П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2016 року смт. Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від патрульної поліції Оржицького ВП ГУ НП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, являється фізичною особою-підприємцем, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Оржицького районного суду Полтавської області 15.09.2016 року від Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №134767 від 13.09.2016 року, згідно якого, ОСОБА_1 13.09.2016 року о 15 год. 00 хв. в с. Воронинці по вул.Центральній керував мопедом «Альфа» без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), був доставлений в Оржицьку ЦРЛ для освідування. ОСОБА_1 було порушено п.2.9.»а» Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки вважає, що він рухався не на транспортному засобі, а їхав на чомусь, що обладнано електродвигуном та двигуном із бензопили. Вказане не є транспортним засобом, визначення якому дано законом. Не заперечує, що напередодні вживав алкоголь. Працівники поліції наздогнали, збили його, йому запаморочилось в голові. Даний пристрій для руху по дорозі виготовив сам. Працівники поліції вказаний мопед з місця зупинки не забрали, а він звідти десь подівся. Якби провели йому експертизу, то встановили б, що то не мопед «Альфа».

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_2, являється працівником патрульної поліції Оржицького відділу поліції вказав, що 13.09.2016 року перебуваючи на відпрацюванні району разом з іншим працівником патрульної поліції, зупинили ОСОБА_1, який керував мопедом. Після зупинки виявили, що він перебуває у стані алкогольного сп»яніння, відвезли на освідування до ЦРЛ де було встановлено, що стан сп»яніння підтвердився та встановлено, що у нього 0.29 проміле. Вказана особа не хотіла зупинятись, під час здійснювання переслідування було застосовано відеореєстратор.

Свідок ОСОБА_3 пояснив у суді, що він колись ОСОБА_4 давав свій мопед у користування, але того дня він його йому не давав. Пояснення працівникам поліції писав під їхнім тиском. Проглянувши відео фіксацію правопорушення не може вказати про те, що ОСОБА_1 був зупиненим працівниками поліції саме на його транспортному засобі.

Враховуючи надані суду матеріали, заслухавши правопорушника та свідків, суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки у суді є підтвердженим факт керування правопорушником транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Вказане доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 №134767 від 13.09.2016 року, висновком результатів медичного огляду від 13.09.2016 року №43 складеного в Оржицькій ЦРЛ, протоколом проведення тесту «Драгер» № 43 де зафіксовано результат тесту як 0,29 проміле та записом відео реєстратору, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи докази, які надані на адресу суду, пояснення правопорушника та свідків, які дані у ході розгляду справи, суд звернув увагу на те, що у суді є доведеним, що ОСОБА_1 керував 13.09.2016 року транспортним засобом ( за змістом протоколу та оглянувши запис відео реєстратора мопед АЛЬФА ( зауважень з приводу вказівки на вказаний транспортний засіб при складанні протоколу не надходило)). Також доведено, що він був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, є доведеним, що рівень алкоголю перевищував встановлені норми ( 0,02 проміле).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Також, приймаючи рішення щодо накладення стягнення на особу, суд враховує наступне. Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП України та має нести відповідальність за вчинене. У суді не встановлено підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП та не встановлено підстав для закриття провадження по справі. З урахуванням даних на особу, враховуючи відсутність пом»якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відсутності альтернативи у покаранні, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік ( за інформацією поліції вказана особа має посвідчення водія категорій «В» та «С»).

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 24, 33, 40-1, 279, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з моменту її винесення через Оржицький районний суд Полтавської області.

Суддя: Т.В. Грузман