Провадження № 33/772/243/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Кривошея А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Кривошея А.І.

за участі ОСОБА_2

та адвоката ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду від 18.08.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

постановою Вінницького міського суду від 18.08.2016 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним в тому, що 14.06.2016 о 00.05 год., в м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 10, керував автомобілем «ВАЗ 21150», д.н.з ВН 0432 АЕ, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.

На дану постанову суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив всі обставини справи. В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено підстав та ознак відповідно до яких працівник поліції зробив висновок про алкогольне спяніння ОСОБА_2 Відмова від проходження огляду на стан спяніння, при відсутності ознак які свідчать про те, що він перебував у стані алкогольного спяніння та доказів того факту, що саме він керував транспортним засобом не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, оскільки інспектором не надано достовірних доказів того, що саме ОСОБА_2 знаходився за кермом, адже коли інспектор поліції його затримав, він був на вулиці, а не в автомобілі.

ОСОБА_2 подав також клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інспекторів, що переслідували автомобіль ВАЗ.

Заслухавши ОСОБА_2, який свою апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній, наполягаючи, що автомобілем не керував, адвоката, що підтримав апеляцію ОСОБА_2, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2) серія АП2 №116164 від 14.06.2016 вбачається, що 14.06.2016р. о 00.05 год., в м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, 10, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Факт відмови від проходження медогляду ОСОБА_2 не заперечує, а тому його твердження, що поліцейські безпідставно зазначили в протоколі, що він перебував в стані алкогольного спяніння не відповідає дійсності, оскільки водій керував автомобілем з ознаками спяніння, а не в стані спяніння, що встановлено не було, бо ОСОБА_6 відмовився від освідування, тому протокол складено вірно - за відмову від проходження медогляду, що також передбачає відповідальність за ст.130 КУпАП.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2, мотивує тим, що не керував автомобілем, однак це спростовується показаннями свідків, якими суд обґрунтував прийняте рішення.

В ході апеляційного розгляду за ініціативою суду допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили, що бачили, як за руль автомобіля НОМЕР_1, сідав ОСОБА_2 з ознаками алкогольного спяніння, в звязку з чим вони повідомили поліцію.

На вимогу скаржника та його адвоката повторно допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які пояснили, що отримавши повідомлення про керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, переслідувати автомобіль НОМЕР_2, яким керував саме чоловік, а не жінка.

В ході апеляційного розгляду в якості свідка за її згодою була допитана дружина ОСОБА_2 ОСОБА_10, яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих свідчень, наполягала, що саме вона керувала автомобілем.

Однак суд вважає її свідчення неправдивими та розцінює як намагання допомогти чоловіку уникнути адмінвідповідальності, оскільки вони суперечать показанням чотирьох свідків та є нелогічні по суті. Особа яка не має прав та досвіду керування автомобілем не змогла б втекти від переслідування поліції, будучи шокованою вибігти з машини та сховатись, а після затримання чоловіка, одразу повернутись, одразу забувши про нещодавній переляк.

Отже, як вбачається із перевірених апеляційним судом матеріалів справи, показань свідків, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційна скарга ОСОБА_2 є безпідставною.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду від 18.08.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Кривошея