Номер провадження 3/523/4657/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Пепеляшков О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління поліції м. Одеси, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, фасадчика ПП «Полістрой-2», який проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Відносно ОСОБА_1 03.08.2016р. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставинами того, що останній 05.07.2016р. керував автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1, по Миколаївській дорозі, біля буд. № 299 в м. Одесі, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р., № 1306.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення не визнав та зазначав, що ним було порушено правила дорожнього руху та відбулась ДТП за участю його автомобіля а також іншого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок удару ОСОБА_1 знепритомнів, декілька разів приходив до тями та йому була надано медичну допомогу сторонньою невідомою особою із застосуванням алкомісткого препарату. Проте алкогольних напоїв він не вживав, вину у скоєнні самого ДТП не заперечує.

Адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_3 О.А. підтримав пояснення особи, інтереси якої він представляє, та просив закрити провадження по справі на підставі ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 також вважали, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 пояснив, що дійсно, безпосередньо після ДТП він особисто витяг ОСОБА_1, який знепритомнів внаслідок удару та дійсно, на місці ДТП була велика кількість людей, які намагались надати допомогу учасникам ДТП. Витягуючи ОСОБА_1 у ОСОБА_2 не склалося враження, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, будь-якого запаху алкоголю він від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відчув.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, допитавши свідка ОСОБА_5, який вказав, що був свідком ДТП та особисто бачив, як іншій водій (якого він до цього не бачив) витягував іншу незнайому йому особу ОСОБА_1 з автомобілю ВАЗ 2109, бачив, що якась особа, яка назвалась медично досвідченою, надавала допомогу ОСОБА_1, який періодично втрачав свідомість, потім приїхали поліцейська машина а за нею карета швидкої допомоги; вивчивши матеріали про адміністративне правопорушення, зокрема, протокол про обставину адміністративного правопорушення 05.07.2016р. об 03-25 год. і довідку про наявність у ОСОБА_1 алкоголю в крові наступного дня 06.07.2016р. о 13-40 год., наявністю медичної документації щодо отримання ОСОБА_1 закритої черепно-мозкової травми внаслідок ДТП, відсутність розходження у поясненнях допитаних осіб між собою та у часі, суддя дійшов до висновку про те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не знайшли свого безперечного підтвердження при розгляді справи.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, 130, 249, 268, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: