Справа № 149/1260/16-п
Провадження № 33/772/183/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Юненко М. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. м. Вінниця

Суддя судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області Юненко М.О., за участю ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2016 року , -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2016 року

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого,

проживає АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 12 діб, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк відбуття арешту рахувати з моменту поміщення правопорушника в ІТТ Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області . Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір».

Згідно матеріалів справи, 14.12.2015 року ОСОБА_3 було піддано адміністративному стягненню передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Як встановив суд, 08.05.2016 року о 23 год. 23 хв. ОСОБА_3 в м. Хмільнику керував транспортним засобом ВАЗ - 2110, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітке мовлення). Від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив п.п. 2.5, 2.9 а ПДР.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування постанови Хмільницького міськрайонного суду від 24 червня 2016 року та закриття справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він ОСОБА_3 сидів на пасажирському сидінні, а за кермом був його знайомий ОСОБА_4, якого судом першої інстанції не було допитано. Крім того, судом першої інстанції не було доведено те, що він ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, оскільки він не проходив медичний огляд.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_3, який свою вину не визнав, підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а у разі коли суд апеляційної інстанції не знайде підстав для задоволення його скарги, закрити провадження щодо нього у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, дослідивши матеріали адміністративної справи, та доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Судом безспірно встановлено, що 08.05.2016 року о 23 год. 23 хв. ОСОБА_3 в м. Хмільнику який керував транспортним засобом ВАЗ - 2110, державний номерний знак НОМЕР_1, відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив п. 2.5 ПДР України , а саме водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Однак судом першої інстанції у постанові зазначено, що ОСОБА_3 окрім п. 2.5 ПДР України також порушив.2.9а ПДР України, а саме водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, проте як правильно зазначив скаржник у своїй апеляційній скарзі, суду першої інстанції не було надано жодних доказів на підтвердження того факту, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. В зв'язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про виключення п.2.9а ПДР України з описової частини постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2016 року, як зайво інкримінованої.

Що стосується посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що він сидів на пасажирському сидінні автомобіля, а за кермом перебував ОСОБА_4 суперечить матеріалам адміністративної справи та запису відеореєстратора наданого інспектором поліції.

Так, вина ОСОБА_3 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1№905588 від 08 травня 2016 року,( а.с.3), а також рапортом інспектора Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області Дідух Ю.О.(а.с.6).

Суд першої інстанції призначаючи стягнення ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення врахував характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, яку він не визнає, а також те, що ОСОБА_3 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших громадян, у зв'язку з чим обрав найменше стягнення передбачене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП .

Відповідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення , а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, а також справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, а оскільки дане правопорушення не є триваючим, правопорушення було скоєно 08 травня 2016 року, а тому провадження по справі відносно ОСОБА_3 слід закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 247 , 294, КУ п АП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виключити з описової частини постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2016 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП - посилання на п. 2.9а ПДР України.

Врешті постанову залишити без змін.

Справу провадженням відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ст. 247 п. 7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: