ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4992/16-п

Пров. №3/766/2134/16

19 вересня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корольчук Н.В.

секретар: Кована В.А.

за участю представника

Херсонської митниці ДФС: ОСОБА_1

особи, яка притягується

до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 482 МК України, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

встановив:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшли адміністративні матеріали (протокол про порушення митних правил №0074/50805/16 від 03.05.2016 року та додані до нього документи) відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 482 МК України.

У протоколі зазначено, що 03.05.2016 р. близько 16-10 год. в зону митного контролю КПВВ «Чонгар» Херсонської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «HONDA Shuttle», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу Україна, VIN код (номер кузова) JHMRA3830XC208564, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував в своєму транспортному засобі один з вільної економічної зони Крим на материкову частину України. При проведенні митного контролю транспортного засобу «HONDA Shuttle», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 було встановлено, що відповідно до наявної інформації в центральній базі ЄАІС та АСМО «Інспектор» громадянином ОСОБА_2 було вивезено зазначений транспортний засіб з митної території України 03.04.2016 р. о 00-41 год. через пункт пропуску «Племенівка-Шебекіно» митного поста «Племенівка» Харківської митниці ДФС.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому порушення не визнав. Разом з цим не заперечив проти того, що після відвідин батька в РФ вїхав на територію Криму через поромну переправу «Крим Кавказ» в м. Керч з метою відвідати також матір дружини, після чого поїхав додому через пункт пропуску «Чонгар», пояснивши, що такий шлях є найкоротшим, що дозволяє зекономити кошти. Заявив, що такими діями не мав наміру порушити закон, про заборону вїзду на територію Криму через поромну переправу «Крим Кавказ» в м. Керч не знав, автомобіль, яким він керував, був придбаний ним та зареєстрований на території України у 2016 році, він цілеспрямовано їхав до пункту пропуску «Чонгар» для проходження контролю і ні від кого автомобіль не приховував. Вказав, що його діями шкоди державі не завдано, територія Криму є територією України і він не має нести обмеження щодо пересування тим шляхом, яким він їхав до вилучення автомобіля, у звязку з тимчасовою окупацією Криму.

У судовому засіданні представник митного органу ОСОБА_1 пояснив, що протиправні дії ОСОБА_2 полягали у ввезенні автомобіля марки «HONDA Shuttle», реєстраційний номер НОМЕР_1, на територію ВЕЗ «Крим» поза митним контролем без виконання митних формальностей через тимчасово закритий пункт пропуску «Керч», просив визнати ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил, передбаченому ч. 1 ст. 482 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачені санкцією цієї статті.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з таких підстав.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 486, 489 МК України при розгляді справи про правопорушення митних правил підлягають зясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення (тобто час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та обєктивного зясування обставин кожної справи.

Частиною 1 ст. 527 МК України визначено, що однією з постанов, яку може бути винесено У справі про порушення митних правил, є постанова про закриття провадження у справі (зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

З урахуванням конкретних обставин справи, а саме того, що відповідно до викладеного у протоколі про порушення митних правил висновку предметом інкримінованих ОСОБА_2 дій визнано належний йому автомобіль марки «HONDA Shuttle», вже на час складання того протоколу особа, яка його склала, усвідомлювала, що за санкцією ч. 1 ст. 482 МК України на ОСОБА_2 можуть бути накладені досить суворі стягнення. Такі обставини, виходячи з встановлених Конституцією України, норми якої є нормами прямої дії, основних засад судочинства, зокрема, щодо забезпечення доведеності вини, та положень ст. 458 МК України, за змістом яких підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад правопорушення, передбачений цим Кодексом, вимагали від особи, яка склала той протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів його вчинення з тим, щоб викладені у протоколі дані беззаперечно стверджували протиправність діяння особи, її винність у цьому діянні, факт і обсяг посягання цієї особи на охоронювані законом правовідносини.

Суд вважає, що при складенні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 ці вимоги закону виконані не були з огляду на таке.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 488, 490, 494 - 495 МК України положень, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил. В межах зазначених у протоколі обставин інкримінованого особі порушення митних правил і повинен провадитися їх, у тому числі, судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

У п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення. Крім того, суд вказав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 482 МК України обєктивна сторона цього правопорушення виражається у вчиненні декількох різних за своєю сутністю дій, зокрема: у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Однак, у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі чітко не зазначено, у вчиненні якої саме з зазначених вище дій, закріплених у ч. 1 ст. 482 МК України, він обвинувачується. У протоколі одночасно вказано дві самостійні альтернативні дії, що містить диспозиція цієї статті, одна з них це переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів і без виконання митних формальностей, а інша це дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів і без виконання митних формальностей. При цьому, у протоколі не конкретизовано, яка саме з зазначених дій ставиться у вину ОСОБА_2.

Суд вважає, що така практика формування доказової бази є неприпустимою і порушує право особи на захист, оскільки на момент складання протоколу особа має чітко розуміти, у вчиненні якого правопорушення вона обвинувачується, і вже з того моменту мати можливість захищатися від того обвинувачення всіма дозволеними засобами.

Крім того, за змістом ст.ст. 458 МК України, 9 КУпАП протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невідємною ознакою субєктивної сторони будь якого адміністративного правопорушення.

Виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, а також розяснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах контрабанду та порушення митних правил», субєктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу.

При цьому, за змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Крім того, як зазначено у вказаній вище постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8, особи, що вчиняють контрабанду та порушують митні правила, посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, внаслідок чого завдають шкоду економіці держави, її культурній спадщині, здоровю населення та громадській безпеці, сприяють розширенню тіньового сектора економіки.

Однак, матеріали, зібрані органом, працівник якого склав протокол про правопорушення митних правил відносно ОСОБА_2, з урахуванням пояснень останнього, не містять як переконливих даних про те, що мав місце факт заподіяння інкримінованими ОСОБА_2 діями будь якої шкоди, а також достатніх даних для прийняття рішення про умисне вчинення ним того діяння, яке ставиться йому у вину, на що доречно вказав ОСОБА_2.

Крім того, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 482 МК України, відповідальність за цією статтею несе особа, яка здійснила певні дії через митний кордон України (який відповідно до ст. 10 МК України збігається з державним кордоном України).

Як зазначено у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 року за №424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», на яке міститься посилання у протоколі відносно ОСОБА_2, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістськи налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, прийнято рішення тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком. Наказом Міністерства інфраструктури України від 16.06.2014 року №255 «Про закриття морських портів» (зареєстровано в Мінюсті України 24.06.2014 року за №690/25467) морський порт Керч закрито до відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території АР Крим.

При цьому, як вказано у протоколі, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року за №535 «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства доходів і зборів» було прийнято рішення реорганізувати Кримську та Севастопольську митниці Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів із зобовязанням Херсонської митниці забезпечити виконання функцій, що покладалися на зазначені митниці.

При цьому слід також враховувати, що Конституцією України, як і положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожному громадянину України гарантується безперешкодне право повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу - окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

З огляду на наведене, на думку суду, не може йтися про те, що не проходження ОСОБА_2 митного контролю у порту «Керч» було викликано його умисними діями, бо це не залежало від його волі, а до цього призвели наведені вище обставини, повязані з окупацією території АР Крим.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України у звязку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що інкриміноване йому діяння не містить усіх ознак складу такого правопорушення, а тому відсутній склад у цілому.

Керуючись ст. 527 МК України, ст. 247 КУпАП України,

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 482 МК України закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Транспортний засіб марки «HONDA Shuttle», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу Україна, VIN код (номер кузова) JHMRA3830XC208564, свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії СХТ №980802 від 25.03.2016 року та ключі від нього, вилучені на підставі протоколу про порушення митних правил №0074/50805/16 від 03.05.2016 року, - повернути ОСОБА_2.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Н.В. Корольчук