Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/293/16 Головуючий в 1 інст. Вірченко О.М.
Єдиний унікальний № 310/4095/16-п Доповідач в 2 інст. Гриценко С.І.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, за участю адвоката Лемкус-Корнієнко О.Л., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2016 року, якою

притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, ромадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнувши суму на р/р 0001, отримувач: ГУК у Запорізькій області 21081300, код ЄДРПОУ отримувача: 37941997, банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку(МФО) 813015, призначення платежу: адміністративні штрафи в галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн., стягнувши суму на р/р 0011 отримувач: Бердянське УДКСУ (м. Бердянськ, Бердянський район), 22030101, код отримувача (код за СДРПОУ) 38042560, банк: Бердянське УДК ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, Бердянський міськрайонний суд, .

В постанові суддя місцевого суду зазначив, що 10.06.2016 року о 17 год. 46 хв. ОСОБА_3 в м. Бердянську по вул. Франко навпроти будинку № 12 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода). Від продуття приладу «Дірагер» та проходження медичного огляду в медичному закладі у становленому законом порядку ухилився шляхом відмови в присутності свідків, чим порушив вимогип. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав, від давання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник Лемкус-Корнієнко О.Л. вважав, що Бердянським ВП ГУНП України в Запорізькій області не надано доказів, підтверджуючих, що ОСОБА_3 у вказаний день та час керував втомобілем, зазначив, що він знаходився біля автомобіля в якості пішохода. Не надано доказів, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння. Ця ситуація виникла через конфлікт між працівниками ДАІ та керівником фірми таксі, в якій працює ОСОБА_3, цей фактпідтверджено наданим суду відеозаписом.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює поліцейським відділу поліції. 10.06.2016 року він чергував разом з поліцейським ОСОБА_8. ОСОБА_8 подзвонив черговий по ДТП Прокопенко, попросив під'їхати на перехрестя вул. Франка та вул. Мічуріна, що там сталася дорожньо-транспортна пригода, а сам він зайнятий по іншій справі. Вони під'їхали, стояв червоний автомобіль та ВАЗ. Викликали поліцію брат та сестра ОСОБА_5, які їхали на червоному автомобілі по вул. Франка, на перехресті з вул. Мічуріна зупинилися, щоб надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухались по головній дорозі та почули позаду різкий звук гальмів. Вийшли з машини, позаду стояв автомобіль ВАЗ, за кермом якого сидів ОСОБА_3 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, вони викликали поліцейських. ОСОБА_4 не бачив, як ОСОБА_3 керував автомобілем, це йому відомо зі слів ОСОБА_5. У ОСОБА_3 були наявні ознаки алкогольного сп'яніння: шатка хода, невнятна мова, почервоніння очей. В присутності ОСОБА_5 ОСОБА_3 відмовився від продуття тех.приладу «Драгер» та проходження обстеження в медичному закладі, посилаючись, що його стан і без експертизи видно. У відношенні ОСОБА_3 склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що на початку червня 2016 року, вона з братом ОСОБА_6 на автомобілі рухались по вул. Франко, перед перехрестям з вул. Мічуріна, яка є головною, зупинились, щоб надати перевагу в русі автомобілям, що рухаються по головній дорозі. Відчули поштовх позаду в бампер. Позаду стояв автомобіль «Жигулі» світлого кольору, яким керував ОСОБА_3 Спочатку з водієм розмовляв ОСОБА_6, пізніше підійшла і вона. ДТП була невелика, можливо було вирішити питання без виклику працівників поліції, але через нетверезий стан ОСОБА_3, який виражався в його зовнішньому вигляді та запаху алкоголю, довелося викликати працівників ДАІ. Прийшла дружина ОСОБА_3 та віддала ім кошти за ремонт бампера, а вони написали розписку, що вимог матеріального характеру не мають. Під'їхали працівники ДАЇ та склали адміністративний протокол відносно ОСОБА_3, свідок написала пояснення та підписала протокол, чи складалась схема ДТП не пам'ятає. В її присутності працівник ДАЇ запропонував ОСОБА_3 пройти тест на стан сп'яніння або проїхати до медичного закладу для проходження мед.огляду, але він відмовився. З місця пригоди поїхали після підписання протоколу.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що на початку червня 2016 року він керував автомобілем по вул. Франко. З ним в машині знаходилась його сестра ОСОБА_5 Зупинившись перед вул. Мічуріна, щоб надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, відчув та почув позаду удар. Відразу вийшов, позаду стояв автомобіль «Жигулі-Лада» шостої моделі, за кермом якої знаходився ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння - він шатався, у нього був запах алкоголю з порожнини рота. Чи була автівка з «шашечкою таксі» - не звернув уваги. Викликали працівників ДАІ, які приїхали через 10-15 хвилин. До їх приїзду свідки знаходились в своєму автомобілі, а ОСОБА_3 стояв поруч. Працівники ДАЇ провели із всіма бесіду, свідок ОСОБА_6 підписав протокол про ДТП, після чого переставив машину на інший бок вулиці навпроти місця ДТП, після цього свідок ОСОБА_5 підписала протокол.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі (протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 257079, пояснення свідків) відповідно до ст.252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. Суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_3

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді справи в суді.

Окремо, ОСОБА_3 зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП., а також вимогам Постанов Пленуму Верховного Суду України. Вона не містить наведених доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, а також в ній відсутні мотиви, згідно з якими були відхилені мої докази про те, що я виконував поворот у повній відповідності з Правилами дорожнього руху, а тому моєї вини в скоєнні ДТП зовсім немає, крім того матеріалів ДТП матеріали справи не містять. Крім того, в судовому засіданні з'ясовано, що зазначені в протоколі свідки взагалі матеріалів про відмову від проходження медичного огляду взагалі не підписували. Йому не зрозуміло на яких матеріалах справи судом було зроблено висновок, що він скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст 130 КУпАП України, коли в дійсності таких обставин матеріали справи не містять.

Також в постанові не вказано, з яких причин відхилені показання свідків, які підтверджували мої пояснення співробітнику ДАІ при складені протоколу.

Зазначає також, що свідки заявили, що вони взагалі не підписували ніяких документів щодо стану алкогольного сп'яніння, самі співробітнтки поліції Блінов та ОСОБА_8 дали взагалі протилежні свідчення.

В суді апеляційної інстанціїадвокат Лемкус-Корнієнко О.Л. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3, пояснивши, що в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 давалі інші пояснення, ніж ті, які викладені в постанові суду. При цьому ніяких клопотань з цього приводу від захисника не надійшло.

Заслухавшиадвоката Лемкус-Корнієнкоа О.Л., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі є непереконливими.

Так, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні спростовують доводи ОСОБА_3 про необгрунтований висновок суду про доведеність його винуватості.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №257079 від 10.06.16 р. встановлено, що він відповідає вимогам закону і суд обгрунтовано прийняв його як належний та допустимий по справі доказ.

Окремо, як було встановлено в суді апеляційної інстанціїї в присутності захисника, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №257079 від 10.06.16 р. підписано свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх підписи ідентичні підписам на їх письмових поясненнях, зміст яких відповідає змісту протоколу, пояснення свідка ст. лейтенанта поліціїї ОСОБА_4, які викладені в постанові суду, також відповідають змісту складеного ним протоколу.

Таким чином, посилання адвокатаЛемкус-Корнієнко О.Л. в суді апеляційної інстанціїї щодо невідповідності фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду фактичним обставинам на думку суду є непереконливим.

Порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції не допущено.

З урахуванням зазначеного, постанова суду першої інстанції є обгрунтованою та законною, а підстав для задоволення апеляційної скарги по справі не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.І.Гриценко