АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9547/16-пГоловуючий у 1-й інстанції - Воробель Н.П.
Провадження № 33/789/94/16 Доповідач - Кунець І.М.
Категорія - ч.1 ст.1732 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Кунець І.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Згідно з постановою, 18 серпня 2016 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи за місцем спільного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинив насильство в сімї відносно дружини ОСОБА_3, а саме чинив на неї моральний та психологічний тиск.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить дану постанову скасувати та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права. Також апелянт вважає, що судом неповно зясовано всі обставини справи і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 визнав, що тоді 18 серпня 2016 року між ним та його дружиною виникло непорозуміння у звязку з різними поглядами на виконання сімейних обовязків, але при тому він не чинив на неї жодних дій, які були б повязані з фізичним або психологічним тиском.

На думку ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог чинного законодавства, що не дозволяє обєктивно встановити всі обставини правопорушення, оскільки він не підписаний потерпілою і свідками, і в ньому не викладено суті адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутні обєктивна та субєктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, оскільки жодних умисних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру стосовно своєї дружини він не вчиняв і умислу на вчинення таких дій в нього не було.

До доказів, на які посилався суд в постанові, на думку ОСОБА_1, слід віднестися критично, оскільки його дружина є особою, яка заінтересована в результатах розгляду справи, працівник поліції, який складав рапорт не був очевидцем непорозуміння, яке сталося між ним та дружиною, а протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення дій правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу і просять задовольнити її, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом .

Згідно до ч.1 ст.1732 КУпАП вчинення насильства в сімї це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого .

Отже, вказаною статтею передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, яке виявляється в трьох видах: фізичне, психологічне, економічне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, насильство в сімї ОСОБА_1 відносно своєї дружини ОСОБА_3 виражається у вчиненні на неї морального та психологічного тиску, і погроз фізичною розправою, тобто вчинення психологічного насильства.

За змістом ч.1 ст.1732 КУпАП психологічне насильство в сімї це насильство, повязане з дією одного члена сімї на іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоровю.

Отже, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду дії ОСОБА_1 не повязуються з можливістю настання або з наступленням шкоди психічному здоровю потерпілої, що є обовязковою умовою настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею і на що підставно звертає увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Згідно постанови суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП доводиться:

- даними, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення серія ТЕ №012563 від 22 серпня 2016 р.;

- витягом з АРМ 102, зареєстрованому у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділу поліції за №25151 від 18 серпня 2016 р.;

- поясненнями ОСОБА_3 від 18 серпня 2016 р.;

- рапортом поліцейського роти 3 батальйону УПП у м. Тернополі ОСОБА_4 від 18 серпня 2016 р.;

- висновком інспектора Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 за результатами звернення ОСОБА_3

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, в постанові суд посилається на джерела наявних доказів, не розкриваючи фактичних даних, які в них зафіксовані. Тобто, на жодні докази суд не посилається.

Оцінивши вказані джерела доказів суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення складався не на місці вчинення правопорушення і особа, яка його складала, безпосередньо за його вчиненням не спостерігала.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив насильство в сімї відносно дружини ОСОБА_3, з якою спільно проживає, під час якого чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою.

Згідно до витягу з АРМ 102 та долученого до нього рапорту УПП поліцейського роти 3 ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулася в поліцію в звязку з погрозами її чоловіком ОСОБА_1 фізичною розправою. ОСОБА_1 вчиняє вдома неодноразові конфлікти і піднімає на дружину руку.

Вказані документи були складені на підставі пояснення ОСОБА_3

Згідно письмового пояснення ОСОБА_3, яке є в матеріалах справи, 18 серпня 2016 року між нею та чоловіком виник конфлікт в процесі якого ОСОБА_1 кричав, ображав її, кинув на ліжко, тримав її руки і намагався вдарити.

В поясненні ОСОБА_3 нічого не вказано, що ОСОБА_1 погрожував їй фізичною розправою, як це вказано в рапорті, витягу з АРМ та в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки працівники поліції, які складали рапорт, витяг і протокол про адміністративне правопорушення не були очевидцями конфлікту та зроблені в цих документах записи мали б відповідати поясненням ОСОБА_3

Отже, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, витягу з АРМ 102 та в рапорті працівника поліції дані містять домисли, які нічим не підтверджені, а тому вони не можуть бути належними і допустимими доказами в даній справі.

Виходячи із пояснення ОСОБА_3 та доводів апелянта, наведених в апеляційній скарзі, між ними 18 серпня 2016 року виникла безпосередня конфліктна взаємодія, про що ОСОБА_3 заявила в поліцію.

Як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджує, що в процесі вказаної конфліктної ситуації жодного насильства стосовно своєї дружини він не вчиняв.

Ці доводи судом першої інстанції спростовані не були.

Судом першої інстанції не доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а провадження в справі закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, чим повністю задовольняється апеляційна скарга ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 251, 252, 280, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2016 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.1732 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6