П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2016 Справа №607/8081/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого та зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ТЕ №012315 від 17 червня 2016 року, 14 червня 2016 року о 13 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи по місцю проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, вчинив насильство в сімї, відносно свого племінника гр. ОСОБА_2, з яким продовжує спільно проживати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП не визнав та суду пояснив, що вказаного правопорушення він не вчиняв та будь-якого тиску на ОСОБА_2 не здійснював, а обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та запевнив, що даний конфлікт виник із вини самого ж заявника (ОСОБА_2С.).

Склад правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП згідно диспозиції цієї статті визначається, як вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сімї» від 15 листопада 2001 року, психологічне насильство в сімї - насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоровю. Метою домашнього насильства завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обовязку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принципів диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В порушення вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП, з наявних матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_2 немає. Вказані протокол про адміністративне правопорушення та пояснення не є достатніми та беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, оскільки останній свою вину у його вчиненні не визнав, а будь-які докази на підтвердження обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП) в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, при тому, що інших доказів винності ОСОБА_1 суду не надано, оскільки поліцейські не були очевидцями цього конфлікту, а протокол складався ними зі слів заявників, що підтверджується висновком про результати розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 червня 2016 року. За таких обставин, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ТЕ №012315 від 17 червня 2016 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить інформацію, яка не підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, додані до нього матеріали, пояснення ОСОБА_1, надані ним у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів, які були б достатніми на підтвердження того, що внаслідок вказаного конфлікту могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого ОСОБА_2С та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені наслідки, настання яких є обовязковою умовою відповідно до диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а обставини справи свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають місце лише нетривалі сімейні конфлікти.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 173-2, 247, 251, 252, 256, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя В.Є. Ломакін