АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/3315/16-п Головуючий суддя І інстанції: Шарко О.П.
Провадження № 33/790/735/16 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Харкова, громадянина України,працює начальником служби механізації та транспорту «Укренерго», мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 червня 2016 року приблизно о 18 год.00 хв. ОСОБА_2 у місті Харкові в районі будинку 28 по вулиці Валентинівській, порушивши п. 2.9 а ПДР України, керував автомобілем «Hyindai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду від 24 червня 2016 року ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді від 01 серпня 2016 року скасувати та надіслати справу на новий розгляд, на підставі ст.293 КУпАП. Водночас просить прийняти рішення про звільнення його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, відповідно до ст.22 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 змінив вимоги апеляційної скарги, уточнивши резолютивну її частину. Просив змінити постанову судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року в частині обраного виду адміністративного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Апелянт вважає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП він притягнутий необґрунтовано та вказує на те, що справу розглянуто за його відсутності, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати пояснення по справі, чим суттєво порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП.

ОСОБА_2 посилається на те, що працівники поліції вказали в протоколі про адміністративне право порушення невірну адресу, внаслідок чого було порушено територіальна підсудність розгляду даного матеріалу.

Також апелянт вважає, що судом застосоване до нього занадто суворе стягнення та не враховано, що він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, має на утриманні мати похилого віку - пенсіонерку, яка також є інвалідом ІІ групи; знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, пов'язаному з купівлею ліків; і, оскільки використовує автомобіль для забезпечення потреб родини, позбавлення права керування транспортним засобом лишає його можливості забезпечувати сім'ю необхідним.

На думку ОСОБА_2, при визначенні виду стягнення, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.33 КУпАП та не врахував характер скоєного правопорушення та дані щодо його особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Фактичні обставини адміністративного правопорушення та висновок суду про винуватість у скоєному правопорушенні, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи апелянта щодо порушення як судом першої інстанції, так і уповноваженими на складання протоколу особами, вимог ст.268 КУпАП з огляду на позбавлення його можливості в реалізації його процесуальних прав спростовуються матеріалами справи, які містять власноручно підписану 24 червня 2016 року ОСОБА_2 графу в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), зі змісту якого вбачається, що особі-правопорушнику роз'яснені його процесуальні права та він ознайомлений з місцем і часом розгляду справи, що спростовує твердження апелянта про порушення територіальної підсудності розгляду справи; заяв чи клопотань він не мав; з протоколом про адміністративне правопорушення був ознайомлений (а.с.1).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, і ч.1 ст.130 КУпАП, можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів, або за місцем проживання порушників.

Проте, ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначено адресу проживання: АДРЕСА_1, і заперечень з цього факту надано ним не було.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою суду першої інстанції, не узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Зокрема, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Формально пославшись на врахування зазначених обставин, суд жодним чином не обгрунтував накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги наведені в апеляційній скарзі обставини, які знайшли своє підтвердження на стадії апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, а саме: ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро кається, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, працює на посаді начальника служби механізації та транспорту «Укренерго», на його утриманні знаходиться мати похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи і пенсіонеркою, а також відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити в частині накладеного стягнення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік замінити на штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме - у розмірі 3400 (трьох тисяч чотирьохсот) гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -