АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОлексієнкоТ.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок ) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 0,2 розміру заробітної плати судового збору, тобто 275 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі з доповненнями Олексієнко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На обґрунтування своїх вимог, зазначає, що суд неповно з`ясував усі обставини справи, зокрема проігноровано показання свідка ДТП ОСОБА_3, які додано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та є належним доказом у розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Не взято до уваги розмітку дороги, місце зіткнення транспортних засобів, що зафіксовані на схемі ДТП, які вказують на факт порушення водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог п.п. 11.1, 1.9, 34.1 ПДР України, в результаті чого ним допущено зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 Зазначає, що на схемі ДТП не зображено суцільну лінію на даній ділянці дороги.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 20.06.2016 року, складено з порушенням вимог закону, а тому не може бути взятий до уваги судом, як джерело доказів, оскільки у протоколі зазначено лише номер статті КУпАП без зазначення частини статті, а також відсутнє конкретне посилання на пункт Правил дорожнього руху України, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Просить задовольнити клопотання про призначення авто технічної експертизи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представників Олексієнко Т.В. та ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вважають постанову суду законною, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга з доповненнями до задоволення не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд у повному обсязі дослідив наявні у справі докази, які підтверджують порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, зокрема, п.п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 10.4 ПДР України та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.06.2016 року, схемі місця ДТП та поясненнях учасника ДТП ОСОБА_4

Як встановив суд, 20.06.2016 року, о 19 год. 40 хв. в м.Києві Брест-Литовське шосе (в напрямку Києва) водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «SKODA OKTAVIA1/8.SLX» д.н.з. НОМЕР_2, під час розвороту ліворуч, не пропустив транспортний засіб «HYUNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_3, який рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення з ним, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б, 10.1, 10.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху і інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, спричиняти матеріальні збитки. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана терміново прийняти міри по забезпеченню безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги і прийняти всі можливі заходи для усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, сповістити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (10.1).

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснення повороту у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестями з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот (п. 10.4 ПДР України).

Згідно з п. 2.3 «б», для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом на дорозі.

На підтвердження порушення ОСОБА_2 вказаних пунктів ПДР України, суд першої інстанції обґрунтовано врахував дані протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення водія ОСОБА_4, надані ним у судовому засіданні, та інші наявні в матеріалах справи докази.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вимогам відомчих нормативних актів не заслуговують на увагу, оскільки його складено з дотриманням ст. 256 КУпАП.

Зокрема, протокол серії АП2 № 216950 від 20 червня 2016 року складено уповноваженою особою УНП в м. Києві, в ньому зазначено дату і час його складання, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; порушені пункти Правил дорожнього руху України, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зокрема ст. 124 КУпАП.

Протокол підписано особою, яка його склала та ОСОБА_2, який виклав власноручно свої пояснення, однак жодних зауважень у них, щодо невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП не вказав.

Ознайомлюючись із схемою місця ДТП, ОСОБА_2 також не зазначив своїх заперечень щодо її невідповідності дорожній обстановці, де фіксувалася ДТП.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_2, повертаючи та готуючись до розвороту, повинен був відповідно до вимог п. 10.4 ПДР України дати дорогу ОСОБА_4, який рухався по основній дорозі у зустрічному напрямку.

Не встановлено підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2, про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, оскільки наявні у справі докази, підтверджують висновки суду, а питання які ставить у клопотанні представник їх не спростовують і в основному є правовими.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду викладені в постанові, і були б підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги з доповненнями не встановлено.

За таких обставин, висновки суду про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним.

Посилання ОСОБА_2 та його представників на пояснення свідка ДТП ОСОБА_3 суд не може приймати до уваги, оскільки вони лише вказують на те, що ОСОБА_4 керував автомобілем, який рухався по узбіччю з правової сторони на великій швидкості, та не звернув увагу, що у лівій та правій смузі його попутного напрямку зупинилися автомобілі, щоб пропустити автомобілі на розвороті, та самі по собі не спростовують факту порушення ОСОБА_2 вимог п.п.1.5, 2.3 б, 10.1, 10.4 ПДР України. Відтак, вважаю, що суд дав їм правильну оцінку.

При цьому, слід зазначити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою. Відтак, доводи адвоката Олексієнко Т.В., що діє в інтересах ОСОБА_2, про порушення водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимог п.п. 11.1, 11.9, 34.1 ПДР України не можуть бути враховані, оскільки відносно нього протокол про порушення Правил дорожнього руху України не складено.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування постанови Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2016 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Олексієнко Т.В., що діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига