Номер справи 623/2619/16-п
Номер провадження 3/623/564/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області: Гуренко М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 року до Ізюмьського міськраойнного суду надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якого 19 серпня 2016 року, близько за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гагаріна, 10/43, громадянин ОСОБА_1, вигнав з житла свою дружину ОСОБА_2 при цьому вдаривши її по обличчю рукою чим вчинив психологічне насильство в сімї.

Зважаючи на не визнання правопорушником ОСОБА_1, своєї провини, суд, розглянув дане адміністративне провадження з дотриманням принципів адміністративного судочинства, які були направлені на повноту і всебічність розгляду адміністративного провадження, а тому вина ОСОБА_1, відносно якого було складено адміністративний протокол у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП при обставинах зазначених у даній постанові суду, підтверджується ще й безпосередньо дослідженими судом доказами а саме копіями документів даної адміністративної справи та опитуванням потерпілої і свідків вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З письмових пояснень правопорушникаОСОБА_1 вбачається, що квартира за адресою: м. Ізюм, вул. Гагаріна, 10/43 придбана за грошові кошти його матері гр. ОСОБА_3, та належить їй. Його дружина вирішила більше не проживати з ним за вказаною адресою, про що повідомила йому 19.08.2016 року, близько 15 години 00 хвилин. Після цього, забрала всі свої особисті речі та їх спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та всупереч його пропозиції залишитись - пішла із вказаної квартири. Будь-якої фізичної сили до гр. ОСОБА_5, не було застосовано. Мобільний телефон, був придбаний за кошти гр. ОСОБА_1 і наданий у користування його дружині. 19.08.2016 року, останній повернув собі вказаний телефон.

Потерпіла ОСОБА_2, в судовому засіданні щодо даного правопорушення пояснила, що на протязі останніх півтора року вона, разом з чоловіком гр. ОСОБА_1,мешкала за адресою: м. Ізюм, вул. Гагаріна, 10/43, якабула придбана на кошти її батька. гр. ОСОБА_1, без їх відома зареєстрував квартиру на ім'я своєї матері (гр. ОСОБА_3І.). 19.08.2016 року близько о 15 годині 00 хвилин між нею та їі чоловіком ОСОБА_1, на підставі раніше виниклих не приязних відносин, виникла сварка в,ході якої гр. ОСОБА_1, ображав її брудною лайкою, вдарив рукою по обличчю та заставляв переодягатися при по сторонньому чоловікові після цього вигнав з вищевказаної квартири та не віддав їй її мобільний телефон. Після чого ОСОБА_2, звернулась до Ізюмського ВП та Ізюмської ЦМЛ. Приїхавши до себе до дому з співробітниками поліції вона помітила, що не може відкрити двері до своєї квартири своїм ключем оскільки замок в вхідних дверях було замінено.

Довідкою Ізюмської ЦМЛ від 19.08.2016 року (а.с.12) , згідно якої потерпіла звернулася за медичною допомогою до Ізюмської ЦМЛ 19.08.2016 року о 17 годині 15 хвилин. Лікарем Ізюмської ЦМЛ потерпілій ОСОБА_2,був встановлений діагноз: «Ушиб мяких тканей левой половины лица».

Поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, мешкаючого за адресою: м. Ізюм, вул. Гагаріна, 10/49, який пояснив, що 19.08.2016 року він бачив на сходовому майданчику 3-го поверху велику кількість речей, поруч з якими знаходилась гр. ОСОБА_2, вона пояснювала, що це здійснив її чоловік ОСОБА_1

Письмовими поясненням свідка ОСОБА_7, яка мешкає за адресою: м. Ізюм, вул. Гоголя, 3/11, вона зазначила, що 19.08.2016 року йшла з «Центрального ринку» додому, повз будинок № 10 по вулиці Гагаріна, біля одного з під'їздів вона побачила двох осіб (подружжя ОСОБА_1), які сварились між собою. Сварка полягала в тому, що чоловік не хотів віддавати мобільний телефон жінці, ОСОБА_7, також підійшла до нього та попрохала віддати жінці телефон, на що чоловік не реагував

Письмовими поясненням свідка ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: м. Ізюм, вул. Гагаріна, 10/44, пояснила, що в кінці серпня 2016 року, вона заходячи до своєї квартири, зустріла на сходовому майданчику свою сусідку гр. ОСОБА_5, якій не вдалось зайти до своєї квартири (№ 43), а саме вона не змогла відчинити вхідні двері до вказаної квартири, прицьому остання пояснювала це тим, що її чоловік замінив замок без ії відома.

Відповідно до ст.3 Конституції України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАПвчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного,психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце був повідомлений належним чином, 03.10.2016 року на номер мобільного телефону ОСОБА_1 який зазначений в матеріалах справи було здійснено дзвінок та попереджено його про розгляд адміністративної справи щодо скоєного ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП о 10 годині 50 хвилин 03.10.2016 року на що останній відповів, що поїхав з міста та в судові засідання зявлятися не буде, також з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДОП ОСОБА_8, було попереджено ОСОБА_1, про розгляд адміністративної справи в Ізюмському міськрайонному суді Харківської області о 10 годині 00 хвилин 03.10.2016 року тому на підставі ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути матеріали даної справи за відсутності правопорушника так як він був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи та від нього не надійшло жодних клопотань.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені, 1732 присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені 173-2 розглядаються протягом доби, тому суд, вважає за можливим розглянути матеріали даної справи за відсутності правопорушника та не застосовувати привід до правопорушника, оскільки в матеріалах справи є його пояснення, судом останній був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, повідомив, що поїхав з міста та до суду зявлятися не буде і від нього не надійшло жодних клопотань.

Таким чином, невизнання своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення та неявку ОСОБА_1 до судового засідання суд розцінює як вибрану ним позицію свого захисту, побудовану на тому, що він не бив потерпілу, та з дому її не вигоняв.

Свідчення потерпілої ОСОБА_2, дають суду підстави прийти до висновку про послідовність позиції потерпілої, направленої на встановлення істини у справі, відсутності причин і намірів оговорювати правопорушника ОСОБА_1, що підтверджене вивченими доказами по справі.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім'ї" насильство в сім'ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Прихована чи відкрита агресія одних членів родини по відношенню до інших явище настільки буденне, що розповіді про побиття дружини чоловіком чи дітей батьками нікого не здивують. Бажання домінувати над найближчими родичами виявляється настільки сильним, що людиною відкидаються всі поняття моралі та справедливості. Тим не менше, члени сімї, які вчинили насильство по відношенню до своїх рідних, можуть понести адміністративну, цивільно-правову і навіть кримінальну відповідальність.

Загальна декларація прав людини, проголошена в 1948 році Генеральною Асамблеєю ООН, зазначає, що кожна людина повинна мати всі права без будь-якої різниці (ст. 2), що кожна людина має право на життя, на свободу та на особисту недоторканість (ст. 3), а

також що ніхто не повинен бути підданий тортурам та жорсткому, нелюдському чи принижуючому його гідність поводженню та покаранню (ст. 5).

Важливо розуміти та памятати, що притягнення до відповідальності особи, яка вчинила насильство в сімї, попереджує вчинення насильства в сімї у подальшому з боку винної особи, а також з боку інших осіб.

За вчинення суспільно шкідливого діяння, яке кваліфікується як насильство в сімї, однак не тягне настання кримінальної відповідальності, так як не являється суспільно небезпечним, може наставати адміністративна відповідальність. Стаття 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за вчинення насильства в сімї, невиконання захисного припису або не проходження корекційної програми.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім'ї тобто є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1, вірно кваліфіковані ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він вчинив психологічне насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного або економічного характеру.

Відповідно до ст. 34 КУпАП судом помякшуючих обставин не виявлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП судом обтяжуючих обставин не виявлено.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тому суд вважає за необхідне, з метою виховання ОСОБА_1 а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, піддати його адміністративному стягненню у вигляді громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 30-1, 33-35, 251, 268, 277 283, п.1 284 КпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 275 гривень 60 копійок,.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: М.О. Гуренко