Провадження № 3/761/5079/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, службова адреса: АДРЕСА_2,

за п.6 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в протоколі №16 про адміністративне правопорушення від 13 червня 2016 року, 18.02.2016 по АДРЕСА_2 ОСОБА_1., якому надано допуск і доступ до державної таємниці, скопіював з автоматизованих систем файли, що містили дані щодо зміни оперативної обстановки за лінією підрозділів контррозвідки СБ України, що становили державну таємницю, на свій особистий флеш - накопичувач, який не призначений для обробки інформації з обмеженим доступом , не облікований в режимно - секретному органі ДКР СБ України та зберігав інформацію на зазначеному накопичувачі. В подальшому зазначений флеш - накопичувач був знищений із секретною інформацією за власною ініціативою ОСОБА_1 без рішення експертної комісії. Таким чином, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1не вжито заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, чим порушено вимоги ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 244, 413-421, 445 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, п.17 «Положення про забезпечення режиму секретності під час обробки інформації, що становить державну таємницю, в автоматизованих системах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.1998 №180, за що відповідальність передбачена п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 заперечували наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вказана інформація вважають не містила державної таємниці, не встановлено достовірно дату вчинення дій , про які зазначено в протоколі. Одночасно посилаються на положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої з моменту закриття кримінального провадження 13.05.2016 року витік строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи із змісту зазначеного положення, для визнання діяння адміністративним правопорушенням обов'язковою є наявність вини особи, тобто, усвідомлення особою протиправності вчинюваного нею діяння.

Як зазначено у змісті протоколу, ОСОБА_1, займаючи посаду начальника Департаменту контррозвідки СБ України та маючи допуск і доступ до державної таємниці, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, чим порушено вимоги Закону України «Про державну таємницю».

Проте вказаний склад адміністративного правопорушення не знаходить підтвердження в досліджених матеріалах справи.

Так, в підтвердження обставин, викладених у протоколі від 13.06.2016, надано висновок експерта №3 від 06.05.2014 про віднесення інформації до державної таємниці, витік якої завдав шкоди національній безпеці України. Між тим, зі змісту висновку убачається, що на дослідження експерту надавалися виключно копії протоколів допиту свідка. Файли, що містять згідно протоколу, інформацію про державну таємницю, експерту для дослідження не надавалися. До того ж як встановлено в постанові про закриття кримінального провадження від 13 травня 2016, предмету кримінального правопорушення не встановлено, оскільки матеріальні носії інформації на комп'ютерах ОАС ДКР СБ України були знищені, інших носіїв такої інформації не відшукано. Таким чином, перевірити відомості, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо характеру інформації, яка міститься в знищених файлах, належність їх до державної таємниці суддя позбавлений можливості, а висновок експерта №3 від 06.05.2014 не може бути покладений в основу вини ОСОБА_1

Також необхідно врахувати, що обставини про скопійовані ОСОБА_1 дані, які містять державну таємницю, не підтверджуються показаннями допитаних свідків, які зазначають, що гриф секретності не присвоювався вказаним файлам, які містили лише загальну інформацію, відомостей про державну таємницю не містилося. Свідки в своїх показаннях не надають даних про конкретні файли, їх зміст, а лише в загальних рисах характеризують інформацію, виловлюючи лише своє судження. Разом з тим, інформація систематизувалася в узагальнюючі довідки, які не реєструвалися, гриф не присвоювався, експерту для проведення дослідження факти не надавалися.

Таким чином, надані до протоколу про адміністративні правопорушення матеріали не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1

З огляду на викладене, оскільки встановлені обставини виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя: О.П. Хардіна