1Справа № 335/9129/16-п 3/335/1031/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

19 вересня 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., за участю секретаря судового засідання Школяр К.П., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли від головного спеціалісту Управління з питань захисту персональних даних Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Сколе Львівської області, громадянина України, працюючого головним лікарем Комунальної установи "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (пр. Леніна)АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2016 до суду надійшли матеріали та протокол про адміністративне правопорушення від 28.07.2016 з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив порушення законодавства про захист персональних даних при наданні відповіді на адвокатський запит, а саме: до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_4 щодо порушення Комунальним закладом "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради (далі КЗ "Обласний перинатальний центр" ЗОР) Закону України "Про захист персональних даних". Зокрема, у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_5 від 11.05.2016 за № 2/11/05 щодо надання інформації про групу крові та резус-фактор ОСОБА_4, її чоловіка ОСОБА_6, та їх дитини. У відповідь на вказаний адвокатський запит ОСОБА_1 у листі від 11.05.2016 за вих. № 01-01/292 повідомив персональні дані ОСОБА_4, її чоловіка та їх дитини, що стали йому відомі при виконанні посадових обов'язків, а саме повідомив адвокату відомості про їх групу крові та резус-фактор, що містились у записах історії пологів КУ "Обласний пологовий будинок №5", правонаступником якої є КЗ "Обласний перинатальний центр" ЗОР.

Сукупність відомостей, вказаних у вищезгаданій відповіді, відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" (далі - Закон) є персональними даними, відтак, на них поширюються загальні вимоги щодо обробки персональних даних, визначені в цьому Законі. Так, зокрема, ст. 6 Закону встановлено, що обробка персональних даних має здійснюватись для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Частиною 3 цієї статті визначено, що склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та не надмірними стосовно визначеної мети їх обробки. Також, відповідно до ст. 14 Закону, поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону, використання персональних даних працівниками суб'єктів відносин, пов'язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов'язків. Ці працівники зобов'язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв'язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов'язків, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону володілець персональних даних зобов'язаний забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних. У свою чергу на працівників суб'єктів відносин, пов'язаних із персональними даними, покладається обов'язок не розголошувати у будь-який спосіб персональні дані, які їм було довірено або які стали відомі у зв'язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов'язків, крім випадків передбачених законом.

Таким чином, розголосивши всупереч вимогам частини 1 статті 40 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини 3 статті 10, частини 1 статті 24 Закону України "Про захист персональних даних" у листі від 11.05.2016 №01-01/292 персональні дані ОСОБА_4, її чоловіка ОСОБА_6 та їх дитини, а саме повідомив про відомості стосовно групи крові і резус фактора вказаних осіб, головний лікар КЗ "Обласний перинатальний центр" ЗОР ОСОБА_1, як посадова особа володільця персональних даних, не забезпечив належний рівень захисту таких даних, чим 11.05.2016 у місті Запоріжжі (вул. Південноукраїнська, буд. 17-А) вчинив діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 188-39 КУпАП, а саме недотримався встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них сторонніх осіб та порушення прав суб'єкта персональних даних, зокрема ОСОБА_4, ОСОБА_6 та їх дитини на захист своїх персональних даних від незаконної обробки (п.7 ч.2 ст.8 Закону).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне порушення, судом встановлено, що 11.05.2016 адвокат ОСОБА_5 подав до КЗ "Обласний перинатальний центр" ЗОР адвокатський запит від 11.05.2016 за вих. № 2/11/5, з проханням надати інформацію про групу крові та резус фактор ОСОБА_4, ОСОБА_6 та їх дитини, з метою використання отриманої інформації при розгляді Жовтневим районним судом м. Запоріжжя цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до КУ "Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9" про поновлення на роботі. Запитувана інформація була надана головним лікарем КЗ "Обласний перинатальний центр ЗОР" ОСОБА_1 листом від 11.05.2016 № 01-01/292. Необхідно зазначити, що ОСОБА_1 підписав протокол від 28.07.2016 без зауважень. Разом із тим, в матеріалах про адміністративну відповідальність наявні пояснення головного лікаря КЗ "Обласний перинатальний центр ЗОР" ОСОБА_1 від 04.07.2016 за вих. № 01-03/388. У поясненнях зазначено, що відповідно до положень ст.ст. 20, 24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", ст.ст. 5-7, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ст. 17 Закону України "Про захист персональних даних", у адвоката ОСОБА_7 були всі правові підстави для отримання запрошуваної ним інформації. Також, група крові і резус фактор не є конфіденційною інформацією. Крім того, запитувана інформація була необхідна для здійснення правосуддя в межах цивільної справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, його інтереси захищав представник ОСОБА_2 за довіреністю.

Статтею 286 Цивільного кодексу України, визначено право на таємницю про стан здоров'я, зокрема фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров'я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 13 даного Закону, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 10 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані вживати заходів щодо унеможливлений несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливленім несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Частиною другою статті 5 Закону України "Про захист персональних даних" встановлено, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної формації про особу законом або відповідною особою.

Законом України "Про інформацію" (ч. 2 ст. 21) передбачено, що інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, є конфіденційною. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. При цьому, конфіденційна інформація є інформацією з обмеженим доступом (ч.1 ст.21 цього ж Закону).

У Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 за № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частини першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга статті 11 Закону України «Про інформацію»), а також відомості про її майновий стан та інші персональні дані (згідно з абзацом першим пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року № 5-зп).

Крім того, Статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат наділений правом подавати адвокатський запит та отримувати у відповідь інформацію, копії документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Загальні умови доступу до персональних даних встановлені у статті 16 Закону України «Про захист персональних даних». Так, порядок доступу до персональних даних третіх осіб (до яких відноситься і адвокат) визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до закону. Частиною 3 статті 17 цього Закону передбачено, що відмова у доступі до персональних даних допускається, якщо доступ до них заборонено згідно із законом.

Отже, зважаючи на норму Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою передбачено обмеження (заборону) на отримання на адвокатський запит інформації з обмеженим доступом, ОСОБА_1 повинен був відмовити адвокату в задоволенні його адвокатського запиту про надання доступу до персональних даних осіб, оскільки згоди суб'єктів персональних даних щодо такої передачі не було.

Натомість, ОСОБА_1 на адвокатський запит ОСОБА_5 від 11.05.2016 надав запитувану інформацію у той же день (11.05.2016), що свідчить про те, що саме ОСОБА_1 здійснив поширення інформації стосовно групи крові і резус фактору трьох осіб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вину ОСОБА_1 доведено зібраними по справі доказами, зокрема даними з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.07.2016, копією запиту про надання інформації від 11.05.2016 за вих. № 2/11/05, копією листа відповіді від 11.05.2016 за вих. № 01-01/292, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Необхідно зазначити, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 11.05.2016, справа про адміністративне правопорушення направлена головним спеціалістом Управління з питань захисту персональних даних Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 до суду 10.08.2016, яка надійшла до суду 12.08.2016.

Виходячи з наведеного вбачається, що із Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було несвоєчасно надіслано до суду протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він був отриманий судом лише 12.08.2016, а відтак вручити повістку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, у строк, визначений ст. 277-2 КУпАП, та до завершення строку накладення адміністративного стягнення було неможливим.

Таким чином, прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_1 мається склад правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, однак на момент розгляду справи, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв'язку з чим у відповідності до ст. 247 п. 7 КУпАП накладення на правопорушника адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 268, 283- 285, 287-289, п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головним лікарем Комунальної установи "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (пр. Леніна)АДРЕСА_1, за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП закрити на підставі ст. 38 у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.П. Соболєва