Справа № 344/8342/16-п
Провадження № 3/344/2582/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., при секретарі - Мічути Т.Б., прокурора Богачка О.О., Гуділіна В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Олейняша М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшла з військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого головним старшиною військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З протоколу № 1 від 30 червня 2016 року про вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, суду пояснив, що він практично не може здійснювати і не здійснював керівництво та не мав впливу чи будь-які дії по відношенню до рядового особового складу військової частини НОМЕР_1 , оскільки у них є безпосередні начальники, які вирішують питання по відношенню до даного особового складу.
Захисник адвокат Олейняш М.І. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у діях ОСОБА_1 .
Прокурори у судовому засіданні підтримали викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення обставини та просили притягнути правопорушника до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_2 , допитаний у судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що він працює начальником метеорологічної служби військової частини НОМЕР_1 , є керівником дружини ОСОБА_1 , останній не здійснює керівництво щодо своєї дружини, проте ОСОБА_1 може надавати пропозиції.
Роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, думку прокурорів, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, виходячи з наступного.
Правопорушення вчинено за наступних обставин.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2009 № 224 прапорщик ОСОБА_1 призначений на посаду головного старшини бригади військової частини НОМЕР_1 з 25.11.2009, де і проходить військову службу по теперішній час (а.с. 8).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2005 № 63 старший солдат ОСОБА_3 призначена на посаду механіка-метеоспостерігача метеорологічної групи військової частини НОМЕР_1 з 05.04.2005, де і проходить військову службу на даний час (а.с. 9 ).
ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 28 серпня 2002 року (а.с. 10).
Начальником Генерального штабу - Головнокомандуючим Збройних Сил України 29.11.2010 виданий наказ № 193 «Про стан організації роботи з сержантським (старшинським) складом Збройних Сил України та шляхи її вдосконалення» та затверджений Тимчасовий перелік обов`язків сержантського (старшинського) складу за окремими посадами у Збройних Силах України (а.с. 11-21).
23.05.2016 Генеральним штабом Збройних Сил України прийнятий наказ № 207 «Про організацію роботи з сержантським і старшинським складом Збройних Сил України» та затверджений Тимчасовий перелік обов`язків за окремими посадами сержантського і старшинського складу Збройних Сил України (а.с. 22-28).
03.06.2016 Командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ №183агд «Про організацію роботи з сержантським складом військової частини НОМЕР_1 » та затверджений Типовий перелік функціональних обов`язків за окремими посадами сержантського складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 29-45).
ОСОБА_1 був ознайомлений з ОСОБА_4 переліком функціональних обов`язків за окремими посадами сержантського складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 45).
ОСОБА_1 має посвідчення Прапорщика ( ОСОБА_5 ) (а.с. 46-47).
Згідно Наказу від 02.07.2016 № 123 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 надано щорічну відпустку з 04 липня по 02 серпня 2016 року (а.с. 60).
Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною першою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У примітці 1, 2 до даної статті зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлює, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно частини дванадцятій статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
У відповідності з підпунктом «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби.
Таким чином, ОСОБА_1 , який є головним старшиною військової частини НОМЕР_1 , є військовою посадовою особою Збройних Сил України і на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
ОСОБА_1 , який призначений на посаду головного старшини військової частини НОМЕР_1 з 25.11.2009, та старший солдат ОСОБА_3 , яка призначена на посаду механіка-метеоспостерігача метеорологічної групи військової частини НОМЕР_1 з 05.04.2005, зареєстрували шлюб 28 серпня 2002 року, тобто перебувають у сімейних стосунках.
За таких обставин у ОСОБА_1 наявна суперечність між приватним (майновим та немайновим інтересом, зумовленим сімейними стосунками з ОСОБА_3 ) та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність і неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень, визначених функціональними обов`язками та Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема віддання обов`язкових для виконання наказів військовослужбовцям сержантського і рядового складу військової частини, вирішення питань про їх заохочення або притягнення до відповідальності), тобто наявний реальний конфлікт інтересів.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був повідомити не пізніше наступного робочого дня про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Проте ОСОБА_1 не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника командира військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складений протокол, та, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, місце та час вчинення правопорушення, ставлення винного до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 275,60 грн.
На підставі викладеного, відповідно до статей 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись статтями 9, 33, 40-1, 172-7, 221, 251, 268, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693, 275 грн. 60 коп. судового збору.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.В. Мелещенко