Справа № 645/537/16-п
Провадження № 3/645/306/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

в с т а н о в и в :

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться адміністративний матеріал по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 січня 2016 року за участю водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_2

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 887892 від 27 січня 2016 року, 27.01.2016 року близько 09 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1, біля буд. № 9/23 по вул. Танкопія у м. Харкові, не виконав вимоги світлофору, проїхав перехрестя вул. Танкопія та просп. ОСОБА_3 на заборонений жовтий сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2, автомобілі зазнали механічних пошкоджень, заподіяна матеріальна шкода.

ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні вимог п. 8.7.3.е ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не складалися.

Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

У судовому засіданні, будучи допитаним в якості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 27.01.2016 року біля 9-00 год. він керував автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_3, та рухався з вул. Танкопія у бік перехрестя з пр. ОСОБА_3. Перед перехрестям стояв тролейбус і тому він його обїхав, коли підїжджав до перехрестя був мигаючий зелений сигнал світлофору, а потім загорівся жовтий, так як дорога була слизька, він не зупинявся та продовжував рух. Коли перетнув перехрестя, то перед ним проїхав автомобіль марки «Skoda Octavia А7», який рухався на червоний сигнал світлофору і фактично вже проїхав, коли він зачепив задню частину цього автомобілю. Автомобіль «Skoda Octavia А7» перед перехрестям не зупинявся. ОСОБА_1 вважає, що мав право завершити маневр, коли для нього був жовтий сигнал світлофору, при цьому був посередині перехрестя і рухався зі швидкістю приблизно 15-20 км/год.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що в зазначений час він їхав на автомобілі марки «Skoda Octaviа А7», державний номерний знак НОМЕР_4, з боку вул. Г.Сталінграду в напрямку пр. Московського по пр. М.Жукова і, підїжджаючи до перехрестя для нього ще горів червоний сигнал світлофору, він не зупинявся, але пригальмував і в цей час загорівся зелений сигнал світлофору, тому він продовжив рух. Разом з ним інші учасники теж почали рух. Коли виїхав на перехрестя, боковим зором побачив, що в його бік рухається автомобіль «Москвич», ОСОБА_2 нажав на педаль газу, щоб уникнути зіткнення, проте уникнути зіткнення не виявилося можливим і автомобіль «АЗЛК 2140» вдарив в задню частину його автомобіля та пошкодив заднє колесо, стоп сигнал і задній бампер. Гололедиці не було, було слизько, похмура погода, дорожнє покриття було вологим. ОСОБА_2 вважає, що правопорушник спочатку їхав на жовтий, а на перехрестя виїхав вже на червоний сигнал світлофору. Як можна побачити з відео регістратора, з моменту загорання жовтого сигналу світлофору пройшло 5 секунд. Перевимкнення з жовтого сигналу на червоний сигнал світлофору проходить десь 3 секунди. Відстань від світлофору до перехрестя по його замірам - 25 метрів. Жовтий сигнал світлофору загорівся біля 15 м. до світлофору. З моменту, коли водій побачив жовтий сигнал і виїзду на перехрестя було близько 40 метрів. При швидкості руху 20 км/год, автомобіль за 1 с проїжджає 5,6 метрів, а за 5 с авто проїжджає десь 28 метрів, і тому ОСОБА_1 їхав близько 40 м/год. Вважає, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_1

Раніше допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 27.01.2016 року він пішки рухався по пр-ту М. Жукова в бік пр-та Московського, коли побачив автомобіль «Skoda Octaviа А7», який перетинав перехрестя. Перед перехрестям цей автомобіль не зупинявся та продовжував рух, в цей час був мигаючий червоний сигнал світлофору, який горів сигнал для іншого автомобіля він не бачив, бачив що по ходу його руху стояв тролейбус.

Раніше допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 27.01.2016 р. (точний час не памятає) він рухався на автомобілі «Рено Логан» по пр- ту М. Жукова в бік пр-ту Г. Сталінграду. Він був перед перехрестям, коли загорівся зелений сигнал світлофору, автомобілі почали рух, а він почав рух пізніше. В цей час автомобіль «Skoda Octavia А7» вже перетинав перехрестя і в задню частину цього автомобіля врізається автомобіль «Москвич». ОСОБА_5 вийшов з автомобілю та підійшов до водія «Москвича», ситав його про те, куди він «летить» на червоний сигнал світлофора.

По справі за клопотанням ОСОБА_1 була проведена судова автотехнічна експертиза за № 4319 від 31.08.2016 року. Висновок експертом викладений у трьох варіантах: 1-й - згідно пояснень водія ОСОБА_1, 2-й - згідно пояснень водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5, 3-й - згідно пояснень свідка ОСОБА_4

При вирішенні питання про винність чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення суд бере до уваги 2-й варіант висновку автотехнічної експертизи № 4319 від 31.08.2016 року, оскільки вказаний варіант узгоджується з іншими матеріалами справи та поясненнями свідкіа ОСОБА_5

Згідно вказаного вище варіанту висновку експертизи: в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля АЗЛК ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 8.7.3. е) та 8.10 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення автомобілів Шкода та АЗЛК, зі сторони водія автомобіля АЗЛК ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 е), 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія АЗЛК ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 е), 8.10 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій автомобіля АЗЛК ОСОБА_1 вимогам п.п. 8.7.3 е),8.10 Правил дорожнього руху України знаходиться, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Шкода ОСОБА_2

повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху

України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Шкода

ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з

автомобілем АЗЛК шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього

руху України.

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Шкода

ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил

дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились в

причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В матеріалах дорожньо-транспортної пригоди відсутні пояснення свідка ОСОБА_4, які працівники поліції мали б відібрати на місці ДТП 27.01.2016 р. Пояснення вказаного свідка, надані в суді, суперечать іншим матеріалам справи, поясненням водія ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, який на момент ДТП рухався на автомобілі «Рено Логан» по пр- ту М. Жукова в бік пр-ту Г. Сталінграду та після ДТП залишив свій номер телефону потерпілому ОСОБА_2 (а.с. 4).

Таким чином, суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_4 та водія ОСОБА_1, так як вони суперечать іншим доказам у справі: поясненням водія ОСОБА_2, поясненням свідка ОСОБА_5 які були на місці ДТП, та які не є зацікавленими особами, висновком судової автотехнічної експертизи, відповідно до якої за показаннями водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 у діях водія ОСОБА_1 маються невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, а щодо пояснень свідка ОСОБА_4, то надані ними пояснення не можуть в повній мірі, на думку експерта, дати відповідь про винуватість водія ОСОБА_1 в даному випадку.

З огляду на викладене, аналізуючи свідчення водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, схему ДТП, матеріали вказаної вище експертизи, відеозапис з реєстратора автомобіля ОСОБА_1І, які маються в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що ці докази в сукупності не спростовують наявність вини в даній дорожньо-транспортній обстановці в діях ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але за інших обставин, а саме:

27.01.2016 року близько 09 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Танкопія на регульованому перехресті з пр. Маршала Жукова в м. Харкові, в порушення вимог п.п. 8.7.3 «е», 8.10. Правил дорожнього руху України рухався на заборонений сигнал світлофору, не надав дорогу автомобілю «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався на цьому ж перехресті по пр. Маршала Жукова в напрямку проспекту Московського, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений саме ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи пи тання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд керується ч. 1 ст. 38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Згідно протоколу, складеного відносно ОСОБА_1, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було вчинене 27.01.2016 року, а тому на момент розгляду справи суддею сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення сплив встановлений ч. 1 ст. 38 КУпАП строк, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження по справі закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г. С. Шевченко