АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. (А) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду

Провадження № 33/774/675/16 Головуючий у першій інстанції: Митрохін А.А.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність з'явитися до суду, при цьому копія постанови суду апелянту взагалі не направлялась.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення з боку поліцейських мали місце чисельні порушення його прав, що залишилось поза увагою суду першої інстанції. Так, ОСОБА_1 не було роз'яснено його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було залучено перекладача, враховуючи, що апелянт є громадянином Азербайджану.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення ОСОБА_1 копії постанови суду відносно нього в триденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про наявність в діянні водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності і які підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9. (А) Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не було наведено жодного обґрунтованого доводу, з посиланням на будь-які належні та допустимі докази, які б давали підстави для сумнівів в правильності та об'єктивності висновків місцевого суду. Не встановлено таких підстав і апеляційним переглядом.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 13 квітня 2016 року, ОСОБА_1 жодним чином не було зазначено про необхідність залучення перекладача.

Після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення та результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується відповідними підписами правопорушника, ним не було заявлено будь-яких зауважень.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не подавалось будь-яких скарг з приводу дій або бездіяльності поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України при оформленні відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що положення ст. 247 КУпАП, якими визначений виключний перелік обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, не передбачають можливості закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, якою регламентовані строки накладення адміністративного стягнення, що можливо виключно в разі наявності в діянні особи складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач