Номер провадження: 33/785/685/16
Номер справи місцевого суду: 523/9709/16-п
Головуючий у першій інстанції Лупенко
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворівського районного суду м. Одеса від 18.07.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працююча в ПАТ КБ «ПриватБанк», не заміжня, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком 8 (вісім) місяців.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 18.06.2016 року о 00.01 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «MITSUBISHI COLT», державний р/н НОМЕР_1, рухаючись у м. Одеса на перехресті вул. Миколаївська дорога та просп. Добровольського, не врахувала дорожню обстановку та безпечну дистанцію, в результаті цього допустила зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_1 у скарзі зазначила, що з постановою судді вона не згодна, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що застосоване судом покарання є надмірно суворим.

При цьому апелянт послалася на те, що при розгляді судом справи вона участі не приймала, надала суду клопотання про розгляд матеріалів адміністративного провадження відносно неї до суду, за місцем її реєстрації та реєстрації автомобіля, за кермом якого вона перебувала під час події, однак судом першої інстанції клопотання залишено без задоволення, розглянуто справу без її участі, що на її думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, постанову Суворовського районного суду м. Одеса від 18.07.2016 року - змінити в частині накладення відносно неї адміністративного стягнення та накласти стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги і вказала, що перебуваючи в районному суді 18.07.2016 року о 10.00 годині, намагалася знайти суддю, який розглядатиме матеріали адміністративного провадження відносно неї. Після того, як вона не знайшла суддю, в той же день надала клопотання про розгляд матеріалів адміністративного провадження відносно неї до суду, за місцем її реєстрації та реєстрації автомобіля, за кермом якого вона перебувала під час події. Надалі намагалася зясувати інформацію про прийняте рішення, однак інформацію про розгляд справи не отримала, а лише 19.08.2016 року отримала копію оскаржуваної постанови та 22.08.2016 року подала апеляційну скаргу.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного:

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснила, що вона погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення відносно неї та не оспорює факт вчинення нею правопорушення за встановлених районним судом обставин. Разом з цим апелянт вказала, що в день події, яка сталася в нічний час, перебувала за кермом автомобілю втомленою, нога з педалі газу зіскочила і ненавмисне вона натиснула на педаль газу, що призвело до зіткнення. В скоєному щиро кається, просить змінити постанову суду та накласти на неї стягнення у виді штрафу, оскільки позбавлення її права керування автомобілем, поставить її у дуже скрутне становище, так як автомобіль вона використовує для поїздок на роботу та до літніх батьків, які проживають у Вінницькій області.

Крім того, апелянт зазначила, що пошкодження автомобілю, який потрапив у ДТП за її вини незначні, відшкодування завданої шкоди було погоджено здійснити через страхову компанію та шкода оцінена у незначну суму.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і в апеляційній скарзі не заперечується, тому її дії кваліфіковані правильно за ст.124 КУпАП.

Разом з тим, адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено з порушенням вимог ст. 33 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя не мотивував застосування іншого адміністративного стягнення, окрім позбавлення права керувати транспортними засобами, хоча санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативу.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, також передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, - були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови суду першої інстанції видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя, при накладенні адміністративного стягнення та мотивування свого рішення обмежився загальними фразами і не врахував, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнала свою провину та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність.

Як вбачається з характеристики, наданої до апеляційного суду ОСОБА_1, вона з грудня 2011 року працює в банківській сфері (у даний час займає посаду керівник відділення № 12 Южного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк»), за період роботи на посаді зарекомендувала себе, як цілеспрямований, вимогливий, грамотний, та наполегливий спеціаліст.

Обставини, що обтяжують її відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому їй необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

При цьому також апеляційний суд приймає до уваги, що спричинена в результаті ДТП шкода не є значною.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити, та поновити строк на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеса від 18 липня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеса від 18 липня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 8 (вісім) місяців - задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 18.07.2016 року відносно ОСОБА_1 у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 8 (вісім) місяців, - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2. суду