Cправа №642/5706/16-п
Провадженням №3/642/1703/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду з Головного Управління ДФС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1, працюючого директором ТОВ «Інститут проектування інфраструктури транспорту», який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 3 ст. 162-1 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу №8 АА №739308 від 01.09.2016 року ,складеного заступником начальника відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного Управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2, встановлено умисне ухилення службових осіб підприємства від повернення в Україну виручки в іноземній валюті від реалізації товарів (послуг) у розмірі 39704556,36 рублів РФ (еквівалент 14521941,49 грн.), чим порушено ст. 1 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 року «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, зі змінами та доповненнями, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 162-1КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату та час розгляду матеріалу сповіщався належним чином, направив до суду представника за дорученням ОСОБА_3

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, ст. 162-1 ч. 3 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов'язковою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 проти наявності вини ОСОБА_1 у вчинення вказаного адміністративного правопорушення заперечував, зазначивши відсутність умислу у ОСОБА_1 на ухилення від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг). Крім того, він зазначив, що порушення строків розрахунків відбулося з вини здійснення розрахунків контрагентів з ТОВ «Інститут проектування інфраструктури транспорту» в неналежному обсязі з вини недостатності коштів у замовника, що підтверджується письмовими зверненнями ОСОБА_1 з претензіями щодо здійснення розрахунків за договорами, а також ухваленими в подальшому рішеннями Арбітражного суду Московської області від 31.03.2016 року (справа №А41-11156/16) та від 29.03.2016 року (справа №А-41-11988/16) про примусове стягнення заборгованості з ТОВ «ТРАНСПРОЕКТ».

Заступник начальника відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного Управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що на момент складання акту №510/20-40-14-04-08/36818766 від 01.09.2016 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інститут проектування інфраструктури транспорту» та зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення їй було відомо про наявність письмових звернень ОСОБА_1 до контрагентів з претензіями щодо здійснення розрахунків за договорами, ухвалених в подальшому рішень Арбітражного суду Московської області, однак вона зафіксувала саме факт ухилення службових осіб підприємства від повернення в Україну виручки в іноземній валюті від реалізації товарів (послуг), про що зазначила в протоколі №8 серія АА №739308 від 01.09.2016 р.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та заступника начальника відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного Управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 162-1 КУпАП відносно ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 162-1 КУпАП передбачена відповідальність за умисне ухилення службових осіб підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності або громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг) або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки, а також умисне приховування будь-яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах.

Ухилення від повернення виручки в іноземній валюті, товарів або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки, чи приховування будь-яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей визнаються вчиненими в особливо великому розмірі, якщо ця виручка, товари або інші матеріальні цінності у три тисячі і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян (у перерахунку у валюту України за офіційним курсом національної валюти, визначеним Національним банком України на останній день строку, передбаченого законодавством для перерахування виручки в іноземній валюті з-за кордону).

Заст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак у протоколі не зазначено суті правопорушення, а саме не розкрито обєктивну сторону правопорушення, яка б відповідала диспозиції ст. 162-1 КУпАП.

Так, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначені конкретні дії чи бездіяльність, які б мали місце і полягали в умисному ухиленні ОСОБА_1 від повернення виручки в іноземній валюті.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Згідно листа Державної податкової служби України за №4972/7/22-3317 від 21.02.2012 року «Про відповідальність за неповернення виручки в інвалюті» передбачено, що накладення штрафу заст. 162-1 КУпАП застосовується саме за умисне ухилення від повернення виручки в іноземній валюті. При визначенні критерію для застосування терміна умисного ухилення доцільно використовувати науково-практичні коментарі до статей 207 та 208 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 207 КК України, встановлено, що з обєктивної сторони вчинення злочину можливе у двох формах: 1) ухилення від повернення в Україну в передбачені законом строки виручки в іноземній валюті або матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки; 2) приховування будь-яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей.

Для наявності складу злочину в першій його формі слід встановити: а) наявність виручки в іноземній валюті; б) факт отримання резидентом такої виручки; в) факт не зарахування її на рахунки в уповноважених банках; г) умисел особи, направлений на приховування виручки в іноземній валюті; г) відсутність дозволу НБУ на не зарахування валютної виручки у визначений законодавством строк. Відповідальність по ст. 207 виключається, якщо виручка в іноземній валюті не отримується українським ВЕД у звязку з тяжким економічним становищем іноземного контрагента, внаслідок невиконання останнім своїх договірних зобовязань або внаслідок злочинних дій шахрайського заволодіння майном резидента.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 умислу в ухиленні від поверненні виручки в іноземній валюті, оскільки українським суб'єктом не було отримано виручку в іноземній валюті, надано докази неможливості, складнощі отримання такої, що стверджується наданими рішеннями Арбітражного суду Московської області від 31.03.2016 року (справа №А41-11156/16) та від 29.03.2016 року (справа №А-41-11988/16) про примусове стягнення заборгованості з ТОВ «ТРАНСПРОЕКТ».

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,10,14,162-1ч. 3,247,256,280,283-284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 162-1 ч. 3 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя С.О.Скляренко