А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.07.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі представника Закарпатської митниці ДФС головного державного інспектора Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/209/2016 в якій ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець м. Чернівців Чернівецької області, вул. Хмелівська, буд. № 25, непрацюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_2 26.02.2016 о 17:50 на митному посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС при вїзді в Україну на автомобілі НОМЕР_1, обрав порядок проходження митного контролю каналом «червоний коридор», вказав у митній декларації про наявність особистих речей в кількості 8 місць, дані про транспортний засіб, при усному опитуванні ці відомості підтвердив і заперечив наявність будь-яких інших товарів, у тому числі таких, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню чи переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В протоколі про порушення митних правил № 0305/30500/16 від 26.02.2016 (а.с.1-5) вказується, що під час митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_2 у спеціально виготовленому сховищі розміром 36х165х100 см, між двома фіктивними стінками, обшитими тією ж тканиною, що і салон, які імітували одну, що відділяє пасажирський відсік від багажного, був виявлений розібраний мопед марки «Shark» моделі «50 Е1» з обємом двигуна 49,4 см куб. без реєстраційного номера, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований у Німеччині.

За висновком експерта вартість мопеда склала 2500 грн..

Орган доходів і зборів вважав, що ОСОБА_2 скоїв дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю з використанням спеціально виготовленого сховища (тайника), і кваліфікував ці дії як порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.

Розглянувши справу, суддя Ужгородського міськрайонного суду дійшов того ж висновку і постановою від 16.06.2016 наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 2500 грн. з конфіскацією мопеда марки «Shark» моделі «50 Е1» з обємом двигуна 49,4 см куб. без реєстраційного номера, номер кузова НОМЕР_2 і конфіскацією транспортного засобу - автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року виробництва, дизель, обєм двигуна 2685 см куб., № кузова WDB9036631R673518, вартістю 297010 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 і його захисник адвокат ОСОБА_3 просять про скасування постанови судді. Стверджують, що в протоколі про порушення митних правил і в постанові судді не зазначені точні відомості про товари, їх найменування, кількість, ознаки, вагу, транспортні засоби, документи, вилучені згідно зі ст. 511 МК України; відомості про огляд предметів порушення митних правил 18.03.2016, про експерта, який його провів; не враховано, що предметом дослідження був не транспортний засіб, а його запчастини; що справа не містить доказів обмеження доступу до сховища. Те, що митна декларація не містить записів у відповідних полях, на їх думку, свідчить про те, що ОСОБА_2 забув задекларувати запчастини, а отже вчинив правопорушення, передбачене ст. 472, а не ч.1 ст. 483 МК України.

Окрім цього в апеляційній скарзі стверджується, що ОСОБА_2 не були розяснені права, передбачені ст. 498 МК України, що посилання посадової особи органу доходів і зборів на обовязковість державної реєстрації і письмового декларування запчастин є хибним, оскільки запчастини не є транспортними засобами, призначеними для експлуатації на вулично-дорожній мережі.

Апеляційний суд заслухав пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та промову захисника на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них представника органу доходів і зборів, який вважав постанову судді законною, обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, провів судові дебати, перевірив матеріали справи, доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Порушенням митних правил, за яке передбачено адміністративну відповідальність у ч. 1 ст. 483 МК України, визнаються переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

ОСОБА_2 в поясненні митному органу переміщення мопеду в розібраному виді через митний кордон України з приховуванням від митного контролю визнав. При цьому зазначив, що спеціального сховища не виготовляв, упакував розібраний мопед у «підпірну нішу під спальним відділом» для зручності його транспортування, а до митної декларації не вніс через те, що забув через виснаження тривалою подорожжю.

У судовому засіданні, в апеляційній скарзі, а також Апеляційному суду ОСОБА_2 пояснив, що перевозив не мопед, а запчастини, які не підлягають обовязковій державній реєстрації та письмовому декларуванню, не приховував їх, для зручності транспортування склав у «підпірну нішу», яка не є сховищем, що матеріали справи не містять опису особливих ознак предметів порушення митних правил, що вони за кодом УКТ ЗЕД класифіковані неправильно, що протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ч.3 ст. 508 МК України.

Спеціально виготовленим сховищем (тайником), згідно з п.53 ст. 4 МК України є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Факт виявлення під час митного огляду 26.02.2016 у сховищі всередині автомобіля НОМЕР_1 розібраного мопеду марки «Shark» моделі «50 Е1» з обємом двигуна 49,4 см куб. без реєстраційного номера, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрованого в Німеччині, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил (а.с.1-5), акту про проведення огляду транспортного засобу (а.с.12), фотоматеріалами (а.с.13-15), власноручним поясненням ОСОБА_2 (а.с.7-8), описом вилученого мопеду (а.с. 21), даними його технічного паспорту (а.с.37), висновком експерта ( а.с.34-35).

Та обставина, що безпосередній предмет порушення митних правил був поміщений у ємність, яка для цього попередньо піддавалась розбиранню та монтажу, тобто підпадає під визначення, наведене у п. 53 ст. 4 МК України, і що доступ до нього не був вільним, тобто, що він був саме прихований від митного контролю, підтверджена фотоматеріалами (а.с.13-15) належність і допустимість яких ОСОБА_2 не заперечив. Її доведеність спростовує довід апеляційної скарги про правову кваліфікацію діяння ОСОБА_2 за ст. 472 МК України, як недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Фотоматеріали (а.с.13-15), дані огляду і опису предмету порушення митних правил (а.с.12, 21), висновку експерта (а.с.34-35), які повністю збігаються з власноручним поясненням ОСОБА_2 (а.с.7-8), вилучений в порядку ст. 511 МК України технічний паспорт мопеда (а.с. 37), не залишають сумніву в тому, що в даному випадку йдеться про частково розібраний мопед марки «Shark» моделі «50 Е1» з обємом двигуна 49,4 см куб. без реєстраційного номера, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований в Німеччині, а не про сукупність запчастин, на чому наполягають ОСОБА_2 і захисник.

Однак те, що сховище було спеціально виготовлене шляхом внесення змін до конструкції автомобіля, у справі не доведено. Апеляційний суд не знайшов переконливих доказів того, що ОСОБА_2 обладнав його не у конструктивній ємності автомобіля, а «спеціально виготовив» у вигляді «так званої «подвійної перегородки» між двома фіктивними стінками, які імітували одну стінку, відділяючу пасажирський відсік від багажного». Судження про «спеціальне виготовлення» сховища міститься тільки в протоколі про порушення митних правил. Фотоматеріали достатньої інформації з цього приводу не містять, а в інших документах її немає взагалі.

В протоколі про порушення митних правил перелічені вказані у ч.4 ст. 494 та ст. 498 МК України права особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, внесено запис про їх розяснення ОСОБА_2, а також запис про відмову ОСОБА_2 від підпису протоколу та одержання його примірника (а.с.2,5). Даних про те, що орган доходів і зборів, суд або будь-які обєктивні обставини перешкодили ОСОБА_2 скористатись своїми правами, ні в апеляційній скарзі ні в його поясненнях не наведено.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про порушення митних правил і в постанові судді не зазначені точні відомості про вилучені в порядку ст. 511 МК України товари, а також відомості про огляд безпосереднього предмету порушення митних правил, не відповідають дійсності. Протокол про порушення митних правил складено з додержанням вимог ст. 494 МК України, постанова судді з додержанням вимог ст. 283 КУпАП, в акті про проведення огляду (а.с.12) зазначені всі дані про оглянутий мопед, які були необхідні експерту для його ідентифікації і визначення його вартості.

З висновку експерта вбачається, що за умови достовірності наданих йому ідентифікаційного номера, даних, зазначених у свідоцтві про його реєстрацію, показників одометра, відсутності прихованих факторів, що впливають на оцінку його вартості, стан його конструкцій, вузлів і елементів, складових та агрегатів, оглянутий предмет є таким, що був у використанні мототранспортним засобом в розібраному стані марки «SYM Shark» моделі «50Е1» 2002 року виготовлення, ідентифікаційний номер (VIN) RFGBS05W62S601303 обєм двигуна 49,4 см 3, вартість якого 2500 грн. визначена з використанням порівняльного підходу на підставі інформації, отриманої з мережі Інтернет та торгівельної мережі м. Києва.

Належність і допустимість даних про предмет порушення митних правил, які досліджував експерт, ОСОБА_2 не оспорив, вони повністю співпадають з даними про предмет, зазначений у протоколі про порушення митних правил, актах огляду і опису предмету порушення митних правил (а.с.12, 21),отже зауваження в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи немає акту огляду від 18.03.2016 і відомостей про інспектора-експерта, який його проводив, сумніву щодо правильності висновку експерта не викликає.

Апеляційний суд вважає, що у справі зібрана достатня кількість достовірних доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює їх виявлення, які підпадають під ознаки ч.1 ст. 483 МК України.

У питанні про накладення адміністративного стягнення Апеляційний суд виходить з положень ст. 33 КУпАП, а також положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду, які, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність.

У своїх рішеннях (у справах «Христов проти України», заява № 24465/04, «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, «Надточій проти України», заява № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини. При конфіскації майна держава зобовязана додержуватися критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де вказується, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Держава має забезпечити розумне співвідношення між поставленою метою (в даному випадку - регулювання поведінки всіх громадян, які перетинають кордон) і засобами, що використовуються (в даному випадку - застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення). Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного субєкта у кожній справі на підставі безпосередньо зясованих обставин і фактів. «Баланс інтересів» не буде забезпечено, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Санкцією ч.1 ст. 483 МК України передбачено безальтернативне адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Цей закон не є гнучким і не передбачає будь-яких засобів, за допомогою яких можна було застосувати ст. 33 КУпАП в частині врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, забезпечити «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та вимогою захисту основних прав конкретної особи. Приймаючи до уваги недоведеність «спеціального виготовлення» ОСОБА_2 сховища шляхом внесення змін до конструкції автомобіля, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 2500 грн. з конфіскацією безпосереднього предмета порушення митних правил, вартість якого складає 2500 грн., враховуючи практику Європейського суду з прав людини, Апеляційний суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_2 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3, вартість якого складає 297010 грн., в даному конкретному випадку буде порушенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки воно є явно непропорційним характеру вчиненого правопорушення.

Проте, такий висновок не тягне за собою скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2016 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, змінити: виключити з її мотивувальної частини судження про «спеціальне виготовлення» сховища, а в частині конфіскації автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року виробництва, дизель, обєм двигуна 2685 см куб., № кузова WDB9036631R673518, скасувати.

В решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2016 щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року виробництва, дизель, обєм двигуна 2685 см куб., № кузова WDB9036631R673518, технічний НОМЕР_4 повернути ОСОБА_2 або його представнику.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.