П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Степаненко І.Б., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, захисника - адвоката Дубовського П.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП МВС в м.Києві роти №4 батальйону №1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №358632, 27.05.2016 року, о 13 годині 50 хвилин, у м.Києві по вул.Визволителів, 6, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що ніколи не вживав наркотичні засоби, та у вказаний у протоколі день та час керував транспортним засобом у нормальному стані. У його присутності протокол не складався, відповідно копію йому вручено не було, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не було роз'яснено.

Працівники поліції на виклик суду у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи передбачені законом строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, письмове клопотання захисника про закриття провадження у справі, яке підтримане у судовому засіданні ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, серед іншого, відповідальність за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №358632, вбачається, що в графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» зазначено, що 27.05.2016 року, о 13 годині 50 хвилин, у м.Києві по вул.Визволителів, 6, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом.

Разом з тим, в графі «час складення протоколу» зазначено - 13 година 30 хвилин 27 травня 2016 року.

Крім того, з дослідженого судом висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що даний огляд було проведено ОСОБА_1 27 травня 2016 року о 13 годині 20 хвилин, тобто вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення та до його вчинення відповідно до часу, зазначеного у протоколі.

Таким чином, суддя приходить до висновку про невідповідність даного протоколу про адміністративне правопорушення та відомостей, викладених у ньому, вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

Окрім цього, з протоколу вбачається, що в ньому відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про роз'яснення йому прав та обов'язків, передбачених ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, та вручення йому копії протоколу. Будь-яких даних про відмову ОСОБА_1 в отриманні копії протоколу, останній також не містить.

Таким чином, при складанні працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було порушено, крім іншого, вимоги ч.2 ст.254 КУпАП, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо неадекватної поведінки ОСОБА_1 під час огляду на стан сп'яніння, які не підтверджують факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказані особи не є лікарями та не наділені законом правом проводити даний огляд, а також письмове клопотання про закриття провадження у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, АП2№358632, від 27 травня 2016 року, не підтверджені у судовому засіданні будь-якими належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна