АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/4289/16-п Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 33/790/630/16 Курило В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м.Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Сащенка І.С., за участю секретаря Холодного О.С., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Судом встановлено, що 20.05.2016 року о 05 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_1 в районі буд. 167 по вул.Полтавський Шлях у м.Харкові, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння за згоди водія ОСОБА_3 проводився із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810», в присутності двох свідків, результати огляду на стан сп'яніння 0,67%.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 серпня 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Апелянт, не спростовуючи факт проведення медичного огляду для виявлення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер №6810», зазначає, що не вживав алкогольних напоїв, із результатами алкотестеру не погоджувався. Також вказує, що працівник поліції не провів огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичній установі, чим порушив його права.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Пункт 2.9 а ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Іструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №888063, складеному 20 травня 2016 року уповноваженою особою поліції, із залученням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зазначено про виявлення у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння (запаху алкоголю з рота, хитка хода) та проведення зі згоди водія огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу - алкотестера «Драгер №6810», результат тесту якого свідчить про наявність у ОСОБА_3 стану алкогольного сп'яніння - 0,67 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 факт проведення медичного огляду для виявлення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер №6810» не спростовує, але зазначає, що не погоджувався із результатом тесту.

Зазначені доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_3, будучи обізнаним із процесуальними правами, передбаченими ст.268 КУпАП, при складенні протоколу надав пояснення лише про те, що він з вказаними у протоколі ознаками алкогольного сп'яніння не згоден, інших пояснень щодо суті правопорушення, в тому числі щодо незгоди із результатом проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер №6810», ОСОБА_3 не надавав. Відсутні такі відомості і в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких був проведений огляд ОСОБА_3 для виявлення стану сп'яніння (а.с.7-8).

Стверджуючи про те, що працівники поліції відмовили йому на вимогу доправити до медичного закладу для проведення огляду, ОСОБА_3 жодних доказів на підтвердження своїх слів апеляційному суду не надав, натомість пояснив, що не оскаржував дії працівників поліції в установленому законодавством порядку. Окрім того, навіть за викладених обставин, ОСОБА_3 з метою спростування висновку про наявність у нього стану алкогольного сп'яніння не був позбавлений можливості 20 травня 2016 року звернутися до медичного закладу самостійно, але такою можливістю не скористався.

Враховуючи викладене у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним та є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 визначене виважено, з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а саме до правопорушника застосований найменш суворий вид стягнення із числа передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 серпня 2016 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області І.С. Сащенко