П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2016 Справа №607/7668/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з Упраління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, голова правління ПАТ «Тернопільгаз», громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи головою правління ПАТ «Тернопільгаз» порушив вимоги законодавства про працю України. Так, всупереч вимогам ч.3 ст.32 КЗпП України про зміну істотних умов праці, а саме встановлення неповного робочого часу (робочого тижня), працівники не повідомлялися за 2 місяці до його запровадження. Так, згідно наказу №11 від 8 лютого 2106 року «Про встановлення неповного робочого тижня» з 15 лютого 2016 року працівників переведено на неповний робочий тиждень, однак не повідомили їх про це за 2 місяці під розписку про запровадження неповного робочого тижня. Станом на дату проведення перевірки згідно наказу №65 від 31 травня 2016 року в підприємстві скасований неповний робочий тиждень і відновлено п»ятиденний робочий тиждень з 01.06.2016 року. Крім того, заробітна плата виплачувалася нерегулярно, через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, що є порушенням вимог ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці». Всупереч вимог ч.4 ст.115 КЗпП та ст..21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата (відпускні) працівникам виплачуються не за три дні до початку відпустки, а у пізніші строки. Також встановлено, що сума остаточного розрахунку звільненому працівнику виплачена не у день звільнення, а у пізніші строки, що є порушенням вимог ч.1 ст.116 КЗпП України. У випадку невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику не виплачувався середній заробіток за весь час затримки виплати розрахункових коштів до дня фактичного розрахунку в порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України. Окрім того, належно заповнена трудова книжка видається працівникам у день звільнення, однак розрахунок із працівником проводиться з порушенням строків, зазначених у ст. 116 КЗпП України, чим порушено вимоги ч.1 ст.47 КЗпП України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КупАП доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 19-01-036/119 від 11 липня 2016 року, витязі з акту перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов»язкове державне соціальне страхування № 19-13-036/150 Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» від 11.07.2016 року, довідці про підприємство та стан виплати заробітної плати на ПАТ «Тернопільгаз» від 07.07.2016 року, довідці про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників у ПАТ «Тернопільгаз» № 05/727 від 07.07.2016 року, довідці про стан надання та оплати щорічних відпусток працівникам ПАТ «Тернопільгаз» № 05/726 від 07.07.2016 року, наказі № 11 від 08.02.2016 року про встановлення неповного робочого тижня, наказі №65 від 31.05.2016 року про відновлення повного робочого тижня.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, його майновий стан та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.41, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510 (п»ятсот десяти) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_2