Справа № 163/2258/16-п
Провадження №3/163/1527/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1387/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ ДГУ УМВС України в Дніпропетровській області 16.06.1995 року, -

в с т а н о в и л а :

24 червня 2016 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС Данищенком С.І. складено протокол про порушення митних правил №1387/20500/2016 про те, що ОСОБА_2 24.03.2016 року приблизно о 06 год. 27 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС по спрощеній формі митного контролю «зелений коридор», в якості водія автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_5, перемістив зазначений транспортний засіб на митну територію України, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення зазначеного транспортного засобу, документа, одержаного незаконним шляхом, а саме, доручення на право користування даним автомобілем від 21.03.2016 року, яке нотаріусом Канцелярії нотаріальної в м.Люблін Республіки Польща Петром Гжегожем Бандерскі не посвідчувалось та є фальшивим.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ознаками ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що в Республіку Польща він поїхав на роботу, у зв'язку із чим для пересування йому необхідний був автомобіль. Через мережу Інтернет він віднайшов автомобіль за невеликою ціною, в телефонному режимі зв'язався з його продавцем, з яким домовився про придбання автомобіля, при цьому, останній пообіцяв, що надасть йому повний пакет документів, які даватимуть йому законне право їздити, як по території Республіки Польща, так і виїжджати за кордон. Продавець йому надав техпаспорт, купчу (договір купівлі-продажу), яку він особисто підписав, довіреність та страховку, а він, в свою чергу, за автомобіль та цей пакет документів сплатив останньому 300 доларів США, хоча у купчі вказали 950 польських злотих. У суть наданих йому документів він не вникав, лише переконався, що вони оформлені на його ім'я, довіреність містить печатку нотаріуса, тому був впевнений, що з документами все нормально. Автомобіль з реєстраційного обліку в Республіці Польща не знімали, оскільки в такому випадку йому необхідно було б реєструвати його на себе. Слідуючи в Україну до родичів, до митного контролю він подав повний пакет документів, які надав йому продавець, та під час їх перевірки було виявлено, що довіреність на автомобіль є підробленою. З даного приводу вказав, що в нотаріуса при посвідченні довіреності він присутній не був, її не підписував та про підробку даного документа навіть не підозрював. Про те, що продавець є власником автомобіля був впевнений, так як бачив, виписану на ім'я останнього купчу. Оскільки про те, що доручення є незаконним він нічого не знав, тому вину свою не визнав та просив автомобіль повернути йому, так як він придбав його на законних підставах.

Захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вказала, що викладені у протоколі звинувачення відносно її підзахисного ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки за основу таких звинувачень взято лише повідомлення нотаріуса про те, що договір позики даною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 не посвідчувався, в той час, як в матеріалах справи наявна довіреність, а не договір позики, про який вказує нотаріус. Її підзахисний не має юридичної освіти, не володіє польською мовою, у зміст наданих йому документів на автомобіль не вникав та під час проходження митного контролю нічого не приховував, надав усі наявні у нього документи на транспортний засіб і повідомив, що його придбав у Республіці Польща. Крім цього, надані ОСОБА_2 документи у встановленому порядку недійсними не визнавались та до кримінальної відповідальності за їх підробку ніхто не притягувався. Оскільки дії останнього не мають умисного характеру, просила провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а автомобіль повернути.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та просив накласти на останнього стягнення в межах санкції даної статті, стягнути витрати митниці за зберігання автомобіля та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил, її захисника, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

У справі встановлені такі факти та обставини.

24.03.2016 року приблизно о 06 год. 27 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС на смугу руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_5, в якому слідувала одна особа - ОСОБА_2 (а.с.1-4, 7).

На зазначений автомобіль, до митного контролю ОСОБА_2 подав польський технічний паспорт серії НОМЕР_4 та доручення на право керування, посвідчене 21.03.2016 року нотаріусом Канцелярії нотаріальної в м.Люблін Республіки Польща Петром Гжегожем Бандерскі (а.с.9-10, 24)

З зазначеної довіреності слідує, що ОСОБА_7 уповноважив на невизначений період ОСОБА_2 розпоряджатися легковим автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_5, на території Республіки Польща та за її межами, з правом перетину кордону (а.с.9-10).

Під час митного контролю, на підставі оцінки аналізу ризиків, посадові особи Волинської митниці ДФС мали підстави вважати, що вказана довіреність отримана незаконним шляхом (а.с.5).

Для перевірки такої інформації Волинською митницею ДФС було зроблено відповідний запит на адресу нотаріуса канцелярії нотаріальної «Яцек Ржачинскі Петро Бандерскі» Петру Гжегожу Бандерскі, який, у відповідь, листом від 25.03.2016 року за вих.№43/2016 повідомив, що в даній канцелярії 21.03.2016 року волевиявлення ОСОБА_9 про позику автомобіля марки «ДЕУ ЛАНОС», р.н.з. НОМЕР_3, не оформлялось і даний документ було підроблено (19-20).

Вищенаведені докази дають підстави для наступного правового висновку.

Частина 1 статті 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об'єктивною стороною даного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Зазначена норма вказує на виокремлення законодавцем декількох видів об'єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для їх переміщення документів, одержаних незаконним шляхом.

Сама така форма об'єктивної сторони ставиться у провину ОСОБА_2, згідно протоколу про порушення митних правил №1387/20500/2016 від 24.06.2016 року, а саме, переміщення через митний кордон України автомобіля з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення, документа, одержавного незаконним шляхом, - нотаріального доручення від 21.03.2016 року на право керування даним автомобілем.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 03.06.2005 року №8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку, тобто документів, виданих на основі представлених завідомо неправдивих даних або на основі підроблених документів.

До підроблених документів відносяться, як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Аналізуючи зміст складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил, слід дійти висновку, що підставою для його складання слугувала відповідь нотаріуса канцелярії нотаріальної «Яцек Ржачинскі Петро Бандерскі», якою констатовано факт підробки документа від 21.03.2016 року - позики автомобіля марки «ДЕУ ЛАНОС», р.н.з. НОМЕР_3, як оформлення волевиявлення ОСОБА_9.

В той же час, органом доходів і зборів, зроблено висновок про подання ОСОБА_2 до митного контролю документа, одержаного незаконним шляхом, однак суті такої об'єктивної сторони ні у протоколі, ні у зібраних у справі доказах, не розкрито та не підтверджено, зокрема, не зазначено та не доведено на підставі яких саме представлених ОСОБА_2 завідомо неправдивих даних або ж підроблених документів йому було видане доручення на право керування автомобілем від 21.03.2016 року, тобто не доведено незаконності способу одержання даної довіреності зі сторони ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 оформленням документів на автомобіль не займався та особисто у нотаріуса при оформленні доручення присутній не був.

Таким чином, інкримінована ОСОБА_2 об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, у виді переміщення через митний кордон України автомобіля з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для його переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, органом доходів і зборів не розкрита, не доведена та жодним доказом у справі не підтверджена.

З приводу використання ОСОБА_2 доручення, як підробленого документа, то даний факт є предметом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000638, яке перебуває у провадженні Володимир-Волинського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області, та, згідно протоколу про ПМП №1387/20500/2016 від 24.06.2016, останньому у провину не ставиться.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак інкримінованого йому правопорушення, що, згідно п.1 ст.247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про долю переміщуваного ОСОБА_2 автомобіля марки «DAEWOO LANOS», р.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_5, суд виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_7.

На підставі повідомлення нотаріуса канцелярії нотаріальної «Яцек Ржачинскі Петро Бандерскі» від 25.03.2016 року за вих.№43/2016, судом встановлено, що доручення (позика), як волевиявлення ОСОБА_9 щодо автомобіля марки «ДЕУ ЛАНОС», р.н.з. НОМЕР_3, даною канцелярією не оформлялось, а вказаний документ було підроблено.

З наданого суду договору купівлі-продажу (купчі) цього автомобіля від 05.03.2016 року вбачається, що він укладений між ОСОБА_10 (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем). Тобто, продавцем автомобіля виступає не його власник, який зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а інша особа - ОСОБА_10, щодо якого доказів законності його володіння даним автомобілем суду не надано.

Крім цього, ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив, що зазначений транспортний засіб з реєстраційного обліку в Республіці Польща не знімався та на себе він його не перереєстровував.

Відтак, суд вважає за необхідне залишити даний автомобіль на зберіганні органу доходів і зборів у відповідності до п.7 ч.1 ст.238 МК України, оскільки встановлені у справі факти та обставини, за наявних документів, не дають підстав для його повернення ОСОБА_2

Керуючись п.7 ч.1 ст.238, ст.522, п.3 ч.1 ст.527 МК України, п.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил за №1387/20500/2016 від 24.06.2016 року, автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_5, залишити на зберіганні Волинської митниці ДФС в порядку п.7 ч.1 ст.238 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області А.Л. Гайдук