А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.09.2016 м. Ужгород

Суддя Апеляційного суду Закарпатської області Стан І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, непрацюючий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ст. 122 ч. 4 КУпАП адміністративного правопорушення і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 12 червня 2016 року о 03-й годині 20 хвилин ОСОБА_1 в селі Сокирниця Хустського району Закарпатської області на 78 км автодороги Мукачево-Рогатин-Львів залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, а саме водій автомобіля марки «Honda Accord», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вдарився в керований ним автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 2.10 ( в, д ) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Вважає, що при розгляді справи суд не в повній мірі дотримався положень ст. ст. 245, 280 КУпАП, що вказані в протоколі обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсності. Посилається на те, що вчинення дорожньо-транспортної пригоди не конкретизоване, оскільки дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки «Honda Accord» (а не її водій, як це зазначено в протоколі), ударився в його автомобіль, мала місце на стоянці біля ресторану «Гостинний двір» у с. Сокирниця. Вважає, що вказане в протоколі місце ДТП - 78 км. автодороги Мукачево-Рогатин-Львів нічим не підтверджене, а також не підтверджено, що саме звідси він - ОСОБА_1 поїхав, а також не зазначено назву вулиці в с. Сокирниця, на узбіччі якої знаходиться ресторан «Гостинний двір», біля якого мала місце ДТП. Також вказує на те, що не відомо які саме обставини дали підстави інспектору Гряділю І.І., який складав протокол у денний час доби о 10.55 год. у м. Хуст, вважати що він - ОСОБА_1 покинув місце ДТП саме о 03.20 год.. Крім того, посилається на те, що всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено жодних даних про водія - винуватця ДТП ОСОБА_2; не зазначено свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4; до протоколу не долучено копії його водійського посвідчення, копії посвідчення водія ОСОБА_2, копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, схеми місця ДТП, яку вчинив ОСОБА_2 і з місця якої він - ОСОБА_1 поїхав. Тому, враховуючи наведене, апелянт вважає, що оскільки протокол не відповідає вимогам закону, то такий не міг бути покладеним судом в основу постанови. Апелянт також посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не враховано його пояснення про те, що свою вину у вчиненні адмінправопорушення він не визнає, оскільки ДТП скоїв не він, у зв'язку із чим є непричетним до ДТП, а фактично є потерпілим і тікати з місця події йому не було сенсу, і тому ним не було порушено п. 2.10 ( в, д ) Правил. Також вказує на те, що наведене в постанові твердження про те, що про обставини затримання він пояснив, що підписав протокол про адміністративне правопорушення на вимогу працівників поліції, не відповідає дійсності, оскільки його ніхто не затримував і про затримання в судовому засіданні він не говорив. Посилається й на те, що, констатувавши в резолютивній частині постанови про наявність у його діях ознак передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення, суд також допустив порушення, оскільки вказана норма передбачає відповідальність зовсім за інше правопорушення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово своєчасно ОСОБА_1 надсилались повідомлення, в яких указувалось про час та місце розгляду справи. З надісланого ОСОБА_1 рекомендованого повідомлення, яке повернулось до апеляційного суду, вбачається, що 10.09.2016 ОСОБА_1 отримав повідомлення про час та місце розгляду справи. Дані про поважність причин неявки ОСОБА_1 у судове засідання в справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, що при розгляді справи суд не в повній мірі дотримався положень ст. ст. 245, 280 КУпАП, і що вказані в протоколі обставини не відповідають дійсності, задоволенню не підлягають із таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 12 червня 2016 року о 03-й годині 20 хвилин ОСОБА_1 у селі Сокирниця Хустського району Закарпатської області на 78 км автодороги Мукачево-Рогатин-Львів залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, а саме автомобіль марки «Honda Accord», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, керований водієм ОСОБА_2 вдарився в автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, керований водієм ОСОБА_1 Після автодорожньої пригоди водій ОСОБА_1 покинув місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 ( в, д ) Правил дорожнього руху України.

З долученої до матеріалів справи копії пояснень, які ОСОБА_1 надав ст. інспектору взводу роти ДПС з обслуговування доріг державного значення майору поліції ОСОБА_5, убачається, що 12.06.2016 близько 02-ї години 42 хвилини біля ресторану «Гостинний двір» у належний йому автомобіль марки «Опель», який був припаркований на узбіччі, вдарився автомобіль марки «Хонда Акорд», яким керував ОСОБА_2. Про вказану подію, один із присутніх на місці події громадянин на ім'я ОСОБА_5, повідомив працівників поліції. Особисто він про вказану подію працівників поліції не повідомляв. Після автодорожньої пригоди покинув її місце, оскільки викликані на місце пригоди працівники поліції тривалий час не приїжджали.

Згідно підпунктів «в», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 (в, д) Правил дорожнього руху України і винуватість останнього у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено жодних даних про водія - винуватця ДТП ОСОБА_2; не зазначено свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4; до протоколу не долучено копії його водійського посвідчення, копії посвідчення водія ОСОБА_2, копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, схеми місця ДТП, яку вчинив ОСОБА_2 і з місця якої він - ОСОБА_1 поїхав, визнаються такими, що не впливають на законність та обґрунтованість висновку судді місцевого суду про те, що саме ОСОБА_1 було порушено підпункти «в», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України. При прийнятті рішення враховується те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права та обов'язки йому роз'яснені, копію протоколу отримав, зі змістом протоколу ознайомлений і з таким згідний. Указане свідчить про те, що ОСОБА_1 погодився з тим, що ним було порушено вимоги підпунктів «в», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, тобто скоєно передбачене ст. 122-4 КУпАП адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що, констатувавши в резолютивній частині постанови наявність у його діях ознак передбаченого ст. 122 ч. 4 КУпАП адміністративного правопорушення, суд також допустив порушення, оскільки вказана норма передбачає відповідальність зовсім за інше правопорушення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, визнаються такими, що також не свідчать про незаконність судового рішення. При цьому зазначається, що з матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення вимог підпунктів «в», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, за що встановлена передбачена саме статтею 122-4 КУпАП відповідальність. Встановлені суддею місцевого суду фактичні обставини за яких ОСОБА_1 порушив вимоги підпунктів «в», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України також свідчать про те, що останній скоїв передбачене ст. 122-4 КУпАП адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, зазначення в постанові судді про те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП визнається помилковим, опискою.

Такими, що не впливають на висновок судді при винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення і є безпідставними визнаються й доводи апеляційної скарги про те, що вчинення дорожньо-транспортної пригоди не конкретизоване, оскільки дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Honda Accord» (а не її водій, як це зазначено в протоколі), ударився в його автомобіль, мала місце на стоянці біля ресторану «Гостинний двір» у с. Сокирниця, при цьому нічим не підтверджено, що ДТП мало місце на 78 км і що саме звідси він - ОСОБА_1 поїхав, а також не зазначено назву вулиці в с. Сокирниця, на узбіччі якої знаходиться ресторан «Гостинний двір», біля якого мала місце ДТП; що не відомо які саме обставини дали підстави інспектору Гряділю І.І., який складав протокол у денний час доби о 10.55 год. у м. Хуст, вважати, що він - ОСОБА_1 покинув місце ДТП саме о 03.20 год.; що при розгляді справи судом першої інстанції не враховано його пояснення про те, що свою вину у вчиненні адмінправопорушення він не визнає, оскільки ДТП скоїв не він, у зв'язку з чим є непричетним до ДТП, а фактично є потерпілим і тікати з місця події йому не було сенсу, і тому ним не було порушено вимоги п. 2.10 ( в, д ); що наведене у постанові твердження про те, що про обставини затримання він пояснив, що підписав протокол про адміністративне правопорушення на вимогу працівників поліції, не відповідає дійсності, оскільки його ніхто не затримував і про затримання в судового засіданні він не говорив.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що ст. інспектор взводу роти ДПС з обслуговування доріг державного значення майор поліції ОСОБА_6 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані не вказується і в апеляційній скарзі. Відхиляючи доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про те, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спрямовані на його ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

З урахуванням наведеного вище, вважаю, що суддею місцевого суду обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у порушенні вимог підпунктів «в», «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення - законним, обґрунтованим та справедливим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2016 року щодо правопорушника ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан