АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/632/16 Справа № 711/5714/16-п Головуючий по 1 інстанції Піковський В. Ю.
Категорія:: ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Євтушенко В. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2016 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області - Євтушенко В.Г.

за участі:

прокурора прокуратури Черкаської області - Мельнікової О.О.

особи, щодо якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - ОСОБА_4

захисника адвоката - Колодницького В.Е.

переглянув справу про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Черкаського гарнізону Папуші Ю.І. на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2016 року, якою закрито провадження у даній справі відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у зв'язку зі збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

24 та 30 червня 2016 року заступником військового прокурора Черкаського гарнізону Папушою Ю.Г. відносно ОСОБА_4 було складено відповідні аналогічні за змістом щодо обставин події протоколи про вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та ч. 1 ст. ст. 172-7 КУпАП, зазначаючи наступне.

02 квітня 2015 року наказом ТВО Генерального директора Концерну «Техвоєнсервіс» № 36-к ОСОБА_4 призначено за строковим трудовим договором на посаду директора філії Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний завод» (далі - ФКТ «ЧАРЗ»), з дня визначеного у трудовому договорі.

Відповідно до п. 7.1. указаний вище трудовий договір діє з 6 квітня 2015 року, а у відповідності до п. 7.2. починає діяти з моменту підписання, тобто з 2 квітня 2015 року.

Згідно з «Положенням філії Концерну «Техвоєнсервіс» «Черкаський автомобільний ремонтний завод» затвердженим наказом Генерального директора Концерну «Техвоєнсервіс» від 16 січня 2007 року № 12 - АГД та заступником Міністра оборони України, трудовим договором ФКТ «ЧАРЗ» від 2 квітня 2015 року, довіреністю № 25 від 25 квітня 2014 року виданою ТВО Генерального директора ФКТ «ЧАРЗ» ОСОБА_8, ОСОБА_4, як директор указаного підприємства здійснює керівництво господарською діяльністю підприємства, несе персональну відповідальність за виконання покладених на підприємство завдань і здійснення ним своїх функцій, розпоряджається майном, в тому числі, його коштами відповідно до чинного законодавства України та Положення, формує та затверджує організаційну структуру, приймає і звільняє працівників, затверджує його штатний розпис, посадові оклади працівників, порядок та умови преміювання та накладення стягнень, зобов'язаний створювати сприятливі умови праці відповідно до трудового законодавства, укладає договори, видає накази та розпорядження, обов'язкові для виконання усіма працівниками ФКТ «ЧАРЗ», тобто виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв'язку із чим являвся керівником підприємства, тобто службовою особою.

Відповідно до довіреності № 25 від 14 квітня 2015 року виданої ТВО Генерального директора Концерну «Техвоєнсервіс» ОСОБА_4, як директора ФКТ «ЧАРЗ» уповноважено, зокрема, укладати та підписувати договори купівлі-продажу, поставки, підряду, зберігання, надання послуг, ціна яких не перевищує 600 тисяч (шістсот тисяч) гривень, а також додаткові угоди до них.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) органи прокуратури віднесені до спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно п.п. а) п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється його дія за корупційні правопорушення, зокрема, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1ст. З цього закону, зобов'язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 65 Закону передбачено, що за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Установлено, що 20 травня 2015 року ФКТ «ЧАРЗ» в собі директора - ОСОБА_4 укладено договір № 53/24 оптової купівлі-продажу нафтопродуктів у ТОВ «Черкасигазінвест» за безготівковий рахунок.

На виконання указаного договору, комерційною структурою поставлено, а ФКТ «ЧАРЗ» прийнято та оплачено різні види палива, а саме: дизельне паливо на загальну суму 70 447,7 грн., бензин марки А-92 на загальну суму 11 936 грн, бензин марки А-95 на загальну суму 15 195,9 грн., а загалом на 99 579,6 грн.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Черкасигазінвест» () є ОСОБА_4 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1).

Відповідно до листа ТВО генерального директора Концерну «Техвоєнсервіс» від 03.06.2016 №225/к/745-8 ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ФКТ «ЧАРЗ» жодним чином не повідомляв керівництво Коцерну «Техвоєнсервіс» про існуючий у нього реальний конфлікт інтересів під час укладання договору №53/24 від 20.05.2015 з комерційною структурою.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи директором ФКТ «ЧАРЗ», тобто посадовою особою юридичної особи публічного, яка відповідно п.п. а) п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється його дія щодо відповідальності за корупційні правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», що зобов'язують його повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Тим самим ОСОБА_9 вчинив:

- (за даними протоколу від 24.06.2016 року) - порушення встановлених законом обмежень щодо запобігання реальному конфлікту інтересів, а саме уклав договір № 53/24 оптової купівлі-продажу нафтопродуктів з ТОВ «Черкасигазінвест», являючись при цьому його єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником, за безготівковий рахунок та на виконання указаного договору, прийняв та оплатив різні види палива, а саме: дизельне паливо на загальну суму 70 447,7 грн., бензин марки А-92 на загальну суму 11 936 грн., бензин марки А-95 на загальну суму 15 195,9 грн., а загалом на 99 579,6 грн., тобто вчинив порушення обмежень щодо не вчинення дій та не прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, встановлених п.4 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», тобто адміністративне правопорушення, пов'язане із корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП; та .

- (за даними протоколу від 30.06.2016 року) - порушення встановлених законом обмежень щодо запобігання реальному конфлікту інтересів, а саме не повідомив орган управління про наявний у нього реальний конфлікт інтересів під час укладення договору № 53/24 оптової купівлі-продажу нафтопродуктів з ТОВ «Черкасигазінвест», являючись при цьому його єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником, за безготівковий рахунок та на виконання указаного договору, прийняв та оплатив різні види палива, а саме: дизельне паливо на загальну суму 70 447,7 грн., бензин марки А-92 на загальну суму 11 936 грн., бензин марки А-95 на загальну суму 15 195,9 грн., а загалом на 99 579,6 грн., тобто вчинив порушення обмежень щодо неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, встановлених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В суді постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.08.2016 року справи за зазначеними протоколами про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_4, об'єднані в одне провадження.

За наслідками судового розгляду згідно оскарженої постанови суддя закрив провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку зі збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП України, з посиланням на те, що підставою притягнення до відповідальності є перевірені матеріали звітів від 26.11.2015 та 30.11.2015 року із повідомленням відповідних правоохоронних органів про виявлені факти порушень закону ОСОБА_4 при здійснені повноважень директора Черкаського автомобільного ремонтного заводу, а за таких обставин, враховуючи, що інших даних не було встановлено, моментом виявлення правопорушень є дата ревізійної перевірки, зокрема 30.11.2015, а тому правоохоронні органи, мали можливість належним чином їх перевірити та прийти до відповідних висновків щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення і питання про притягнення до відповідальності останнього підлягало вирішенню до 01.04.2016 року. При цьому суд також звернув увагу на практику Європейського суду та принципи презумпції невинуватості, закріплені у ст.62 Конституції України, зокрема, що будь-які сумніви належить трактувати на користь особи, що притягується до відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову судді, винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, мотивуючи що судом першої інстанції до уваги не було взято, що самі матеріали звітів без інших доказів не можуть свідчити про вчинення правопорушення зі всіма його складовими (об'єкт, суб'єкт, об'єктивна, суб'єктивна сторони, форма вини), а, отже правопорушення не може вважатися виявленим. Тому вважає, що моментом виявлення правопорушення є дата складання протоколу, оскільки саме в цей момент уповноважений на виявлення корупційного правопорушення спеціально уповноважений суб'єкт, оцінюючи зібрані матеріали, доходить висновку про наявність чи відсутність складу правопорушення, що підтверджується листом Генерального прокурора України № 28-267 вих-15 від 17.07.2015 до Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а також листом цього ж суду вих. № 223-1505/0/4-15 від 27.08.2015, а тому моментом виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_4, а саме 24.06.2016.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4 а його захисника, які заперечили доводи скарги, вивчивши матеріали справи і та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як передбачено ст. 38 КУпАП, у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, може бути накладено стягнення на протязі 3-х місяців з моменту виявлення правопорушення.

У справі встановлено, що відносно ОСОБА_4 24 та 30 червня 2016 року заступником військового прокурора Черкаського гарнізону Папушою Ю.Г. було складено відповідні аналогічні за змістом щодо обставин події протоколи про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та ч. 1 ст. ст. 172-7 КУпАП, вчинення ОСОБА_4 у квітні-травні 2015 року, що було виявлено за результатами перевірки окремих питань (достовірності, повноти та відповідності встановленим законодавством вимогам бухгалтерського обліку господарських операцій) діяльності філії Концерну "Техвоєнсервіс" "Черкаський автомобільний ремонтний завод", за 9 місяців 2015 р. та незакінчений звітний період з 01 жовтня 2015 р. за період з 01.01.2015 по 15.11.2015, з складенням відповідних звітів з метою прийняття відповідних управлінських рішень, де зазначалося про ці факти, про що було повідолено відповідні правоохоронні органи.

За таких обставин суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов висновку, що з моменту отримання відповідних даних працівники правоохоронних органів мали можливість належним чином їх перевірити та своєчасно прийти до відповідних висновків щодо наявності складу адміністративного правопорушення і у відповідності до ст. 245 КУпАП (щодо завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема про своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом) та ст. 254 КУпАП, своєчасно скласти протокол і вирішити питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 до 01.04.2016 року. Тому суд обґрунтовано визнав, що протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 були складені поза межами передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Вважаю, що такі висновки судді є обґрунтованими, оскільки дійсно у даному конкретному випадку факт вчинення у квітні-травні 2015 року ОСОБА_4 правопорушень було виявлено, про що повідомлено правоохоронні органи, ще в листопаді 2015 року тоді, як протоколи про адміністративне правопорушення були складені лише у червні 2016 року і при цьому будь-яких додаткових (нових) даних щодо обставин вчинення ОСОБА_4 правопорушень після їх виявлення не було встановлено і ураховано при прийнятті рішення про необхідність складання протоколів, які складені лише на підставі тих даних, які були виявлені ще у листопаді 2015 року.

Безпідставним є посилання апелянта на лист Генерального прокурора України, в якому зазначаються міркування прокурора з цього питання по окремій конкретній справі, та думка прокуратури, що моментом виявлення правопорушення належить рахувати час складання протоколу, яка не відповідає встановлених фактичним обставинам у дані справі та порушує права особи, яка притягується до відповідальності, зокрема право на справедливий суд.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2016 року про закриття провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку зі збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника військового прокурора Черкаського гарнізону Папуші Ю.І. - без задоволення.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Г. Євтушенко