АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1191/2016 Головуючий 1 інст.: Кривов»яз А.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Коваль С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 захисника - адвоката Чібісова В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року,

В с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови, 29.06.2016 року приблизно о 01 год. 25 хв., в м. Києві по проспекту А.Корольова, 2/12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102» д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп»яніння. Стан сп»яніння встановлювався за допомогою технічного засобу на місці в присутності двох свідків у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення, змінивши позбавлення права керування транспортними засобами на адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначає, що суд при визначенні стягнення не в повній мірі дотримався положень ст. 33 КУпАП. Зокрема, у постанові не наведено мотивів, якими керувався суд, накладаючи на нього стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та не взяв до уваги дані про його особу, його майновий та сімейний стан, відсутність обтяжуючих обставин та наявність обставин, що пом»якшують відповідальність. Просить врахувати те, що він визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності, в результаті вчиненого ним правопорушення тяжких наслідків не настало, що він має на утриманні матір пенсійного віку, яка проживає одна за межами міста та за поганим станом здоров»я потребує його догляду та постійного забезпечення лікарськими засобами, що він працює водієм та позитивно характеризується, а тому автомобіль є єдиним засобом для його існування та матеріального забезпечення його сім»ї.

При цьому, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, та про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 29.07.2016 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 05.08.2016 року подав апеляційну скаргу.

Враховуючи, що справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1, оскільки, як убачається з матеріалів справи, він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильними і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Такий висновок суду відповідає представленим у справі доказам.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд не достатньо врахував вимоги ст. 33 КУпАП та застосовуючи стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, належним чином не вмотивував причини обрання саме цього виду стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше; вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому; тяжких наслідків, від вчиненого правопорушення не настало; обставини вчинення правопорушення; що він має на утриманні матір пенсійного віку, яка за станом здоров»я потребує його догляду та постійного забезпечення лікарськими засобами; працює водієм за трудовим договором у ТОВ «ЮК»Імперія Де Юро», що свідчить про те, що автомобіль є єдиним джерелом для його існування та матеріального забезпечення його сім»ї.

Обставин, які обтяжують відповідальність, при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено альтернативні види стягнень, які можуть бути застосовані до водія транспортного засобу.

Разом з тим, суд, застосовуючи стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, належним чином не вмотивував причини обрання саме цього виду стягнення.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні справедливим та достатнім для виховання правопорушника і запобігання вчиненню нових правопорушень, буде стягнення у виді штрафу, а тому постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом»якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 29.06.2016 року, тобто до внесення до ст. 130 КУпАП змін, згідно із Законом № 1446-VIII від 07.07.2016р., суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Коваль