління Держпраці в Івано-Франківській області, викликаний в судове засідання, пояснив, що факт допущення директором ПП «Прикарпатський експрес» ОСОБА_2 працівника ОСОБА_3 до роботи підтверджується бланками підтвердження діяльності, де зазначено, що ОСОБА_1 працює на підприємстві з вересня 2014 року. При прийнятті ОСОБА_3 на роботу ОСОБА_5 зобовязаний був оформити йому трудову книжку. Посилається на Постанову КМУ «Про трудові книжки працівників», згідно якої ОСОБА_5 повинен був при звільненні видати ОСОБА_3 трудову книжку. Вважає, що книга обліку трудових книжок, надана ОСОБА_2 підтверджує, що останній неналежно вів документацію, а тому акт перевірки складено належним чином і ним повністю підтверджується вина правопорушника. Звертає увагу, що під час перевірки бланки підтвердження діяльності та інші документи, наявні в матеріалах справи, не досліджувалися; зазначає, що законодавством не передбачено поняття «стажування працівника».

Просить суд притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та представника Управління Держпраці в Івано-Франківській області, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до направлення на проведення перевірки від 05 липня 2016 р. № 3293 в ПП «Прикарпатський експрес» було проведено позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства про працю. За результатами даної перевірки було складено акт додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 0-04-0052/337. Даним актом приписано дотримуватися вимог частини першої та третьої статті 24 КЗпП України; усунути виявлені порушення та дотримуватися вимог частини другої статті 48 КЗпП, абзацу другого пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; усунути виявлені порушення та дотримуватися вимог статті 116 КЗпП України, усунути виявлені порушення та дотримуватися вимог статті 116 КЗпП України. Надано строк на усунення недоліків до 08 серпня 2016 р.

ОСОБА_5, було складено протоколи № 09-04-0052/275 та № 09-04-0052/274 від 08 липня 2016 р.

Так, відповідно до протоколу 09-04-0052/275 ОСОБА_2 допущено працівника до роботи без укладення трудового договору. На підтвердження цього до матеріалів справи додано лист Генерального директора ТДВ «ОСОБА_6 ОПАС» від 07 липня 2016 р. № 01-548, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснював перевезення на маршрутах, які обслуговувало ПП «Прикарпатський експрес», зокрема по маршруту ОСОБА_7 здійснював перевезення в такі дні : 03.01.2015 р., 08.01.2015 р. 18.01.2015 р., 28.01.2015 р., 02.02.2015 р., 07.02.2015 р., 12.02.2015 р., 17.02.2015 р., 22.02.2015 р., 27.02.2015 р. ОСОБА_5, в ході судового засідання представником управління Держпраці додано копію закордонного паспорта ОСОБА_3, де зокрема зазначається про час перетину ним кордону. ОСОБА_2 на спростування звинувачень у вчиненні адміністративного правопорушення надано копії листа стажування від 02 січня 2015 р. та цивільно-правової угоди від 02 січня 2015 р.

Суд вважає за недоцільне досліджувати питання наявності фактичних трудових відносин між ПП «Прикарпатський експрес» в період з вересня 2014 р. по 02 січня 2015 р., як про це зазначає представник Управління Держпраці в Івано-Франківській області, оскільки згідно з матеріалами адміністративної справи ОСОБА_5, зазначається лише період з 03 січня 2015 р. до 10 лютого 2015 р. ОСОБА_5 матеріали про період з вересня 2014 р. по січень 2015 р. не досліджувалися при проведенні перевірки.

Листом стажування від 02 січня 2015 р. підтверджено про період стажування з

03 січня 2015 р. по 03 лютого 2015 р. На період проведення стажування відносини з

ОСОБА_3 були оформлені цивільно-правовим договором від 02 січня 2015 р. Про проведення стажування було видано наказ № 2 про проходження стажування від

02 січня 2015 р.

Суд відхиляє доводи представника Управління Держпраці в Івано-Франківській області щодо не передбачення законодавством поняття «стажування працівника». Так, Порядком проведення інструктажів та стажування водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 05 серпня 2008 № 975, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2008 р. за № 776/15467 (далі Порядок), передбачено випадки проведення стажування водіїв. Зокрема, відповідно до п. 3.1. Порядку, стажування водіїв проводиться з метою підвищення кваліфікації та професійного рівня водіїв колісних транспортних засобів. Відповідно до пункту 3.2. зазначеного вище Порядку, стажування проводиться з водіями, які мають посвідчення водія на право керування будь-якими категоріями транспортних засобів А, В, С або D, але які протягом 12 і більше місяців до прийняття на відповідну роботу не працювали водіями або приймаються на роботу водіями вперше. ОСОБА_5 водії допускаються до керування колісних транспортних засобів після проходження стажування з практичного керування на відповідному транспортному засобу не менше 30 годин. Згідно з п. 3.3. Порядку, стажування також проводиться при переведенні водіїв на нові для них марки або моделі КТЗ. У такому випадку стажування проводиться не менше 8 годин. Для водіїв, перелічених у пунктах 3.2 та 3.3 цього Порядку, проходження стажування є обов'язковим при прийнятті їх на роботу.

Після завершення стажування було видано наказ № 5 від 10 лютого 2015 р. про прийняття ОСОБА_3 на роботу водієм.

Таким чином, директор ПП «Прикарпатський експрес» діяв в межах законодавства, а тому в його діяннях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, суд окремо звертає увагу на те, що відповідно до абзацу 5 Листа Державної служби України з питань праці від 29.04.2016 р. № 5043/4/4.1-ДП-16, фактичний допуск працівника до роботи без повідомлення Державної фіскальної служби, при тому, що особа продовжує працювати, є триваючим порушенням, а тому повинні застосовуватись норми ч. 1 ст. 38 КУпАП щодо притягнення до адміністративної відповідальності не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Суд приймає до уваги доводи ОСОБА_2, що визначальною ознакою поняття триваючого правопорушення є факт продовження роботи працівником. ОСОБА_3 був звільнений з роботи 17 листопада 2015 р.

Таким чином, перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за даним фактом має починатися з наступного дня після звільнення ОСОБА_3, тобто з 18 листопада 2015 р. З того часу вже минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що справу про адміністративне правопорушення в цій частині слід закрити, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо протоколу № 09-04-0052/274 від 08 липня 2016 р. суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 був звільнений з роботи 17 листопада 2015 р., що стверджується наказом про звільнення. Представником управління Держпраці в Івано-Франківській області наголошується та підтверджується матеріалами справи той факт, що виплата працівникові ОСОБА_3 належних сум була проведена в грудні. Цього факту не заперечує й сам ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 разом з тим, як стверджує ОСОБА_5 у своїх поясненнях, після звільнення ОСОБА_7 покинув приміщення ПП «Прикарпатський експрес» і протягом певного часу не виходив на зв'язок. У звязку з цим ОСОБА_5 не мав можливості провести з останнім повного розрахунку. Цих обставин матеріалами справи не спростовано.

ОСОБА_5, суд безе до уваги доводи ОСОБА_2 в тій частині, що відповідно до абзацу 2 підпункту 2.2 Рішення Конституційного суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 р., невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Відповідно до абзацу 6 вищезазначеного підпункту, для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Суд вважає, що виходячи з таких самих мотивів має здійснюватися розрахунок перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності. Даний строк має починатися з наступного дня після проведення повного розрахунку із ОСОБА_3, тобто після 07 грудня 2015 р. З цього часу і до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП. У звязку з цим та у відповідності до вимог п. 7 ст. 247 КпАП, не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким продовжено бути не може, будь які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення має бути припинено, а тому суд приходить до переконання, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в цій частині підлягає закриттю, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 38, 221, 283, 284, 285, 287-291 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об»єднати в одне провадження адміністративні справи №№ 346/4031/16, 346/4032/16, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 41 ч 1, 3 КУпАП.

Даній справі присвоїти один номер 346/4031/16.

Провадження в справі про притягнення директора приватного підприємства «Прикарпатський експрес» ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1,

м. Коломия, до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1, 3 КУпАП закрити на підставі

п. 7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя П'ятковський В. І.