ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бульвар Слави, 7/83, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 23 вересня 2016 року о 23 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Опель», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 37-б по пр. Героїв в м. Дніпрі, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він не рухався на автомобілі «Опель», а знаходився біля нього чекаючи на водія, однак в цей час підїхали патрульні поліції та стали звинувачувати його в тому, що він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, при цьому не зволікаючи на його заперечення на те, що він не керує цим транспортним засобом, а отже не являється водієм. Крім того, правопорушник звернув увагу суду на існування у нього сумнівів в упередженості свідків огляду на стан сп'яніння, які на його думку є знайомими між собою та співробітниками патрульної поліції, а тому останні не можуть бути понятими під час проведеної процесуальної дії.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вичерпне коло осіб, які підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння, визначене у ч. 1 ст. 266 КУпАП, до нього входять особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозвязку між собою та з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп'яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), а також враховуючи судову практику викладену в Постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. вбачається, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, можна прийти до висновку, що суб'єктом вчинення протиправного діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів, у яких, на підставі огляду, проведеного у встановленому законом порядку, було виявлено стан сп'яніння, в тому числі алкогольний.

Однак, з сукупності доказів зібраних у матеріали даної справи про адміністративне правопорушення неможливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля під час його руху. Так, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх було запрошено вже після зупинки правопорушника та вони стали очевидцями тільки лише його відмови від проходження освідчення на стан сп'яніння, інших належних та допустимих доказів, на кшталт відеозапису з камер на форменому одязі співробітників поліції, на якому було б зафіксовано момент зупинки автомобіля, що знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 надано не було, отже суд повинен виходити з наявних фактичних обставин, що зібрані в даній справі.

Таким чином, без безпосереднього запуску двигуна транспортного засобу та зміни напрямки його руху в ході слідування, особа не може вважатися субєктом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за правопорушення, яке ставиться йому у вину, складеним відносно нього протоколом, крім того, огляд, яким у правопорушника було встановлено стан алкогольного сп'яніння визнається недійсним, оскільки уповноваженою посадовою особою помилково було визначено останнього як водія транспортного засобу, зазначений огляд взагалі не міг бути проведений відносно нього, так як його дії не містили в собі ознак будь-якого протиправного характеру, а тому освідчення правопорушника на стан алкогольного сп'яніння було проведено безпідставно.

Разом з цим, приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне вказати на той факт, що відомості в рапорті патрульного поліції, відповідно до яких водія ОСОБА_1 було зупинено екіпажем поліції під час руху, не може вважатися допустимим шляхом закріплення доказів в адміністративній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки згідно положень цієї статті фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 органом патрульної поліції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4