Справа № 461/4563/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2016 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого у Галицькому відділі поліції ГУНП у Львівській області, проживаючого у м. Львові на вул. Ляйнберга, 7/7,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

13 липня 2016 року до Галицького районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №093541, 01 липня 2016 року о 22.25 год. на автодорозі Київ-Чоп 520км.+700м. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Daewoo Sens» д.н.з. 1229 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився у медичному закладі, підтверджується висновком №970 від 02 липня 2016 року ЛКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер».

В суді ОСОБА_1 вини не визнав, надав пояснення про те, що 01 липня 2016 року їхав на автомобілі «Деу-Сенс» до свого дачного будинку в с. Лісок Буського району Львівської області, оскільки сусід повідомив, що в такому знаходиться хтось невідомий. Вказує, що він не перебував в стані алкогольного спяніння, рідко вживає алкоголь, того дня взагалі не вживав, тому добровільно поїхав до медичного закладу для проходження експертизи і сподівався, що експертизу проведуть на підставі аналізу крові, однак, у медичному закладі у нього не відібрали кров, а надали прилад «Драгер».

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 надав пояснення про те, що вважає порушеною процедуру освідування на стан спяніння, оскільки таке проводилось не методом лабораторного дослідження в медичному закладі, а шляхом дихання в прилад «Драгер», строк дії сертифікату відповідності якого закінчився 28 січня 2010 року.

В судовому засіданні 10 серпня 2016 року інспектор УПП ОСОБА_3 надав пояснення про те, що 01 липня 2016 року на автодорозі Київ-Чоп у с. Запитів ним було зупинено службовий автомобіль, щоб відповісти на телефонний дзвінок. Він зауважив автомобіль марки «Деу-Сенс», який перетнув суцільну смугу руху і вказаний автомобіль був зупинений. Транспортним засобом керував ОСОБА_1, який був з ознаками алкогольного спяніння почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Водій відмовився від освідування на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», тому він запропонував поїхати до медичного закладу на вул. Наукову, 49, в якому лікарем було складено висновок про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння.

Лікар ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» ОСОБА_4 в судовому засіданні 10 серпня 2016 року надала пояснення про те, що 01 липня 2016 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками патрульної поліції в кабінет огляду. В 00.00 год. був проведений огляд на підставі ознак симптомів і за допомогою приладу «Драгер» був встановлений діагноз стан спяніння. Було проведено загальний огляд оцінка поведінки, свідомості, пульсу, тиску, зіниць, зроблено проби на координацію рухів. ОСОБА_1 не відмовився від освідування за допомогою приладу «Драгер».

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані документи, приходжу до наступного висновку.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п.п.6,7 розділу І вищевказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння поліцейськими на місці та погодився слідувати до медичного закладу з метою проведення такого огляду.

Відповідно до ч.10 розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Згідно ч.12 розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до ч.13 розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Однак, під час розгляду справи в суді встановлено, що лікарем ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» під час освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння не відбирались слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров, натомість, використовувався прилад Drager Alcotest (а.с.3).

Згідно ч.3 розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ч.9 розділу ІІІ Інструкції, використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається із наданих 05 вересня 2016 року документів на запит суду ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер», Свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 на прилади електродіаностичні: Alcotest 7410, Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810, дійсне до 28 січня 2010 року; Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу Alcotest 7410, Alcotest 6510, Alcotest 6810 чинний до 11 травня 2010 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, одержані за допомогою приладу, в якого закінчився термін дійсності сертифікату відповідності, є нікчемними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення в його діях.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України - закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Х.М. Мисько