Справа № 163/2090/16-п
Провадження №3/163/1397/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1,

представника митного органу ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №1578/20505/2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3, слідуючи 22.07.2016 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг»» Волинської митниці ДФС, водієм автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, товар, а саме: «матриці до телевізорів та рулон тканини», в загальній кількості 11 штук та вагою 37,9 кг та вартістю 13158 (тринадцять тисяч сто пятдесят вісім) гривень 20 копійок, який, згідно вимог ч.2 ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ч.2 ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Представник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, його довіритель визнає вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України. Щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.472 МК України пояснив, що останній умислу на недекларування товару не мав, про його наявність повідомив військовослужбовців та представників митних органів перед початком прикордонно-митного контролю, предявивши відповідні фіскальні чеки. Після виявлення співробітником прикордонної служби факту другого вїзду ОСОБА_3 на територію України упродовж доби, інспектор митниці повинен був у будь-якому випадку надати останньому митну декларацію для письмового декларування товару, однак цього зроблено не було. За викладених обставин вважає, що у діях його довірителя відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у звязку із чим у цій частині просив провадження у справі закрити, а товар повернути після сплати митних платежів.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 22.07.2016 року приблизно о 10 год. 53 хв. вдруге протягом однієї доби в'їжджав в Україну, перетинаючи митний кордон, що підтверджується даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, згідно яких останній, автомобілем «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1, слідував в напрямку «вїзд в Україну» через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС смугою митного контролю «зелений коридор» 22.07.2016 року о 02:50:40 год. та 22.07.2016 року о 10:53:21 год. (а.с.11). При цьому, ОСОБА_3 22.07.2016 року о 10:53:21 год. ввозив на митну територію України товар, а саме: «матриці до телевізорів та рулон тканини», в загальній кількості 11 штук та вагою 37,9 кг та вартістю 13158 (тринадцять тисяч сто пятдесят вісім) гривень 20 копійок.

Ч.2 ст. 374 МК України встановлено, що у разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, актом про проведення огляду транспортного засобу, контрольним талоном, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою, копією фіскальних чеків, даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.472 МК України, то суд дійшов висновку, що остання в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

З матеріалів справи вбачається, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» ОСОБА_3 повідомив інспектору митниці точні та достовірні відомості про переміщуваний ним товар та предявив на нього фіскальні чеки від 21.07.2016 року за №012808 та №012812.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст. 257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Судом встановлено, що митна декларація для письмового декларування товару ОСОБА_3 не надавалась, що доводиться відсутністю такої у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови останнього від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутня об'єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан, обставини, які б обтяжували її відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника за правопорушення передбачене ст. 471 МК України, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1578/20505/2016 від 22.07.2016 року, товар, який не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: «матриці до телевізорів та рулон тканини», в загальній кількості 11 штук та вагою 37,9 кг та вартістю 13158 (тринадцять тисяч сто пятдесят вісім) гривень 20 копійок повернути ОСОБА_3 або уповноваженій особі для подальшого митного оформлення.

Поміж цього, оскільки, суд дійшов висновку, що обґрунтованих підстав для вилучення вищевказаного товару в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, витрати митниці за зберігання товару, передбачені наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 та ст. 520 МК України, стягненню не підлягають.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений у ОСОБА_3, згідно протоколу про порушення митних правил №1578/20505/2016 від 22.07.2016 року, товар, а саме: «матриці до телевізорів та рулон тканини», в загальній кількості 11 штук та вагою 37,9 кг та вартістю 13158 (тринадцять тисяч сто пятдесят вісім) гривень 20 копійок повернути ОСОБА_3 або уповноваженій особі для подальшого митного оформлення.

Стягнути із ОСОБА_3 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.