Справа № 308/6451/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області О.В. Фазикош, розглянувши адміністративні матеріали інспектора Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗА № 008494 від 22.06.2016 року встановлено, що 09.06.2016 р. близько 21 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем проживання ображав нецензурною лайкою свого батька ОСОБА_2, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив що дійсно виникла варка між ним та батьком, але жодного насильства по відношеню до нього він не вчиняв.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши учасників судового засідання, приходжу до наступних висновків.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В такому повинні бути зазначені місце, час вчинення та суть правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суть правопорушення, яке кваліфікується за ст.173-2 ч.1 КУпАП, взагалі не виписана. В такому зазначено, що 09.06.2016 р. близько 21 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем проживання ображав нецензурною лайкою свого батька ОСОБА_2, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак диспозицією статті 173-2 ч.1 КУпАП передбачено вчинення правопорушником за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Згідно ст.1 ЗУ «Про попередження насильства в сім'ї» насильство в сім'ї, це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; фізичне насильство в сім'ї - умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я , нанесення шкоди його честі і гідності; психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Однак, суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає тим правовим нормам, які в ньому зазначені, а саме диспозиції статті 173-2 ч.1 КУпАП, тому при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 вищезазначені вимоги КУпАП не дотримані та є порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У складеному протоколі, в порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, чітко не викладено об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого статті 173-2 ч.1 КУпАП, не зазначено спосіб вчинення правопорушення, не відображено об'єкт правопорушення, не вказано суб'єктивну сторону правопорушення (ставлення до наслідків), яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а також мотиви та мета вчинення правопорушення.

Оскільки подані суду на дослідження докази не дають підстав для того, щоб зробити категоричний висновок, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив насильство в сім'ї, то суд приходить до переконання, що провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП слід закрити.

З огляду на вищенаведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора, подаються до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3