Провадження № 3/161/3397/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 27 жовтня 2016 року

27 жовтня 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, задовільним станом здоровя, зареєстрованим місцем проживання та проживаючого за адресою: буд.№14, с.Білостік, вул.Миру, Луцький район, Волинської області, адміністративному стягненню не піддавався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В направленому до суду протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №453138 зазначено, що о 3-тій годині 30 хвилин 5 вересня 2016 року, в м.Луцьк по пр..Відродження 12, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки ЗАЗ110307 н.з.ВК7586АХ, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився в спеціалізованого лікаря нарколога за адресою: м.Луцьк, вул..Карбишева 2/1,чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього рух, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що ввечері 4 вересня 2016 року випив 100 грам горілки, знаючи, що вранці біля 4-х годин 5 вересня необхідно виїхати за товаришем.

Також, ОСОБА_2 пояснив, що біля 3 годин 30-ть хвилин 5 вересня, сівши за кермо автомобіля, почував себе тверезим, вважаючи що алкоголь вийшов з організму, та під час руху, його зупинили працівники поліції, через відсутність підсвітки номерного знаку, що він усунув на місці.

Разом з тим, ОСОБА_2 пояснив, що інспектор поліції запитав в нього, чи вживав спиртні напитки, на що він відповів, що вчора ввечері вживав. В подальшому, інспектор дістав прилад та запропонував у відсутності свідків дихнути в нього, на що він погодився, і після цього, інспектор назвавши якісь цифри, запропонував йому сісти в автомобіль поліцейських та проїхати до лікаря нарколога, на що він також погодився.

Окрім того, ОСОБА_2 в письмовому поясненні зазначивши аналогічні обставини справи, та посилаючись на порушення інспектором порядку проведення огляду на стан спяніння, а саме: проведення огляду у відсутності свідків, відсутності підстав проведення огляду в закладах охорони здоровя, просив суд, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП визнати висновок лікаря-нарколога недійсним.

Суд, досліджуючи подані особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення докази, встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені обставини справи, що викладені вище в описовій частині постанови, однак, не зазначені свідки правопорушення, відсутні дані про проведення огляду на стан спяніння, назва, номер, технічний засіб, результати огляду на стан спяніння.

Разом з тим, в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнає, пояснюючи, що не розрахував з дозою алкоголю.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд встановив, що о 3-тій годині 45-ть хвилин 5 вересня 2016 року, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с. ).

Інших доказів, особою що складала протокол про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_2 п.2.9 а Правил дорожнього руху України не зазначила. Разом з тим, захисник ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі, зазначивши, що, зі змісту протоколу вбачається, що доказом вини ОСОБА_2 є висновок лікаря нарколога ВОНД від 5 вересня 2016 року.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що пунктом 4.2. Інструкції з оформлення працівниками з Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 лютого 2009 року №77, передбачено, що в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, наявність яких є обовязковою. Відповідно до п.5.3. цієї ж інструкції результати огляду, проведеного в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоровя України від 9 листопада 2015 р. №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У відповідності до ст.266 КУпАП для проведення огляду на стан спяніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоровя є дві підстави а саме :

-у разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів ;

-у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного працівником міліції.

Сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан спяніння працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу становить окремий закінчений склад адмінправопорушення, який охоплюється диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП і не потребує здійснення в подальшому огляду водія у лікаря нарколога.

Окрім того, захисник ОСОБА_1 зазначив, що, складений працівником поліції протокол не містить жодних відомостей про проведення інспектором УПП огляду водія на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки відповідні графи протоколу не заповнені. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено такого правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відповідно до встановленого порядку.

Крім того, ні у протоколі ні у матеріалах справи немає відомостей та обовязкових письмових пояснень свідків порушення.

Згідно п.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Сам по собі запис ОСОБА_2 у протоколі про те, що він не розрахував напередодні з дозою алкоголю зовсім не означає, що в момент керування він перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких підстав, в судовому засіданні не здобуто жодних належних і допустимих доказів, щодо протиправної і винної поведінки ОСОБА_2 та не доведено обставин, зазначених в протоколі.

На підставі викладеного, захисник ОСОБА_1, посилаючись на вимоги ст.62 Конституції України, ст.7, п.5 ст.266, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, просив суд: Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, з врахуванням аналізу поданих сторонами доказів, встановив, що огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проводився працівниками поліції всупереч ч.2 ст.266 КУпАП без використання спеціальних технічних засобів та відсутності двох свідків,

Разом з тим, суд, встановив, що огляд ОСОБА_2 на стан спяніння проводився в закладі охорони здоровя всупереч ч.3 ст.266 КУпАП, оскільки такий огляд проводиться лише в випадках незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння з використанням спеціального технічного засобу, або в разі незгоди з його результатами, однак, таких обставин особою при складанні протоколу не зазначено та судом в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння, проводився з порушенням цієї статті, а тому його слід визнати недійсним.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки висновок лікаря-нарколога від 5 вересня 2016 року є недійсним, а інших належних доказів вини ОСОБА_2 матеріали справи не містять, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП однією з постанов по справі про адміністративне правопорушення є постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.283,284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі №161/12064/16-п, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, закрити, за відсутності в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.О. Ковальчук