Номер провадження: 33/785/743/16
Головуючий у першій інстанції Іванов
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю ОСОБА_1, розглянувши подану ним апеляційну скаргу на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 25.07.2016 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

встановив:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Також з ОСОБА_1 стягнутий судовий збір на корить Держави в сумі 275,60 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, 20 червня 2016 року, в місті Одесі, за адресою: вул. ОСОБА_2, о 04 год. керував автомобілем FIAT DUCATO, держ. знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною, просить скасувати, мотивуючи свої вимоги наступним.

- при розгляді справи суд 1-ої інстанції допустив неповноту і однобічність судового розгляду, не дослідив усіх обставин справи і дійшов передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не був присутнім при розгляді справи та не надавав пояснення по суті;

- суд 1-ої інстанції не дотримався встановленого у ст. 33 КУпАП принципу індивідуалізації адміністративного стягнення, не дотримався принципу співмірності характеру, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особи порушника та застосованого до нього стягнення та наклав на нього занадто суворе стягнення.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання, в якому ОСОБА_1 просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови і поновити йому даний строк, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, а судом про дату та час розгляду не повідомлявся, судовий розгляд справи відбувся за його відсутності, а копія оскаржуваної постанови йому не направлялась і була отримана ним лише 03.09.2016 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2016 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що розгляд справи в суді повинен був відбутись 20.07.2016 року. Фактично, судом розгляд справи призначений на 25.07.2016 року.

Проте, не можна стверджувати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, та постанову суд ухвалив за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної статті також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Скаржник участі у судовому засіданні в суді 1-ої інстанції не приймав, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи своєї апеляційної скарги підтримав частково, вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі, розкаявся та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки працює експедитором, оскаржувану постанову змінити і накласти на нього більш м'яке адміністративне стягнення.

Винуватість ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №077642 (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.3-4).

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП підтверджується перерахованими доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, суд 1-ої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 найсуворіше адміністративне стягнення, суд врахував характер правопорушення та ступінь вини правопорушника, його майновий стан, при цьому не вказав, як саме ці обставини впливають на обрання виду стягнення, а лише обмежився загальними фразами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що застосоване до ОСОБА_1 стягнення не відповідає обставинам вчиненого правопорушення та його особі тому підлягає на більш м'яке, а саме - штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, в редакції, яка діяла станом на 20 червня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 33, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца