АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17.08.2016, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17.08.2016 ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.08.2016 та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 звільнити від накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7.ст.247 КУпАП за сплином строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що визнав її винною, однак в постанові зазначено, що вона визнала свою вину у судовому засіданні, однак просила закрити провадження у справі у зв'язку з закінченням строків за ст.38 КУпАП. Втім, як стверджує апелянт, своєї вини я в судовому засіданні не визнавала, як і не визнавала під час складення відповідного протоколу та оформлення документів ДТП. Крім того, протокол та схема складені з порушеннями вимог закону і не містять даних, що підтверджуються її вину.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.04.2016 о 09-05 год. на вул. Княжий Затон в м.Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю «Смарт» д.н.з. НОМЕР_3, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої ОСОБА_2, яка заперечила проти поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілої та її відповіді на питання суду, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли у суду під час їх дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, не з'явилась. Матеріали справи містять телефонограму про її належне повідомлення Апеляційним судом міста Києва про судове засідання.

При цьому, в судове засідання з'явився її представник - ОСОБА_4 Однак, у відповідності до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, окрім іншого, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Такі самі положення продубльовані і в ч.1 ст.271 КУпАП. На момент розгляду даної справи в суді, закону, який би регулював надання правової допомоги фахівцями в галузі права прийнято так і не було, що виключає можливість фахівців у галузі права представляти інтереси осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності в судовому порядку.

В той же час, п.55 рішення Європейського суду з прав людини від 24.11.2012 у справі «Загородний проти України» вказано, що залишаючи питання обмеження права на вільний вибір захисника невирішеним протягом тривалого часу, державні органи створили ситуацію, що є несумісною з принципом юридичної визначеності, закріпленої Конвенцією, та який є одним з основних елементів верховенства права. Отже, право заявника на вільний вибір захисника було обмежено у спосіб, що є несумісним з вимогами п.1 та 3 ст.6 Конвенції.

Враховуючи наведене, а також зважаючи, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення можуть брати участь як захисники лише адвокати, повноваження яких підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги, суд не допускає ОСОБА_4 до участі в даній справі, адже він не є адвокатом.

Окремо суд наголошує, що поняття представництва та захисту не є тотожними. Згідно правил КУпАП особа, яка притягується до відповідальності по своєму статусу потребує відносин захисту, а представництво має місце у відносинах, коли особа, яка притягується до відповідальності є неповнолітньою, або через свої фізичні або психічні вади не може сама реалізувати свої права (законні представники), а також у випадку, коли представник діє в інтересах потерпілого.

Що стосується доводів апеляційної скарги та її вимог, то суд вважає їх такими, що спростовуються самі по собі, з огляду на слідуюче.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні − не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

У відповідності до правил ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Так, існує дві загально-правові групи підстав для закриття провадження по справі: реабілітуючи та нереабілітуючі. Тобто, підстави, що констатують невчинення адміністративного правопорушення (наприклад, відсутність події і складу адміністративного правопорушення) та підстави, наявність яких тягне за собою закриття кримінального провадження при встановленні обставин, що обумовлюють звільнення особи від адміністративної відповідальності та стягнення (наприклад, недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі та ін.). Таким чином, закриття провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення відноситься до нереабілітуючих підстав, при яких закон не спростовує наявність складу адміністративного проступку в діянні особи, події адміністративного правопорушення та причетності особи до його вчинення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17.08.2016 та прийняти нову постанову про звільнення її від накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7.ст.247 КУпАП за спливом строків, передбачених ст.38 КУпАП, тобто прийняти те ж саме рішення, що прийняв суд першої інстанції, при цьому не визнаючи її винною, що суперечить вимогам КУпАП, оскільки закриття провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення - це нереабілітуюча підстава для його закриття при якому суд констатує наявність вини в діях особи.

У відповідності до правил ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Зважаючи, що інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить та враховуючи, що Дарницький районний суд міста Києва дійшов вірних висновків в частині того, що на момент розгляду даного адміністративного матеріалу сплило понад три місяці з моменту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю, − суд апеляційної інстанції приходить до переконання про залишення без змін оскаржуваної постанови суду першої інстанції, як такої що прийнята у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст. 38, 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17.08.2016, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1311/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Заруба П.І.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.