Справа № 203/3630/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера,

що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надішли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.07.2016 року вбачається, що 23.07.2016 року о 13-30 г. за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграду,12-б/51, ОСОБА_1 вчинив сімейну сварку. Застосував фізичну силу до своє доньки ОСОБА_2, хапав її за руки, розмахував руками перед обличчям, виштовхав з квартири з застосуванням фізичної сили, що не потягло тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.173-2 КУпАП, насильством у сім'ї визнається умисне вчинення будь-яких дій фізичного чи психологічного характеру, направлених на завдання фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, позбавлення житла, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Під психологічним насильством, у контексті ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно розуміти насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю, згідно зі ст.1 Закону України «Про перешкоджання насильства в сім'ї».

З пояснень потерпілої ОСОБА_2, що містяться в матеріалах адміністративної справи вбачається, що 23.07.2016 року її батько ОСОБА_1 під час виниклої сварки наніс їй удари в живіт та по обличчю, хватав за руки та виштовхав з квартири в коридор.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_3 23.07.2016 року знаходячись в квартирі вона почула крик своєї сусідки та коли вийшла в коридор, побачили сусідку ОСОБА_2, яка сиділа в коридорі на підлозі, плакала та просила на допомогу.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 23.07.2016 року приблизно о 13-30 г. вона була очевидцем того, як її сусід ОСОБА_1 вигнав свою доньку ОСОБА_2 з квартири в підїзд із застосуванням фізичної сили.

ОСОБА_1 за викликом до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив.

З письмових пояснень останнього, що містяться в матеріалах адміністративної справи вбачається, що останній заперечував факт вчинення дій насильницького характеру (нанесення ударів та образ) по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 23.07.2016 року.

Аналізуючи вказані пояснення правопорушника, потерпілої та свідків, суд вважає, що пояснення ОСОБА_2 щодо нанесення їй ударів її батьком під час конфлікту 23.07.2016 року не знайшов свого підтвердження.

Так, пояснення свідків не містять даних про те, що вони були свідками застосування фізичної сили ОСОБА_1 по відношенню до його доньці ОСОБА_2 Будь-яких даних про це, наявності у ОСОБА_2 на момент приїзду працівників поліції видимих тілесних ушкоджень чи виявлення їх в подальшому матеріали справи також не містять.

В той час, як сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях факт застосування насильства до ОСОБА_2 заперечував.

А відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтвердили, що між ними дійсно постійно виникають конфлікти. Але будь-яких посилань щодо причин виникнення конфлікту 23.07.2016 року поясненнях останніх не містять.

Разом з тим, суд вважає, що матеріалами срави беззаперечно підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 дій психологічного характеру, що призвели до пригнічення емоційного стан потерпілої ОСОБА_2, змусили її залишити житло.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 формально містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Разом з тим, враховуючи обставини, які суд визнав доведеними, особу порушника, якому на момент вчинення правопорушення виповнилось 80 років, відсутність передбачених ст.35 КУпАП обстаивн, що обтяжують його відповідальність, а також враховуючи, що передбачене санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАп адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт в силу обмежень, встановлених ст.30-1 КУпАП до ОСОБА_1 не може бути застосована, а застосування альтернативного виду стягнення у вигляді адміністративного арешту не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, суд вважає за можливе у відповідності до ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22,33,35,173-2,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 2016 року.