Справа № 487/4279/16-п
Провадження № 3/487/1541/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Біцюк А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Миколаєві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН відсутній,

за ч. 3 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.03.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, що передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.05.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, що передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.08.2016 року серія АП1 № 125064, 19.08.2016 року о 00 год. 10 хв. в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Sportage», д/н НОМЕР_1 по пр.. Миру 14 в м.Миколаєві, з явними ознаками наркотичного спяніння (підвищена рухливість, розширені зіниці, тремтіння пальців рук), від проходження медогляду на стан наркотичного спяніння спяніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не зявився повторно, про день розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, зокрема згідно з витягу відстеження пересилання поштових відправлень 07.09.2016 року повістку було вручено за довіреністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортними засобами в стані наркотичного спяніння особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративного стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, виходячи з наступного.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Частиною 3 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №125064 від 19.08.2016 року /а.с.1/;

-поясненнями ОСОБА_2 від 19.08.2016 року /а.с.2/;

-поясненнями ОСОБА_3 від 19.08.2016 року /а.с.3/

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП закону №1446-VIII від 07.07.2016 року, який набрав чинності 27.07.2016 року, яким посилено відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, що відповідає вимогам ст.8 КУпАП встановлення винуватості особи у вчиненні вказаного правопорушення тягне за собою накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із наступними змінами та доповненнями), оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та ч. 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Згідно матеріалів справи, а саме довідки Управління патрульної поліції у місті Миколаєві за підписом начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_4, транспортний засіб «KIA Sportage», д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому суд не може застосувати як додаткове адміністративне стягнення оплатне вилучення транспортного засобу.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням стійкої протиправної діяльності ОСОБА_1, його небажання стати на шлях дотримання «Правил дорожнього руху», так як він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, і у вчиненому не розкаюється, суд вважає за необхідне призначити йому достатнє та відповідне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки вказаний автомобіль не належить порушнику.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, ч.3 ст. 130 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП України.

На ОСОБА_1 за скоєне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.3 КУпАП України накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. на користь держави (р/с 0001, код платежу 21081300, , МФО 826013, одержувач: Державний бюджет, Банк одержувач: ГУДКСУ в Миколаївській області) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. (одержувач коштів: Державний бюджет 22030001, р/р 0003, банк одержувача: ГУДК в Миколаївській області, код платежу: 22030001, МФО 826013, ).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена та опротестована до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Строк предявлення до виконання три місяця.

Суддя А. В. Біцюк