АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1144/15-пГоловуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 33/789/97/16 Доповідач - Кунець І.М.
Категорія - ч.2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 р. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області КунецьІМ., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла Церква Київської області, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого начальником відділу освіти молоді і спорту Шумської РДА

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. в доход держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу освіти молоді і спорту Шумської РДА, будучи відповідно до п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб'єктом корупційного діяння, державним службовцем 11 рангу 6 категорії, володіючи нормативно-правовою базою, що регламентує заходи з питань запобігання корупції, всупереч ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", всупереч п. 1, 2 ч.1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, не повідомив про це вищестоящого керівника та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме достеменно знаючи про те, що його дружина виявила бажання перевестись на іншу посаду, у межах своїх повноважень не повідомив про це голову Шумської РДА та вчинив дії, що полягають у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник 31 серпня 2015 року "Про перевід ОСОБА_2.", крім того, видав наказ №353 "Про преміювання педагогічних працівників навчально виховних закладів району" від 16 грудня 2014 року, відповідно до якого серед інших премійовано його дружину - ОСОБА_2, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду від 5 жовтня 2015 року, як незаконну, та необґрунтовану, і закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що викладені в оскаржуваній постанові висновки суд першої інстанції зробив на підставі неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що за наявності конфлікту інтересів, він зобов'язаний був повідомити про це безпосереднього керівника не пізніше 1 вересня 2015 року включно, але не зміг цього зробити у зв'язку з відстороненням його від виконання повноважень за посадою, на що також не звернув уваги суд першої інстанції.

Згідно до п.4 ч.3 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", положення абзаців 1 та 2 цієї частини не поширюються на осіб, які працюють в галузі освіти, що на його думку свідчить про відсутність конфлікту інтересів і події адміністративного правопорушення.

Також стверджує про те, що голова Шумської РДА у відповідності до ч.4 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", як особа до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, після того як йому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов'язаний був вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, але не зробив цього, оскільки такий конфлікт інтересів був відсутній.

На підставі викладених ним мотивів, вважає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Окрім того, посилається на те, що строк подання апеляційної скарги ним не пропущено, оскільки 12 жовтня 2015 року він у встановлені законом строки подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та, з мотивів викладених у ній, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду від 5 жовтня 2015 року і закрити провадження у справі, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Частина 2 ст.294 КУпАП встановлює 10 денний строк оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова по даній справі була винесена Шумським районним судом 05 жовтня 2015 року і в цей же день ОСОБА_1, згідно розписки, отримав її копію (а.с.119).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 датована 12.10.2015 року поступила до апеляційного суду 14.04.2016 року, після чого була повернута до Шумського районного суду Тернопільської області, звідки разом з справою направлена в апеляційний суд 22.04.2016 року для розгляду по суті.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 25 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги та повернуто її апелянту в зв'язку з пропуском строку на її апеляційне оскарження і не заявленням клопотання про його поновлення.

11.07.2016 року до апеляційного суду Тернопільської області поступила заява ОСОБА_1 про поновлення строків подання апеляційної скарги по цій справі, яка була скерована до Шумського районного суду і повернута разом з справою для розгляду по суті 26.07.2016 року.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 29.07.2016 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строків подання ним апеляційної скарги на вказану постанову суду повернуто апелянту.

Це рішення суд мотивував тим, що заява про поновлення строків апеляційного оскарження без доданої до неї апеляційної скарги не може бути об'єктом апеляційного оскарження.

16.09.2016 року була подана ОСОБА_1 нова апеляційна скарга, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування вказаної постанови суду та закриття цього адміністративного провадження.

Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду, то згідно квитанції, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу поштовим відправленням 12.10.2015 року на адресу Апеляційного суду Тернопільської області, яке поступило лише 14.04.2016 року.

Отже, ці строки на подання вказаної апеляційної скарги було пропущено з поважних причин, але в ній не ставилося питання про їх поновлення в зв'язку з чим апеляційний суд своєю постановою від 25.04.2016 року відмовив у прийнятті апеляційної скарги та повернув її апелянту.

Потім, згідно заяви ОСОБА_1 про поновлення строків подання апеляційної скарги (а.с. 135), вказану ухвалу Апеляційного суду він отримав 11.05.2016 року, що ним підтверджується в апеляційній скарзі і в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, вказана заява датована ОСОБА_1 11.07.201 року і в цей же день вона поступила до Апеляційного суду, тобто через два місяці після отримання вказаної постанови Апеляційного суду.

В апеляційній скарзі причини пропуску цього строку ОСОБА_1 пояснює обмеженими можливостями правової допомоги адвоката.

Таке пояснення суд апеляційної інстанції вважає недостатнім для визнання поважною причиною пропуску вказаного строку на оскарження.

Також, як стверджує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 постанову апеляційного суду від 29.07.2016 року він отримав 19.08.2016 року.

Разом з тим, апеляційна скарга ним датована 02.09.2016 року і вона поступила до Шумського районного суду 05.09.2016 року, тобто через 17 днів після отримання ухвали Апеляційного суду.

Причини пропуску цього строку в апеляційній скарзі не наводяться і в суді апеляційної інстанції жодних письмових доказів поважності пропуску вказаного строку ОСОБА_1 не подано.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки він своєчасно подав апеляційну скаргу 12.10.2015 року і в подальшому строк на апеляційне оскарження постанови суду по 14.04.2016 р. він пропустив з поважних причин, то подальшому на всі інші рішення суду апеляційної інстанції строк на оскарження не поширюється, що є помилковим.

Розглядаючи дану справу, суд апеляційної інстанції має досліджувати весь період часу і причини неподання апеляційної скарги в встановлений законом строк на день розгляду справи по суті.

Аналізуючи цей період, приходжу до висновку, що з 11 травня по 16 вересня 2016 року строк на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 пропустив без поважних на те причин, а тому в поновленні йому цього строку слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2015 року стосовно нього за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - відмовити, а апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Тернопільської області І.М. Кунець