Справа 139/891/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого робітником у НВК с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району, громадянина України, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 27 вересня 2016 року о 09-ій годині 30 хвилин, перебуваючи на території НВК с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області, вчинив дрібне хуліганство, зокрема, висловлювався нецензурними словами на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Свою винуватість у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що 27 вересня 2016 року, перебуваючи на території школи, він підійшов до ОСОБА_4 та його дружини із запитанням, з приводу наклепу, який вони на нього звели. Розмова відбувалась на підвищиних тонах, однак він не вживав нецензурної лексики, адже розумів, що перебуває на території школи, де знаходяться діти. Крім того, він не шарпався і не чіплявся за верхній одяг ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не погрожував їм фізичною розправою та не наносив тілесних ушкоджень. Зазначає, що ситуація, яка виникла, має давнє походження і грунтується на неприязних відносинах, оскільки сім'я ОСОБА_3 кожного разу намагається звести на нього наклеп.

Оцінивши пояснення ОСОБА_1 в суді та дослідивши матеріали справи, зокрема, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, пояснення свідків і очевидців події ОСОБА_5 і ОСОБА_6, довідку-характеристику, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, а саме - суб'єктивна та об'єктивна сторони складу хуліганства.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Із наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів не вбачається наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення громадського порядку. Зокрема, сам ОСОБА_1 та заявлені подружжям ОСОБА_3 свідки-очевидці події ОСОБА_5 та ОСОБА_6, стверджуючи, що ОСОБА_1 сварився із ОСОБА_3, заперечували обставину, що він висловлювався нецензурними словами чи шарпався із громадянами.

До пояснень з цього приводу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відношусь критично і розцінюю їх як спосіб поквитатися із ОСОБА_1, з яким вони тривалий час перебувають у неприязних стосунках і які зацікавлені у притягненні його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 254 КУпАП адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення сам по собі не може являтися доказом винуватості особи, оскільки являється процесуальним документом, у змісті якого особі висувається певне обвинувачення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи не доведено прагнення ОСОБА_1 до вчинення дрібного хуліганства та мотиву неповаги до супільства, оскільки в даній ситуації мала місце конфліктна ситуація на грунті неприязних відносин.

З врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, ч. 1 п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : ___________