П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Шаховніна М. О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної служби в м. Києві МВС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця Житомирської області, працюючого: ТОВ «КОНЕ-ЛІФТИ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

- за ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 22.08.2016 року о 09.15 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережно-Хрещатицькій в м. Києві, перед перестроюванням, не переконався в безпечності свого маневру, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля НОМЕР_2, що рухався в попутньому напрямку, змусивши останнього різко змінити напрямок руху, в результаті чого автомобіль НОМЕР_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

22.08.2016 року о 09.15 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Набережно-Хрещатицькій в м. Києві, при перестроюванні не впевнився в безпечності свого маневру, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався в попутньому напрямку, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України не визнав. Зазначив, що він рухався в третій полосі по вул. Набережно-Хрещатицькій зі сторони вул. Гаванський міст в сторону вул. Набережне шоссе зі швидкістю приблизно 55 км/год. З другою полоси, різко повернувши вліво, почав виїзджати автомобіль НОМЕР_1, який знаходився біля 10-12 км. перед машиною, в результаті чого він різко змінив напрямок руху, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «RANGE ROVER SPORT», однак в результаті здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Пояснив, що він рухався в другій смузі та побачивши, що праву сторону полоси займає транспортний засіб, показав поворот вліво і не змінюючи напрямку руху, почав рухатися потрохи беручи вліво, щоб об'їхати перепону. Однак, почув сигнал автомобіля НОМЕР_2, який рухався на значній швидкості, обганяючи інші авто, в результаті чого водій даного автомобіля не правився з керуванням та гальмуючи здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3. Вважає, що саме через порушення п. 10.1 ПДР України водієм «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_5 відбулося зіткнення, він же рухався з дотриманням ПДР України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП України та про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП України виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), як зазначено у ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з пояснень водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 (а.с. 4), які останній давав на місці ДТП, він керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Набережно-Хрещатицькій у м. Києві, їхав паралельно з автомобілем НОМЕР_2 та побачив, що автомобіль НОМЕР_6. Водій автомобіля НОМЕР_2 уникаючи зіткнення, крутнув кермо вліво, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

Суд вважає, що версія подій, повідомлена сторонами відповідає дійсним обставинам, оскільки підтверджується схемою ДТП, в якій зазначено характер пошкоджень зазначених транспортних засобів, тому їх покази є логічними і послідовними, а тому суд їх кладе в основу свого рішення.

Дослідивши схему місця ДТП, розглянувши характер пошкодження автомобілів, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні достатні та належні докази щодо наявності вини останнього у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та порушення ним п. 10.1 ПДР України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суддя прийшов до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Що стосується дій водія ОСОБА_1, то суд дійшов висновку, що порушення ним вимог 10.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого виїжджаючи на ліву смугу, не переконався в безпеці свого маневру, чим змусив автомобіль «Volkswagen Polo» різко змінити напрямок руху, в результаті чого автомобіль НОМЕР_3.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1-2), поясненнями (а.с. 4-6) та схемою ДТП (а.с. 3).

Твердження ОСОБА_1, про те, що ДТП сталось в результаті порушення ПДР водієм автомобіля НОМЕР_2, який не відреагував на виникнення небезпеки для руху або перешкоди та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а також не дотримав безпечної дистанції та інтервалу, не обрав безпечної швидкості для руху, не є обґрунтованими, оскільки навіть за умови порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР, це не звільняло ОСОБА_1 від виконанням вимог п. 10.1 ПДР України.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, водій автомобіля НОМЕР_2 не зобов'язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм - ОСОБА_1, він не передбачав, не зобов'язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.4 ПДР водій автомобіля НОМЕР_2 вправі був розраховувати, що водій автомобіля НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху переконається, що це буде безпечно, і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

Тому, в причинному зв'язку із наслідками, що настали перебувають лише дії водія ОСОБА_1, оскільки, саме він на виконання вимог 10.1 ПДР України, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, та переконатися, перед зміною напрямку руху, що це буде безпечно, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом'якшуючих чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Крім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КпАП України, яка передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами від 01.09.2015 року) визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати - 243 грн. 60 коп. Таким чином, відповідно до вимог до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає 275 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 40-1, 124, 247, 251, 252, 294, 307, 308 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 340 гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через Подільський районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня набрання постановою про накладення штрафу законної сили, а в разі оскарження або опротестування - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред'явлення постанови до виконання становить 3 місяці з дня набрання нею законної сили.

Згідно ст. 308 КпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя М. О. Шаховніна