Справа № 758/3336/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної служби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,-

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу серія АП2 № 329696 від 04 березня 2016 року ОСОБА_1 04 березня 2016 року о 14 год. 40 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві на вул. Набережно-Хрещатицька, під час перестроювання, не переконався, що це буде безпечно, не надав дорогу автомобілю "Форд" д.н. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись та не дотримавшись безпечного інтервалу, здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальні збитки.

Чим порушив п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися;

п. 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

04 березня 2016 року о 14 год. 40 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Форд" АІ 5646 ЕН в м. Києві на вул.. Набережно-Хрещатицька, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Чим порушив п. 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В суді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину не визнали та надали суду пояснення, які кардинально відрізнялись між собою, а саме: ОСОБА_1 стверджував, що під час перестроювання він завчасно ввімкнув показчик повороту, який попереджав, що він буде змінювати напрямок руху. Також під час того, як він вже почав перестроюватись з правої полоси в середню то в середній полосі було достатньо місця для того, щоб його автомобіль безпечно завершив маневр і вже після того, як його автомобіль майже завершив маневр і знаходився вже майже повністю на лівій полосі його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «Форд».

ОСОБА_2 суду пояснив, що коли він рухався в середній смузі руху на вул. Набережно-Хрещатицька м. Києві в його смугу руху з лівої смуги різко почав перестроюватись автомобіль «Субару», він намагався уникнути зіткнення з даним автомобілем подаючи звуковий сигнал, однак зіткнення уникнути не вдалось.

Суд вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши відеозапис з місця ДТП та з'ясувавши, що надані суду пояснення містять суттєві суперечності, а тому, для відповіді на питання, які виникли при розгляді даної справи суду знадобились необхідні спеціальні знання в галузі науки і техніки, тому було призначено судову експертизу.

Після повернення справи з експертизи, суд повторно проаналізувавши пояснення учасників ДТП дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з місця ДТП і з урахуванням висновку експертів за результатами проведення автотехнічної та фототехнічної експертизи № 9629/16-52/9630/16-35 від 31 серпня 2016 року, дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю в зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності виходячи з наступного.

Як убачається з висновку експертів за результатами проведення автотехнічної та фототехнічної експертизи № 9629/16-52/9630/16-35 від 31 серпня 2016 року дії водія автомобіля «Форд» ОСОБА_2, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Що стосується водія ОСОБА_1 то у висновку зазначено, що своїми односторонніми діями, водій автомобіля «Субару» міг не мати технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «Форд» шляхом виконання вимог п. 10.3 ПДР України, тому з технічної точки зору оцінити дії водія вказаного автомобіля неможливо. Вирішення даного питання щодо причинно-наслідкого зв"язку дій/бездіяльності водіїв із виникненням даної ДТП передбачає правову оцінку усіх здобутих по справі доказів включаючи і висновок.

А тому, оцінюючи всі надані суду докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час перестроювання, переконався, що це буде безпечно, завчасно ввімкнув показник повороту, попереджуючи про те, що буде здійснювати перестроювання і вже майже закінчивши маневр перестроювання в середню полосу, ніяким чином не контактуючи з автомобілем «Форд» та не перешкоджаючи його руху та в зв"язку із ситуацією, яка склалась на дорозі, був вимушений зупинитись і в момент ДТП автомобіль «Субару» знаходився в нерухомому стані. Однак водій автомобіля «Форд» ОСОБА_2 в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, маючи технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Субару», не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого і відбулась дана ДТП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В діях ОСОБА_2, суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), даними схеми ДТП (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_1 в суді, висновком експертів за результатами проведення автотехнічної та фототехнічної експертизи № 9629/16-52/9630/16-35 від 31 серпня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2, у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку закінчення строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, вчинив адміністративне правопорушення 04.03.2016 року, тобто строк накладення адміністративного стягнення три місяці закінчився, а тому розпочате провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 124, ст. 247, 291, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя П. Л. Отвіновський