АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/584/16 Головуючий у І-й інстанції - Маймур Ф.Ф.
Справа № 203/3203/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро,апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постановусудді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1,-

визнано винною в порушенні митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, ОСОБА_3, визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 483 ч.1 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 894487,5 гривень з конфіскацією в дохід держави товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил згідно протоколу про порушення митних правил №0044/110000014/16 від 11 травня 2016 року - «клею (адгезиви) готові до використання» загальною вартістю брутто 52650 кг в кількості 3510 коробок (місць) загальною вартістю 894487,5 гривень.

При обставинах викладених в постанові судді першої інстанції, 24 жовтня 2013 року на митну територію України в зоні діяльності Південної митниці з Італійської Республіки відповідно до контракту від 25 жовтня 2010 року №2510 та специфікації від 25 вересня 2013 року №200, укладених і підписаних керівником ТОВ «ЛОКО-С» ОСОБА_3 та компанією «Vinca Enterprises Limited», у морських контейнерах на підставі товаросупровідних документів (інвойсу від 26 вересня 2013 року №3970, пакувального листа від 26 вересня 2013 року №3970 та коносаменту SEJ124878) на адресу ТОВ «ЛОКО-С» було переміщено товари «клеї (адгезиви) готові до використання», які в подальшому 25 жовтня 2013 року було доставлено в зону діяльності митного поста «Дніпропетровськ-Ліски» Дніпропетровської митниці, а після цього в той же день керівником ТОВ «ЛОКО-С» ОСОБА_3 вказаний товар було заявлено до митного оформлення за митною декларацією №110070000/2013/317850 як «клеї (адгезиви) готові до використання» в кількості 3510 місць, загальною вагою брутто 53800 кг, загальною вартістю 63882 доларів США (за курсом НБУ 510608,83 гривень) із поданням інвойсу від 26 вересня 2013 року №3970, пакувального листа від 26 вересня 2013 року №3970, інвойсу виробника товару від 21 вересня 2013 року №4432. В той же час, відповідно до відповіді митних органів Італійської Республіки із копіями документів, на підставі яких здійснювалось митне оформлення та відправлення вищевказаних товарів з території Італійської Республіки, направлених до Дніпропетровської митниці ДФС листом від 11 квітня 2016 року, встановлено, що італійська сторона не визнає інвойсу виробника товару від 21 вересня 2013 року №4432, оскільки відповідно до експортної декларації №5391/Х від 27 вересня 2013 року, рахунків №3969 від 26 вересня 2013 року, відправником вищевказаного товару є італійська компанія «Kendra Farben S.P.A.», вартість товару становить 81376,42 Євро (за курсом НБУ 894487,5 гривень), а вага брутто 52650 кг .

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4, 31.08.2016 року, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, що ОСОБА_3, взагалі не була обізнана про наявність адміністративного провадження щодо порушення митних правил відносно неї, та не отримувала повідомлень про виклики до митного органу ані до суду.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить провадження у справі про порушення митних правил закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які - би підтверджували обставини, які суд першої інстанції вважає встановленими, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Зазначає, що інкриміноване за ч. 1 ст. 483 МК України ОСОБА_3 діяння, припинилось із поданням митної декларації, а відтак строки накладення адміністративного стягнення за ст. 467 МК України, на час розгляду справи в суді закінчились. Також вказує на те, що протокол складений від 11.05.2016 року відносно ОСОБА_3, митними органами, не може бути джерелом доказів по справі, оскільки не відповідає вимогам ст. 494 МК України. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно стверджували, що товари зазначені в митній декларації переміщені через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості, доказів на підтвердження того, що в товаросупровідних документах наявні відомості, які не відповідають дійсності матеріали справи не містять. Платежі були сплачені у повному обсязі, тобто відсутні шкідливі наслідки. Звертає увагу на те, що митний орган не забезпечив належним чином явку особи стосовно якої склав протокол, а також не забезпечив ознайомлення особи із протоколом.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, та розглянути апеляційну скаргу по суті. Також уточнив вимоги, просив скасувати постанову судді та закрити провадження в справі відносно ОСОБА_3, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Представник Дніпропетровської митниці ДФС Козій І.М., заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги з урахуванням її уточнення, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, відсутність ОСОБА_3 в суді під час розгляду справи, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, приходжу до висновку про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

При перегляді постанови судді, встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про порушення митних правил №0044/110000014/16 від 11 травня 2016 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. ст. 490, 494 МК України, згідно якого ОСОБА_3 інкримінується те, що вона вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві необхідні для визначення митної вартості з посиланням на заявлення останньою 25.10.2013 року митниці та оформлення в митному відношенні за митною декларацією № 110070000/2013/317850 товару загальною вартістю 63 882 доларів США та інвойс виробника товару від 21 вересня 2013 року №4432 на суму 62 899,20 доларів США. За відповіддю митних органів Італійської Республіки разом з копіями документів, італійська сторона не визнає рахунок №4432 від 21.09.2013 року на суму 62 899,20 доларів США. Аналіз цих документів показав, що італійська компанія експортувала товар на загальну вартість товару 81 376, 42 євро.

Дані обставини протоколу підтверджуються: копією відповіді митних органів Італійської Республіки №23659/RU/PD з перекладом, копіями інвойсу від 26 вересня 2013 року №3970, пакувального листа від 26 вересня 2013 року №3970 та коносаменту SEJ124878, копією інвойсу виробника товару від 21 вересня 2013 року №4432 інвойсу виробника товару від 21 вересня 2013 року №4432, копіями експортної декларації №5391/Х від 27 вересня 2013 року, рахунків №3969 від 26 вересня 2013 року, копією митної декларації №110070000/2013/317850, копіями контракту від 25 жовтня 2010 року №2510 та специфікації від 25 вересня 2013 року №200, а також іншими фактичними даними.

З дотриманням вимог ст. ст. 252, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 495 МК України.

Судом першої інстанції об'єктивно встановлені обставини порушення ОСОБА_3 митних правил та правильно кваліфіковані її дії за ч. 1 ст. 483 МК України, а саме дії спрямовані .на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Разом з тим, суд першої інстанції припустився помилкового висновку про можливість накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

Так , згідно положень ч.2 ст. 467 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Однак, зазначення у вказаній нормі закону в переліку статей, у тому числі і ст. 483 МК України не є безумовною підставою вважати дії які інкримінуються ОСОБА_3 як триваюче правопорушення, оскільки як вбачається з вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення і висновку суду першої інстанції, остання вчинила дії шляхом заявлення та внесення відомостей до митної декларації і надання її митному органу.

Відповідно позиції Міністерства юстиції України, висловленої в листі від 01 грудня 2003 року № 22-34-1465 «Щодо скоєння особою триваючого правопорушення», триваючим правопорушенням є проступки, пов'язані з тривалим, безперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою.

Також, з листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493 слідує, що триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків.

З ухвали Вищого адміністративного суду від 18 січня 2011 року № К-28129/09 вбачається, що порушення митних правил, яке полягає в заявлені в митній декларації неправдивих відомостей, - ні за яких обставин не може вважатися триваючим, оскільки заявлення будь-яких відомостей в митній декларації та надання митному органу документів здійснюється в певний час, а саме під час митного оформлення товарів, та повинне бути виявлене саме під час митного оформлення товару.

Відповідно правової позиції визначеної постановою Верховного Суду України від 09 квітня 2012 року, порушення митних правил, яке полягає в заявлені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням декларації митному органу.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що інкриміноване ОСОБА_3 порушення митних правил по своїй природі не можна вважати триваючим правопорушенням, оскільки його припинення відбулося в момент подання вантажної митної декларації митному органу.

Відповідно до ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення, зокрема, товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Таким чином, оскільки зазначене правопорушення не є триваючим, днем вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення є 25.10.2013 року, коли остання на м/п «Дніпропетрвоськ-Ліски» Дніпропетровської митниці було заявлено та оформлено в митному відношенні за митною декларацією №110070000/2013/317850 як «клеї (адгезиви) готові до використання» в кількості 3510 місць, загальною вагою брутто 53800 кг, загальною вартістю 63882 доларів США (за курсом НБУ 510608,83 гривень) із поданням інвойсу від 26 вересня 2013 року №3970, пакувального листа від 26 вересня 2013 року №3970, інвойсу виробника товару від 21 вересня 2013 року №4432.

Однак, вказані обставини судом першої інстанції не взяті до уваги, а тому враховуючи, що станом на день розгляду судом справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_3, що мало місце 04.08.2016 року, шестимісячний строк з дня вчинення нею правопорушення минув, у суду були відсутні законні підстави для накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням встановленого судом апеляційної інстанції факту доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, скасувавши постанову суду першої інстанції, вважаю необхідним прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною в порушенні митних правил та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 467 МК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 467, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу з уточненням захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 894487,5 гривень з конфіскацією в дохід держави товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил згідно протоколу про порушення митних правил №0044/110000014/16 від 11 травня 2016 року.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а провадження в даній справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 467 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: О.М. Кононенко