Справа №-613/1082/16-п Провадження №-3/613/396/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року

Суддя Богодухівського районного суду Закопайло В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухів матеріали, що надійшли від командира взводу РДПС ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що не працює, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

- передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення згідно якого ОСОБА_1 29 липня 2016 року о 19-50 год. в м. Кролевець по вул. Червоноранківській, 25 керував автомобілем Рено д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину, заперечував проти обставин, зазначених протоколі. Він пояснив, що близько 15-00 год. 29 липня 2016 року на вказаному в протоколі автомобілі приїхав на стоянку за адресою м. Кролевець, вул. Червоноранківська, 25, де поставив автомобіль на відстій та ремонт та мав намір їхати на ньому через день. Автомобіль був технічно не справний так як спустило колесо. ОСОБА_1 попрохав водія ОСОБА_2 відігнати автомобіль до шиномонтажу, оскільки самостійно цього не міг зробити так як вже вживав алкоголь. ОСОБА_2 на автомобілі Рено проїхав по стоянці в сторону виїзду, але не зміг здати назад та підїхати до шономонтажу, так як відмовила задня передача, і тому автомобіль залишився стояти в напрямку виїзду з стоянки. В подальшому підїхав працівник поліції на приватному автомобілі, почав говорити ОСОБА_1 що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та потім склав про це протокол. В свою чергу ОСОБА_1 не заперечував що вживав алкоголь, але пояснив що після вживання алкоголю автомобілем не керував, і не мав наміру виїжджати з стоянки, а тому і відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного спяніння

Допитаний інспектор поліції ОСОБА_3, що який і склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив що на його особистий телефон зателефонував знайомий та сказав що на фурі пяний намагається виїхати з стоянки. Інспектор підїхав, перекрив рух, щоб не виїхав зі стоянки. Він бачив як водій переліз на спальне сидіння автомобіля. Інспектор витягнув ключі із замка запалювання. В машині був тільки ОСОБА_1, більше нікого в автомобілі не було. Автомобіль знаходився на стоянці. Він передав ключі іншому водію, прізвище якого не знає.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_2 пояснив, що 29 липня 2016 року за проханням ОСОБА_1 переміщав його автомобіль по автостоянці, зупинив автомобіль біля виїзду з стоянки та намагався включити задню передачу щоб поставити на шино монтаж. Але в заявку з тим, що вона не включалася, він заглушив автомобіль та пішов домовлятися щоб автомобіль відбуксувати від виїзду. В цей час ОСОБА_1 залишався в кабіні автомобіля, а автомобіль був заглушений. Коли ОСОБА_2 повернувся до машини то там уже знаходився інспектор поліції, який складав протокол на ОСОБА_1 ОСОБА_2 намагався пояснити поліцейському що це він так поставив автомобіль, але він не слухав його.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що автомобільна стоянка це її обєкт. 29 липня 2016 року вона була присутня при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 Їй відомо що він відмовився їхати на медичний огляд та був пяний. Про те чи керував ОСОБА_1 автомобілем на території автостоянки їй не відомо, оскільки вона працювала на кухні, та бачила лише як він відмовився їхати на медичний огляд. Вона підтвердила що автомобіль не намагався виїхати зі стоянки, а стояв таким чином, що перекривав виїзд з неї.

З огляду на досліджені докази по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч 1 КУпАП суд дійшов висновку про те, що у діях останнього не було доведено наявність складу правопорушення, виходячи з наступного.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що позиція поліцейського щодо наявності у діях ОСОБА_1 скалу правопорушення, підтримана у судовому засіданні, не була доведена в суді переконливими доказами.

Так, свідок ОСОБА_4 підтвердила факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, але вона не була свідком того, як він керував автомобілем.

Крім цього, свідок ОСОБА_2 підтвердив що саме він керував автомобілем та поставав його на виїзд зі стоянки не змігши заїхати на шинимонтаж в звязку з тим, що відмовила задня передача.

Свідчення цих свідків стосовно місця розташування автомобіля відповідають один одному та протирічять свідченням інспектора поліції.

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином суд дійшов висновку, що самі по собі пояснення працівника поліції не можуть бути достатніми доказами провини ОСОБА_1 у скоєнні ним порушення п. 2.5 ПДР України, через відсутності інших доказів провини ОСОБА_1, враховуючи послідовні покази як ОСОБА_1, так й допитаних свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4

З огляду на відсутність достатніх доказів того що ОСОБА_1 керував автомобілем, бо не доведено виконання ним функцій водія та рух транспортного засобу під його керуванням, вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан алкогольного спяніння не відповідають ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином у судовому засіданні не було доведено наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, бо судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, досліджених під час розгляду справи, складу правопорушення в діях ОСОБА_1 не було доведено, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 130, 221, 247, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя