АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/682/16 Справа № 711/7561/16-п Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2016 року, якою

ОСОБА_3, 1990 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2016 року було визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому штраф в сумі 10200 грн. та один рік позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 275,60 грн.

Не погодившись з указаною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляції вказує, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а сидів на пасажирському сидінні. За кермом була інша особа, яку він хотів, щоб суд допитав в якості свідка. Зазначає, що справа була розглянута формально, без з'ясування обставин справи. Суд не з'ясував сімейного стану, наявності роботи, характеристики з місця проживання, наявності обтяжуючих чи пом'якшуючих обставин та чи притягувався він до аналогічної відповідальності за останній рік. Тобто, суд розглянув справу неповно та необєктивно. Крім того, апелянт звертає увагу, що суд невірно вказав в постанові про повне визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він ні в суді, ні при складанні адміністративного протоколу своєї вини не визнавав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який виступив в підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., який стягується в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення АП 1 №969006 від 25.08.2016 року, відповідного до якого 25.08.2016 року о 02 год. 00 хв. в м.Черкаси по вул. Чкалова,1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а. ПДР;

- даними висновку КЗ ЧОНД №1332 від 25.08.2016 року, згідно якого у ОСОБА_3 був встановлений стан алкогольного сп'яніння;

- рапортом інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Черкасах ОСОБА_4

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а сидів на пасажирському сидінні оцінюю критично, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, та є намаганням особи ухилитися від адміністративної відповідальності, за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_3, що суд при вирішенні справи не врахував його сімейний стан, характеристику з місця проживання, наявність роботи, обтяжуючих чи пом'якшуючих обставин не заслуговують на увагу, оскільки санкція статті ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності не передбачає альтернативного виду стягнення, а тому зазначені обставини, навіть при їх врахуванні не можуть вплинути на призначення адміністративного стягнення.

Твердження апелянта, що суд не з'ясував під час розгляду справи питання про притягнення його до аналогічної відповідальності за останній рік є безпідставним, оскільки в матеріалах адміністративної справи є довідка про відсутність притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП на протязі року (а.с.4).

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта з приводу того, що він ні в суді, ні при складанні адміністративного протоколу своєї вини не визнавав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АП 1 №969006 від 25.08.2016 року у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вказав, що він 25.08.2016 року випив 1 л пива на спортохоті та сів за кермо авто, що є порушенням ПДР, та тягне адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 і спростовує доводи апелянта, що він не визнавав своєї вини під час складання протоколу.

В судовому засіданні правопорушник вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП визнав повністю.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Придніпровського районного суд м. Черкаси від 02 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Придніпровського районного суд м. Черкаси від 02 вересня 2016 року - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко