Справа № 347/1118/16
Провадження № 33/779/189/2016
Категорія ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І. В. І.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, що не працює,

притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою судді від 26.07.2016 року встановлено, що 04.06.2016 року о 20-25 год. ОСОБА_2 в м. Косів по вул. Ірчана керував автомобілем марки «Ауді А4» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю, він відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що був притягнений за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, провадження по справі закрити. Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що його не було повідомлено судом про час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та справу було розглянуто без його участі, що є порушенням норм ст. 268 КУпАП. Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної постанови суду, оскільки копію судового рішення він отримав лише 14.09.2016 року. Вважає, що судом не було належним чином враховано те, що у разі незгоди водія з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду, факт перебування в стані алкогольного сп'яніння проводиться в закладах охорони здоров'я. На думку апелянта, суддя формально та однобічно дійшов висновку щодо його винуватості.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2, не з'явився, був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до відомостей з реєстру вихідної кореспонденції апеляційного суду, повідомлення про час розгляду справи у суді апеляційної інстанції о 09-00 годині 10.10.2016 року на ім'я ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1 відправлено 04.10.2016 року за №293.

Про отримання ОСОБА_2 вказаного повідомлення свідчить довідка щодо відстеження пересилання письмового повідомлення №293, з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», з якої вбачається, що 06.10.2016 року вказане повідомлення вручено адресату особисто.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а саме 10.10.2016 року о 09-00 годині, від ОСОБА_2 не надходило жодного клопотання про перенесення розгляду справи на інший час. Крім того, апелянтом не надано будь-яких документів на підтвердження поважних причин його неявки на попереднє судове засідання, призначене на 04.10.2016 року.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 можливо розглянути за відсутність апелянта, оскільки він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, строк на апеляційне оскарження поновити, постанову місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений судом про час розгляду справи, матеріали справи не містять.

В матеріалах справи міститься розписка про виклик на ім'я ОСОБА_2 до місцевого суду на 19.07.2016 року о 08-00 год., проте відмітки щодо одержання останнім повістки про виклик вказана розписка не містить (а.с. 3).

Як вбачається з матеріалів провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, справу було розглянуто по суті 26.07.2016 року, між тим, в матеріалах провадження відсутнє будь-які данні про повідомлення ОСОБА_2 про час слухання справи саме 26.07.2016 року.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права (ст. 268 КУпАП), якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Твердження апелянта про те, що йому не було відомо про винесення постанови, у зв'язку із неналежним його повідомленням судом про час та місце розгляду справи, а також посилання, на те, що судом неправильно вказано адресу його мешкання у постанові, зокрема АДРЕСА_3 вважаю слушними, оскільки вказані доводи апелянта підтверджуються матеріалами справи, а саме розпискою про отримання постанови суду останнім 12.09.2016 року та копією паспорту із зазначенням місця проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Враховуюче викладене та відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали провадження та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю доведеним, що 04.06.2016 року о 20-25 год. в м. Косів вул. Іргана, ОСОБА_2 керував автомобілем із явними ознаками стану алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд на факт вживання алкоголю водій і присутності свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №172822 від 04.06.2016 року, ОСОБА_2 04.06.2016 року о 20-25 год. в м. Косів вул. Іргана, керував автомобілем із явними ознаками стану алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд на факт вживання алкоголю водій і присутності свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.п. 1).

Протокол підписаний посадовою особою та особою, притягненою до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить власноручне пояснення ОСОБА_2 наступного змісту: «Я, ОСОБА_2, керував автомобілем «ауді», перед тим випив трохи пива, в лікарню на медосвідчення їхати відмовляють, бо не маю часу» (а.п. 1).

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються прізвища та адреси свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором поліції взводу супроводу ГУНП ОСОБА_5, з заповненням всіх необхідних реквізитів щодо пригоди; протокол підписаний як уповноваженою особою, так й особою, відносно якої його було складено - ОСОБА_2, та в ньому містяться пояснення останнього, а також відомості щодо свідків (а.с. 1).

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції як під час складання протоколу так і в період перевірки стану ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Жодних клопотань з цього приводу ОСОБА_2 не заявлено (а.п. 1).

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи вказану норму закону, перевірка стану можливого перебування ОСОБА_2 в алкогольному сп'янінні проводився працівниками поліції правомірно, у зв'язку із виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, у присутності двох свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4

Проте, як вбачається з особистих пояснень ОСОБА_2 у протоколі, останній відмовився від проходження медичного освідчення у передбаченому законом порядку що відбувалось у присутності двох свідків: - ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки він не мав часу (а.п. 1).

Між тим, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку, що дії ОСОБА_2 повністю охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта в частині того, що у разі незгоди водія з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду, факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, проводиться в закладах охорони здоров'я, не заслуговують уваги, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження освідчення на стан сп'яніння, про що є його власноручний запис в протоколі про адміністративне правопорушення (а.п. 1).

Враховуючи те, що тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув 04.09.2016 року, то відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Івано-Франківської області В.В. Повзло