АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/4386/16-п Суддя 1-ї інстанції: Пашнєв В.Г.
Провадження № 33/790/645/16
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Харків, вул. Перший Самарканський, вїзд 3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Суддею встановлено, що 09.07.2016 року о 04.50 годині в м. Харкові, вул. Холодногірська, 45, водій автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 10 та лікаря нарколога в наркологічному центрі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не погоджуючись з видом накладеного адміністративного стягнення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка ним була уточнена у судовому засіданні, та просить змінити постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 року в частині виду адміністративного стягнення, замінивши його на штраф. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що дійсно відмовився від проходження медичного обстеження у встановленому порядку. Звертає увагу на те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягався, Правил дорожнього руху України не порушував, одружений, виховує неповнолітню дитину дружини ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, уклав договір зі службою таксі, тому така робота є єдиним джерелом доходу для утримання родини, а тому вважає за можливе змінити вид адміністративного стягнення. У судовому засіданні апелянт підтримав свої апеляційні вимоги та вказав, що одрази давав свідчення, які викривали його у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро каявся в скоєному. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обставини події, що мала місце 09.07.2016 року, встановлені суддею в постанові ОСОБА_1 не оспорюються, і апеляційною інстанцією не перевіряються. Зі змісту постанови судді та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Відомостей про протилежне протокол про адміністративне правопорушення не містить. В постанові від 25.08.2016 року вказано, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 Апеляційний суд вважає, що такий висновок зроблений судом першої інстанції без належної мотивації, оскільки в 3-му речення цієї постанови вказано, що у судовому засіданні ОСОБА_1, прибувши до суду, свою вину визнав. Матеріали справи не спростовують твердження апелянта, що він щиро розкаявся у тому, що відмовився на вимоги працівників поліції пройти обстеження на предмет перебування його у стані спяніння, а враховуючи встановлену судом першої інстанції обставину щодо визнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд вважає, що таке ставлення правопорушника до наслідків свого діяння слід розцінювати, як обставина, яка помякшує його відповідальність. З огляду на вищевказане, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 утримує малолітню дитину, його посилання про те, що він працює в службі таксі не спростовані, постанова від 26.08.2016 року підлягає зміні, з зазначенням в мотивувальній її частині, що обставиною, яка помякшує відповідальність ОСОБА_1 є його щире розкаяння, та зміні виду адміністративного стягнення на штраф у розмірів 3400 грн. Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 року у відношенні ОСОБА_1 змінити.

Зазначити в мотивувальній частині постанови, що обставиною, яка помякшує відповідальність ОСОБА_2 суд визнає його щире розкаяння.

Пункт 1 резолютивної частини постанови викласти в такій редакції «ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_3