ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 рокум. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Добровольців, 6/6, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 23 серпня 2016 року о 18 годині 13 хвилин, керуючи транспортним засобом «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 61 по вул. Січеславська Набережна в м. Дніпропетровську, в стані алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, останній був направлений в заклад охорони здоров'я для огляду на стан сп'яніння, де відмовився від його проходження. Результати огляду за допомогою спеціального технічного засобу 1,18 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 070051 від 23 серпня 2016 року, ОСОБА_1 було вчинено протиправне діяння, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте фабула даної справи містить два різних способу вчинення протиправного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, одне з яких виразилось в бездіяльності правопорушника, шляхом ухилення ним від проходження огляду на стан сп'яніння, та інше в активних діях, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, який було встановлено за допомогою спеціального технічного засобу з результатом 1,18 % проміле алкоголю в крові.

Однак, таке викладення обвинувачення, в даному випадку фактичних обставин суті адміністративної правопорушення у відповідному протоколі, не може вважатися належним та допустимим, оскільки містить у собі два різних за змістом діяння, які передбачають адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Формування в такий спосіб суті адміністративної справи тягне за собою порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретизоване звинувачення та змушує захищатися особу від декількох діянь.

Враховуючи те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, за способом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші спеціальні норми законодавчих актів, у даному випадку положення Правил дорожнього руху України, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення певного пункту ПДР, котрий зазначений уповноваженою посадовою особою поліції у протоколі.

Однак, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 070051 від 23 серпня 2016 року відносно ОСОБА_1 за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським було інкриміновано два різних за змістом пункту Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 та п. 2.9 «а», які встановлюють різні правила поведінки, в залежності від порушення яких настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що водій ОСОБА_1 був направлений в заклад охорони здоров'я, де відмовився від проходження огляду, після чого співробітниками поліції було проведено огляд останнього за допомогою спеціального технічного засобу, який встановив результат 1,18 % проміле.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп'яніння, що проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, повинен відбуватися поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Вказані положення повністю зіставляються з положеннями п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 070051 від 23 серпня 2016 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не було зазначено відомостей щодо свідків огляду, а в матеріалах справи відсутні їх письмові покази з приводу цього, що в свою чергу ставить під сумнів їх присутність під час огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, п. 4 Розділом ІX зазначеної Інструкції передбачено, що результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В порушення даних вимог, зазначений акт не було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у зв'язку з чим огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено співробітником поліції з порушенням встановленого порядку, що в свою чергу призвело до обмеження прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вигляді надання їй відповідних копій цього огляду. Також, не було долучено до матеріалів справи відповідної роздруківки із результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу, де вказуються технічні характеристики даного приладу, номер тесту, час та місце його проведення, результати алкоголю в крові.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_2