АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/662/16 Справа № 699/592/16-п Головуючий по 1 інстанції Савранський О. А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М. І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.08.2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1, громадянина України, непрацюючого, -

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., який стягується в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі не сплати штрафу у строк, у порядку примусового виконання даної постанови стягнути з ОСОБА_3 подвійний розмір штрафу, в сумі 20400 грн. Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня винесення постанови, а якщо особа ухиляється від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення рахувати з дня здачі або вилучення такого документа. Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.08.2016 року, 11.08.2016 року о 07 год. 20 хв. в м. Корсунь-Шевченківському Черкаської області по вул. Ярослава Мудрого гр. ОСОБА_3 керував мопедом «Альфа ZS110F» б/н з явними ознаками алкогольного сп'яніння запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.08.2016 року нечинною та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляції вказує, що він не зрозумів за яке правопорушення на нього склали адміністративний протокол, і в суді визнаючи вину у вчиненому, вважав, що його притягують за водіння мопедом без посвідчення водія. Лише після отримання постанови зрозумів, що його визнано винним за керування мопедом в стані алкогольного сп'яніння та відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та міркування його представника - адвоката Поліщука М.І., які виступили в підтримку вимог апеляційної скарги, свідка ОСОБА_6, вивчивши матеріали адміністративної справи, пояснення ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., який стягується в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення АП 1 № 691847 від 11.08.2016 року, відповідного до якого 11.08.2016 року о 07 год. 20 хв. в м. Корсунь-Шевченківському Черкаської області по вул. Ярослава Мудрого гр. ОСОБА_3 керував мопедом «Альфа ZS110F» б/н з явними ознаками алкогольного сп'яніння запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР;

- поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 11.08.2016 (а.с. 2-3), згідно яких ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

- поясненнями самого ОСОБА_3, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, з яких слідує, що він випив 0,5 л. пива алкогольного, і після чого керував мопедом, в лікарню їхати відмовився.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якої відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння є самостійною підставою для притягнення особи до відповідальності за даною статтею.

При цьому санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення для особи, яка не є водієм, тобто не має водійського посвідчення - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, без застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно, з даними довідки №269 від 16.08.2016 року Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області на гр. ОСОБА_3 складено адміністративний протокол АП1 №691848 від 11.08.2016 року за ч.2 ст.126 КУпАП за керування мопедом без посвідчення водія, якого він не отримував.

Судом першої інстанції застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, хоча такого права на час розгляду справи останній не мав і не має на даний час.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Тому суддя апеляційного суду вбачає неможливим застосовувати до особи стягнення у виді позбавлення певного права, якщо така особа цього права ніколи не набувала і не має, і санкція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає такого стягнення для осіб, які не є водіями, тобто не мають водійського посвідчення.

Доводи апелянта з приводу того, що він є неповнолітнім та не розумів з приводу чого на нього складають адміністративний протокол не заслуговують на увагу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

ОСОБА_3 на момент скоєння правопорушення виповнилось 17 років, а тому він несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи під час складання адміністративного протоколу в присутності двох свідків, ОСОБА_3 був ознайомлений з правопорушенням, яке він скоїв про що свідчить його підпис та пояснення. В судовому засіданні правопорушник вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП визнав повністю.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.08.2016 року підлягає зміні в частині адміністративного стягнення, а саме в частині призначеного ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.08.2016 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині призначеного стягнення, виключивши з її змісту стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

В решті, зокрема щодо штрафу та в частині стягнення суми судового збору, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко