П О С Т А Н О В А

іменем України

10 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участю:

особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,
іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з постановою, ОСОБА_1, 31 травня 2016 року, о 12 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Гарматній, 7, керуючи велосипедом марки "Україна" з несправним гальмом, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 6.6 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам правопорушення, оскільки саме з вини водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 сталася дана дорожньо-транспортна пригода, який, на його думку, порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, які регламентують, що "виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає".

Зазначає і про те, що після дорожньої пригоди він отримав струс мозку, у зв'язку з чим не міг адекватно оцінювати свої дії та навколишню обстановку, а тому його первинні пояснення щодо несправності гальмівної системи в велосипеді були написані за підказкою працівника поліції, що в апріорі бути не може, оскільки його велосипед обладнаний механічними гальмами, які взагалі не можуть не спрацьовувати.

Заслухавши доповідь судді Балацької Г.О., пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, який просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та додатково надані дані, переглянувши відеозапис камери спостереження автодорожньої події за участі особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - працівника поліції ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги з додатками, слід прийти до висновку про те, що вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, судом першої інстанції не дотримано вказаних вимог закону, що вплинуло на неповноту дослідження обставин справи, правильності їх оцінки при прийнятті рішення.

Так, ОСОБА_1 частково в поясненнях від 31 травня 2016 року, в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції послідовно стверджував, що 31 травня 2016 року, о 12 год. 12 хв., він рухався на велосипеді "Україна" по вул. Гарматній в напрямку пр-ту Перемоги в м. Києві. Коли він мав намір повернути до магазину "ОЛДІ", з зони стоянки, яка знаходиться біля цього магазину, виїжджав автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який і допустив зіткнення з його велосипедом, не надавши йому перевагу у русі. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди він вдарився головою, перебував в стані запаморочення та не міг адекватно оцінювати ситуацію та навколишню обстановку. Працівниками поліції, які приїхали на місце ДТП, була викликана бригада швидкої допомоги, яка і надала йому первинну медичну допомогу та зафіксувала наявні у нього пошкодження та підозру на закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку.

Водночас зазначає, що первинні пояснення писав під диктовку працівника поліції, а коли через кілька днів став аналізувати ситуацію та причини ДТП, зрозумів щодо відсутності його вини в даній ДТП.

Вважає винним у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2, який і порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 надав свої пояснення щодо обставин даної дорожньо-транспортної пригоди, які зводяться до того, що він 31 травня 2016 року, близько 12 год. 15 хв., при виїзді з прилеглої території магазину "ОЛДІ" на вул. Гарматній в м. Києві на головну дорогу, пригальмував, включивши правий покажчик повороту, і в цей момент на повному ходу, на тротуарі, в лівий бік його автомобіля врізався велосипедист - ОСОБА_1, який намагався заїхати на прилеглу до магазину територію.

Вказує і про те, що перед гальмуванням при виїзді на головну дорогу швидкість його автомобіля була невелика, і його автомобіль не був перешкодою для велосипедиста, оскільки останній міг безперешкодно заїхати на прилеглу територію, оскільки відстань від його автомобіля до бордюрного каменю дозволяла це зробити.

Зауважив і про те, що велосипедист ОСОБА_1 їхав на значній швидкості, оскільки на даній ділянці дороги саме для ОСОБА_1 дорога має спуск вниз, а тому останній міг і не врахувати свої можливості для своєчасного гальмування та попередження зіткнення з автотранспортом.

Між тим, у розпорядження суду апеляційної інстанції був наданий для огляду та дослідження відеозапис даної дорожньо-транспортної пригоди з відеокамер спостереження, розташованої на будівлі магазину "ОЛДІ", з якого вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2, дійсно, виїжджаючи з прилеглої території магазину, знизив швидкість при виїзді на головну дорогу, перетинаючи при цьому перешкоду у виді піднятого півкулею асфальту, коли і стало зіткнення з ОСОБА_1, який заїжджав до даного магазину, і тільки після цього автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зупинився.

Також, як зафіксовано на відеозапису, головна дорога на даній ділянці проїзної частини саме для водія велосипеда мала не уклін вниз, як пояснював в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, а як раз навпаки - підйом вгору, а тому пояснення ОСОБА_1 в цій частині - є такими, що заслуговують на увагу.

В суді апеляційної інстанції при перегляду відеозапису був присутнім і інспектор патрульної поліції 9 роти 2 батальйону УПП м. Києва ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3, який пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений на підставі пояснень учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, оскільки інший учасник - ОСОБА_1 потребував медичної допомоги та не міг адекватно оцінювати ситуацію внаслідок отриманих пошкоджень від удару об автомобіль. Водночас, він-інспектор ще взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо несправності гальмівної системи велосипеда, яким той керував.

Щодо спростування чи підтвердження версії ОСОБА_1 відносно справності гальмівної системи велосипеда, ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції вказав, що гальмівна система на предмет її справності на місці ДТП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не перевірялася і це було записано тільки зі слів ОСОБА_1, хоча він як інспектор зобов'язаний був це перевірити.

Водночас слід вказати, що постанова суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 в порушенні ним п. 6.6 (а) ПДР взагалі не містить аналізу і оцінки доказів, крім пояснень учасника ДТП ОСОБА_2 і пояснень викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, який не погодився з наявністю своєї вини.

Не була предметом дослідження в суді першої інстанції і схема дорожньо-транспортної пригоди, хоча в постанові формально і зазначено про дослідження письмових доказів.

Між тим, як убачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди від 31 травня 2016 року (а.п. 2), її зміст не в повній мірі відповідає вимогам Наказу МВС України № 77 від 26.02.2009 року, зі змінами, про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС України матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вказаної Інструкції, на схемі дорожньо-транспортної пригоди повинні бути графічно зображені та зафіксовані, в тому числі, такі об'єкти: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, їх розміщення відносно елементів проїзної частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів, що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів; координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху.

Однак, під час складання схеми дорожньо-транспортної пригоди не повно вказано графічні зображення, передбачені Інструкцією, що стосуються досліджуваної події дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, на схемі не знайшли свого відображення, в тому числі, припарковані автомобілі на прилеглій частині дороги, які перешкоджали безперешкодному як виїзду автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2, так і для велосипедиста ОСОБА_1, які в даній дорожній ситуацій мають значення для правильного вирішення справи та встановлення особи, яка припустилася порушень Правил дорожнього руху України.

Як пояснив інспектор патрульної поліції 9 роти 2 батальйону УПП м. Києва ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду справи, схему він складав із зазначенням елементів та знаків, що, на його переконання, стосувалися дорожньо-транспортної пригоди, і зазначати інші - в даній ситуації не вважав за потрібне, у тому числі з прив'язкою до сталих орієнтирів.

На наявність інших об'єктів перешкоди для руху автотранспорту, що підлягали зображенню на схемі, вказували учасники провадження.

Це випливає і з досліджуваного відео.

Зокрема, як указав сам ОСОБА_3 відео відображає неправильно припаркований автомобіль зліва по напрямку руху ОСОБА_2, проте в схемі він не відображений, а тому не можна зробити однозначного висновку для достатності місця для маневру велосипедисту ОСОБА_1, який, повертаючи з головної дороги, під кутом ближче до 90 градусів зіткнувся з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, що рухався.

При цьому не можна не зазначити, що як пояснив інспектор патрульної поліції 9 роти 2 батальйону УПП м. Києва ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1, який повертав з головної дороги на прилеглу територію до магазину, мав пріоритет над водієм ОСОБА_2, який виїжджав з прилеглої території на головну.

За таких підстав, оскільки апеляційний суд, в силу обмеження виконанням ним певних процесуальних дій згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може усунути виявлену неповноту даного провадження, що мало місце під час складання протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, то слід прийти до висновку про необхідність направлення матеріалів для додаткової перевірки до Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, оскільки вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності конкретної особи належить виключно до компетенції органів ДПП, які наділені повноваженнями проводити всі передбачені законом дії для встановлення обставин, за яких відбувалася дорожньо-транспортна пригода, зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів.

Таким чином, під час додаткової перевірки органу ДПП необхідно, на виконання вимог ст. 245 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, зокрема, встановити обставини і механізм дорожньо-транспортної пригоди, визначити осіб, які припустилися порушень Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дана подія, та інші обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року відносно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, від 31 травня 2016 року, серії АП2 № 353692 повернути до Управління патрульної поліції м. Києва ДПП для проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька