Справа № 450/1922/16-п Провадження № 3/450/783/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого сільським головою Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області,

за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02.08.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.212-3 КУпАП відносно голови Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2016 року, складеного головним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2, надійшла скарга ОСОБА_3, щодо порушення головою Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». За результатами перевірки скарги було встановлено наступне. Керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації» скаржник 18.04.2016 року звернувся до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з проханням надати інформацію, зокрема копій рішень Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, якими впродовж 2015-2016роківзаявникам було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам тазаявникам було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустроюв порядку, встановленому ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України (земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд)з усіма додатками

Запит ОСОБА_3 був зареєстрований у Гамаліївськоїсільській раді за № 333 від 18.04.2016 року. У відповіді сільської ради, наданій листом від 27.04.2016 року № 28, за підписом ОСОБА_1 потерпілому неправомірно відмовлено у наданні копій затребуваних документів з посиланням на те, що в заявах, додатках до заяв та рішеннях сесії про надання дозволів/відмови на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян містяться персональні дані фізичних осіб, вказані документи можуть бути надані лише при згоді відповідних громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 зявивсь, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечив.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» -необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Метою Закону є забезпечення прозорості та відкритості субєктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У п. 34 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, або відмова у наданні такого дозволу оформлюється у формі рішення.

Відповідно до пункту 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У Законі України «Про захист персональних даних» зазначено, що обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача). Аналіз положень статті 11 Закону свідчить, що обробка персональних даних може здійснюватися відповідно до закону або за згодою особи.

З метою забезпечення балансу між правом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільнонеобхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватися без згоди особи.

Зокрема, відповідно до статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», не належать до інформації з обмеженим доступом персональні дані, зокрема, про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по-батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

В контексті важливості необмеженого доступу до інформації про розпорядження комунальним майном, вартує зазначити, що у Законі України «Про засади державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 роки», вказується про те, що ефективний доступ до інформації, якою володіють органи публічної влади, інші субєкти, є важливою передумовою для запобігання корупції, виявлення та припинення корупційних діянь. Особливе значення має інформація, яка становить суспільний інтерес, а саме - відомості про використання бюджетних коштів, розпорядження державним або комунальним майном. Відповідно, інформація про всі дії субєктів владних повноважень стосовно розпорядження коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном не може бути обмежена в доступі, за винятком, коли, як зазначалось вище, таке обмеження здійснюється в інтересах національної безпеки, оборони, розслідування чи запобігання злочину.

Виключний перелік підстав для відмови в задоволенні інформаційного запиту передбачений у ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». При цьому, розпорядник інформації не може обмежувати доступ до публічної інформації у разі, якщо норми Закону прямо забороняють обмежувати доступ до такої інформації, зокрема до копій документів про розпоряджання комунальним майном (ч.5 ст.6 Закону).

У разі віднесення інформації до категорії обмеженого доступу всупереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших Законів, ч.2 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Особою, відповідальною за вчинення даного адміністративного правопорушення є посадова особа, яка надала відповідь №28 від 27.04.2016 року, тобто ОСОБА_1

Враховуючи наведені обставини, в діях сільського голови Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1, наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.07.2016 року; заявою ОСОБА_4 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вх.№4216/16 від 25.05.2016 року; запитом про надання публічної інформації до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 18.04.2016 року про надання інформації; відповіддю Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за підписом ОСОБА_1 №28 від 27.04.2016 року на запит про надання публічної інформації від 18.04.2016 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1

Вимогами ст.38 КупАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частини третій цієї статті.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1, як голова сільської ради, порушив вимоги ч. 2 ст. 212-3 КУпАП 27.04.2016 року надавши відповідь №28, якою обмежив доступ до публічної інформації, а справу розглянуто 26.08.2016 року, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, проте провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 246, 247-249, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та закрити провадження в адміністративній справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_5