Справа № 359/1764/16-п Головуючий у І інстанції Криворучко І. В.
Провадження № 33/780/242/16 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк
Категорія 429 21.09.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: порушника ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника Київської митниці Державної фіскальної служби України Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника правопорушника ОСОБА_7 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Туречини, мешканця АДРЕСА_1

за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. з конфіскацію валюти у розмірі 19 200 доларів США.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 26 січня 2016 року прибув до України з Туреччини м. Стамбул, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом PS №716 та обрав проходження митного контролю в каналі, позначеному символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадали під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», у нього були виявлені не заявлені 30 000 доларів США. Вказана іноземна валюта знаходилася у кишенях куртки правопорушника. Із вказаної суми ОСОБА_2 було пропущено 10 800 доларів США та за протоколом про порушення митних правил вилучено 19 200 доларів США.

В апеляційній скарзі представника правопорушника порушене питання про зміну зазначеної постанови в частині накладеного стягнення. В обґрунтування апеляційної скарги представник послалася на те, що при вирішенні питання про стягнення суддею із неналежною повнотою були враховані обставини вчинення правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, які пом'якшують його відповідальність. Просив постанову суду змінити, вилучену валюту в сумі 19 200 доларів повернути.

Вислухавши пояснення:

правопорушника та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити. Крім того, зазначили, що кошти які ОСОБА_2 ввозив в Україну, є його заробітною платою, що підтверджується трудовим договором, додатком до трудового договору, квитанцією та копією меморандуму. Також зазначив, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває двоє дітей та батько - пенсіонер;

захисників, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити. Вилучену іноземну валюту у розмірі 19 200 доларів США повернути ОСОБА_2;

представника Київської митниці ДФС, який доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Висновки судді щодо доведеності події порушення митних правил передбаченого ст. 471 МК України та доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні цього порушення ґрунтуються на матеріалах справи і не оспорюються учасниками судового розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність накладеного стягнення у виді конфіскації валюти, то вони є обґрунтованими.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Апеляційний суд прийшов до висновку, що застосування стосовно ОСОБА_2 стягнення у виді конфіскації затриманої валюти, буде порушенням зазначеного вище принципу пропорційності наслідком якого стане накладення на ОСОБА_2 індивідуального надмірного тягаря.

Окрім того, у ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 представлені докази того, що грошові кошти, які ним переміщувались через митний кордон були його заробітною платою. Доказів, які би спростовували цю обставину Київською митницею ДФС не представлено.

За змістом положень Конвенції про захист заробітної плати Міжнародної організації праці від 01.07.1949 року №95 забороняється надмірні арешти заробітної плати. Суд вважає, що у цій справі не встановлено таких обставин, які би давали підстави для арешту і конфіскації значної частини заробітку ОСОБА_2, із урахуванням того, що така конфіскація може негативно вплинути на утримання, як самого ОСОБА_2 так і його сім'ї.

Із урахуванням наведеного суд вважає за необхідне змінити постанову Бориспільського міськрайонного суду від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 в частині конфіскації іноземної валюти. Затриману по протоколу про порушення митних правил іноземну валюту суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Виключити із резолютивної частини цієї постанови рішення судді про накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді конфіскації іноземної валюти у розмірі 19 200 доларів США.

Вилучену у ОСОБА_2 за протоколом про порушення митних правил № 0029/125120104/16 від 26 січня 2016 року іноземну валюту у розмірі 19 200 доларів США повернути ОСОБА_2.

В іншій частині постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ /підпис/ Ігнатюк О.В.