П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Степаненко І.Б., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, захисника - адвоката Микитенка О.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з батальйону №1 роти №4 Управління патрульної служби МВС України у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Припять Київської області, українки,громадянки України, освіта вища, працюючої бухгалтером ТОВ «ІБК «Спецбуд», розлученої, маючої малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №343629, 22.12.2015 року, о 18-50 годині, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Фольксваген Тоурег», реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотрималась бічного правого інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Шевроле Малібу», реєстраційний номер НОМЕР_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала, в даній дорожній обстановці не мала технічної можливості уникнути ДТП, що, на її думку, підтверджено висновком судового експерта.

Адвокат Микитенко О.П. в судовому засіданні просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, вважаючи складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно неї безпідставним, а факт притягнення її до адміністративної відповідальності таким, що не відповідає закону, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підтвердження чого надав суду висновок експертного автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП №1-28/01 від 28.01.2016 року.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що 22.12.2015 року, приблизно о 18-45 годині, він рухався по Броварському проспекту зі сторони вулиці Луначарського на розворот в напрямку бульвару Перова, і, перетинаючи середній ряд, отримав удар в ліву сторону задньої частини свого автомобіля. У зв'язку з погодними умовами, іншого учасника ДТП він не бачив при здійсненні маневру.

Заслухавши пояснення учасників ДТП, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що 22.12.2015 року, приблизно о 18-50 годині, вона рухалась по Броварському проспекту зі сторони станції метро Дарниця в бік моста Метро в місті Києві. Коли вона проїжджала повз метро Лівобережна в третій смузі головної дороги, перед нею раптово з'явився автомобіль «Шевроле Малібу», реєстраційний номер НОМЕР_2, який, не пропускаючи її, почав пересікати зправа наліво траєкторію руху її автомобіля безпосередньо перед ним, таким чином намагаючись здійснити розворот на Броварському проспекту з другорядної дороги. Внаслідок таких дій водія автомобіля «Шевроле Малібу», реєстраційний номер НОМЕР_2, було допущено зіткнення з її автомобілем.

Судом також досліджено висновок експертного дослідження №1-28/01 від 28.01.2016 року, відповідно до якого:

-з технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Фольксваген Тоурег», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.12.3. Правил дорожнього руху України;

-з технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Шевроле Малібу», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху України;

-в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Фольксваген Тоурег», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 не мала технічної можливості уникнути ДТП;

-в даній дорожній обстановці вбачати в діях водія автомобіля «Фольксваген Тоурег», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України не має підстав технічного характеру;

-в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Шевроле Малібу», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху України;

-з технічної точки зору в даній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля «Шевроле Малібу», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_5 вимогам п.п.10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху України перебували в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно з п.1.1, 1.2, 1.3 Правил дорожнього руху України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в її діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, пояснення учасників ДТП, схему місця ДТП та висновок експертного дослідження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АП2 №343629, від 22 грудня 2015 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.13.1 Правил Дорожнього руху України водієм автомобіля «Фольксваген Тоурег», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна