АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1, за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено на нього адміністративні стягнення :

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 (пятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп.;

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Згідно із ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_2 остаточне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4, 27.06.2016 приблизно о 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на парковці ТЦ «Велика Кишеня», яка заходиться по вул. Г. Юри у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль «Daewoo Nехіа», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_2 у вище вказані час, дату, місці, керуючи тим же автомобілем, рухаючись на парковці ТЦ «Велика Кишеня», здійснивши наїзд на автомобіль «Daewoo Nехіа», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, не дочекався прибуття працівників поліції, залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_2 27.06.2016, приблизно о 23 год. 59 хв. керував автомобілем «Mazda З», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухався по вул. С.Сосиіних, 14 у м. Києві в стані алкогольного спяніння (2.04%проміле), Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер Алкотест-6810», AR.CE, тест N9 1935 в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2І порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити в частині накладення стягнення, застосувавши до нього менш суворе адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, громадських робіт, штрафу.

Як зазначає апелянт, рішення суду першої інстанції є незаконним необґрунтованим, не відповідає вимогам ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, оскільки під час судового засідання він щиро розкаявся, визнав вину у повному обсязі та просив не позбавляти прав керування транспортними засобами, так як автомобіль є єдиним джерелом його доходу, оскільки він працює районним координатором відділу продаж ТОВ «Корпорація «Українські мінеральні води», і його робота повязана з постійним пересуванням, на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_6

Крім цього, в судовому засіданні він пояснював, що не мав наміру залишати місце ДТП з метою уникнення приховування факту його вчинення та уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, а лише виїхав без зупинки, оскільки не помітив моменту нанесення механічного пошкодження іншому автомобілю, так як було пошкоджено лише фарбове покриття в результаті легкого тертя по бамперу автомобіля. Не прийнято судом до уваги й те, що ним виконані ремонтні роботи по відновленню пошкодженого автомобіля «Daewoo Nехіа», та його власник претензій до нього не має, а за станом здоровя він та його мати потребують медикаментозного лікування.

Заслухавши пояснення особи відносно якого складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_7 та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 складено три протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 1), ст. 122-4 КУпАП (а.с. 2) свою винність у вчиненні яких він не оспорює та за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3), з котрим погоджується, проте просить помякшити йому призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення, обравши не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні всіх інкримінованих йому адміністративних правопорушень, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи даними протоколів про адміністративні правопорушення (а.с. 13), схемою ДТП (а.с.4), рапортами інспекторів патрульної поліції ОСОБА_8,ОСОБА_9 (а.с. 12,13), поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13, потерпілого ОСОБА_5В.(а.с. 58) та в апеляції не оспорюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 30 КУпАП в редакції чинній на час вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в чинній на той час санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП альтернативного більш мякого виду стягнення в виді штрафу, суд в постанові зазначив, що враховує при цьому обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність, але не вказав, які саме.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, повністю визнає свою вину, щиро розкаюється в скоєному, відшкодував шкоду, заподіяну ОСОБА_5 Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, подав характеристику з місця роботи, яка підтверджує, що він працює районним координатором відділу продажу ТОВ «Корпорація «Українські мінеральні води», а його робота повязана з постійним пересуванням та потребує наявності транспортного засобу.

З огляду на зазначене, враховуючи наявність кількох обставин, що помякшують відповідальність повне визнання вини, відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, відсутність обставин, які її обтяжують, з урахуванням того, що робота ОСОБА_14 повязана з керуванням транспортним засобом, суддя вважає, що накладене на ОСОБА_2 стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами за видом є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості, а тому постанова суду в цій частині підлягає зміні шляхом заміни адміністративного стягнення на штраф у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, чинної на час вчинення адміністративного правопорушення. Таке ж стягнення слід накласти і за правилами ст. 36 КУпАП.

Крім цього в резолютивній частині постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року слід виправити описку у зазначенні по батькові ОСОБА_2, яке там вказане як «Фгорович» замість «Ігорович».

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року, якою ОСОБА_15 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Помякшити адміністративне стягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене за правилами ст. 36 КУпАП до штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

Виправити описку в резолютивній частині ухвали, вказавши, що винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнано ОСОБА_2.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко