АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/600/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 173КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю ОСОБА_3,його апеляційну скаргу на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

Звільнено від адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення в силу малозначності за ст. 173 КУпАП закрито,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року, ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності, справу про адміністративне правопорушення в силу малозначності за ст. 173 КУпАП закрито.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 за адресою: вул. Березинська, 25 у м. Дніпро, в приміщенні КЗ «ДЦП МСД №9 амбулаторії №5» висловлювався нецензурною лайкою у громадському місці, образливо чіплявся до дільничної медичної сестри ОСОБА_4, фізично її штовхав.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а викладенні в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт вказує, що судом не було оцінено доказів, які знаходяться в матеріалах справи та які він надавав суду, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Так апелянт зазначає, що він намагався надати в судовому засіданні аудіо запис подій 15.07.2016 року, які відбулися в приміщенні КЗ «ДЦП МСД №9 амбулаторії №5» близько 18 годині 00 хвилин. Про те судом не було долучено даного аудіо запису. В звязку з чим він був змушений був 23.08.2016 року подати аудіо запис через канцелярію суду. Однак судом даний аудіо запис безпідставно не було оцінено в якості доказу.

Крім того апелянт звертає увагу, що докази його вини в матеріалах справи відсутні. Пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи є недопустимими доказами тому, що в них є розбіжності та вони суперечать один одному.

На думку апелянта протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не зявилася, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без її участі.

Суд апеляційної інстанції,заслухавши ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що районний суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апеляційним переглядом постанови районного суду встановлено, що суд першої інстанції досліджуючи докази по справі, дослідив протокол про адміністративне правопорушення, висновок від 29.07.2016 року, заяву ОСОБА_4, письмові пояснення ОСОБА_4М, ОСОБА_6 ОСОБА_7 Безпосередньо в судовому засіданні судом було допитано ОСОБА_3, потерпілу ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Однак, судом першої інстанції була надана неправильна юридична оцінка фактичним даним, які містяться в матеріалах справи та добуті в судовому засіданні, що потягло за собою визнання факту вини ОСОБА_3 у вчиненні подій, зазначених в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Обєктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме письмових пояснень ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, що вони мають розбіжності та суперечать між собою в частині викладення обставин скоєння адміністративного правопорушення.

Так з письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 15.07.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин в м. Дніпро по вул. Березинська 25, в КЗ «ДЦП МСД № 9 амбулаторії №5» під час прийому громадян до неї в кабінет ввірвався ОСОБА_3 та почав виражатися на неї нецензурною лайкою і вимагати надати йому медичну картку його матері. ОСОБА_2 образи, побив її на робочому місці ударив в грудь та плече її, коли вона бігла по коридору вдарив її карточкою по голові.(а.с.5)

З письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що 15.07.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин перебуваючи на прийому хворих, гр. ОСОБА_3 почав кричати на мед. сестру ОСОБА_4, штовхнув в груди від чого вона ударилась спиною об шафу. ОСОБА_2 чого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вийшли в коридор та останній продовжив виражатись нецензурною лайкою та погрожувати, ударив в спину та амбулаторною картко по голові. (а.с.6)

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона стала свідком того, що спочатку почула крики в коридорі та побачила, як гр. ОСОБА_3 лаявся на мед. сестру ОСОБА_4 та штовхнув її в плече та в груди.(а.с.7)

З аналізу письмових пояснень свідків вбачається, що вони суперечать один одному. Так, потерпіла ОСОБА_4 вказала, що вона перебувала одна в кабінеті, про наявність в кабінеті лікаря ОСОБА_7 в своїх поясненнях не зазначала.

В свою чергу з письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він був свідком подій і перебував у кабінеті коли ОСОБА_3 здійснював хуліганські дії. В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 також підтвердив, що він був у кабінеті, де відбувалися події.

В письмових поясненнях ОСОБА_6 вбачається, що вона була свідком, ніби то сварки ОСОБА_3 з ОСОБА_4 в коридорі, проте в них відсутні посилання на нецензурну лайку з боку ОСОБА_3 В судовому засіданні про нецензурну лайку ОСОБА_6 також не було нічого зазначено.

Судом першої інстанції не було проаналізовано вищезазначених суперечностей в показах потерпілої та свідків та не усунено. Покази самого ОСОБА_3 судом взагалі не приведені в постанові та їм не надана оцінка.

Крім того всі вище вказані покази потерпілої та свідків, щодо здійснення ОСОБА_3 хуліганських дій та виражання нецензурною лайкою в бік ОСОБА_8 спростовуються аудіо записом, який був наданий ОСОБА_3 на адресу суду.

З прослуховування даного аудіо запису, під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції було встановлено, що на ньому знаходиться запис подій, які відбувалися 15.07.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин в КЗ «ДЦП МСД №9 амбулаторії №5». З прослуханого аудіо запису було встановлено, що гр. ОСОБА_3 не виражався нецензурною лайкою в бік мед. сестри ОСОБА_4М.(а.с.52)

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було безпідставно не взято до уваги даний аудіо запис, який у відповідності до ст. 251 КУпАП,також є доказом по справі.

Слушними є доводи апеляційної скарги і в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не вказано свідків, в свою чергу в матеріалах справи є пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Також в ньому не було зазначено потерпілого у відповідній графі. Сама об'єктивна сторона правопорушення, належним чином не розписана. Суд безпідставно не звернув на це уваги.

До того ж суд першої інстанції встановлюючи факт скоєння дрібного хуліганства, вийшов за межі інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_3 крім того, що виражався нецензурною лайкою в бік потерпілої, ще й образливо чіплявся до ОСОБА_4, фізично її штовхав.

З огляду на викладене, перевіривши матеріали справи, враховуючи вимоги КУпАП, проаналізувавши фактичні дані, співставивши письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та покази вказаних осіб в судовому засіданні, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, а відтак підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження у справі, відносно ОСОБА_3, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення в силу малозначності за ст. 173 КУпАП закрито скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_3, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2