АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1294/16-п Номер провадження 33/786/175/16Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на постанову Комсомольського місцевого суду Полтавської області від 16 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження по справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого начальником відділу митного оформлення №2 митного поста „Кременчук Полтавської митниці ДФС, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, секція 3, кімната 3,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно постанови суду, ст.оперуповноваженим 5-го сектору відділу БКОЗ УСБУ в Полтавській області 12.07.2016 року складено протоколи №9 та №10 від 12.07.2016 року відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушень, передбачених ст.28 Закону України „Про запобігання корупції, відповідальність за які передбачено ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 призначений на посаду начальника відділу митного оформлення № 2 митного пункту «Кременчук» Полтавської митниці ДФС на підставі наказу № 26-о від 09.02.2016р., є державним службовцем зі спеціальним званням посадової особи Полтавської митниці ДФС «Радник податкової та митної справи 3 рангу» та в розумінні до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являється субєктом відповідальності за корупційне правопорушення. Згідно Положення про відділу митного оформлення № 1 «Кременчук» Полтавської митниці, затвердженого заступником начальника Полтавської митниці ДФС від 05.08.2015р., основним завданням ВМО №2 є: забезпечення реалізації політики у сфері державної митної справи та боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства, здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, Управлінням СБУ в Полтавській області встановлено, що у м.Горішні Плавні здійснює господарську діяльність ВАТ «Полтавський ГЗК», вказана комерційна структура проводить декларування товарів, що переміщуються через кордон України, а їх митний контроль та оформлення, як правило, проводиться у відділі митного оформлення №2 митного посту «Кременчук» Полтавської митниці ДФС. ВАТ «Полтавський ГЗК » через можливості своїх представників, які уповноважені підприємством на роботу з митними органами (декларанти ), співпрацює з митницею під час експорту та імпорту товарів. Така діяльність регламентується Митним кодексом України та контролюється митними органами згідно до ст.544 МК України. Відповідно до картки обліку особи, яка здійснює операції з товаром, на ВАТ «Полтавський ГЗК » працює ОСОБА_3, яка безпосередньо здійснює декларування вантажів підприємства. Як зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно проживають однією сімєю у м.Горішні Плавні за адресою: АДРЕСА_1 та виховують спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, секція 3, кімната 3, проте фактично там не проживає. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повязані спільним побутом та мають взаємні права і обовязки, а також спільне місце проживання. Факт ведення спільного побуту та місце фактичного проживання підтверджується листом Комунального житлово-експлутаційного підприємства №5 (лист №764 від 16.06.2016р. ) та актом обстеження від 15.06.2016р. За викладених обставин, як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є близькими особами в розумінні статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» і в даному випадку має місце конфлікт інтересів, тобто суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 зобовязаний вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

За викладених вище обставин, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразились у неповідомленні безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Як вказано в протоколах правопорушення виразились в тому, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС з 09.02.2016р. та по час складання протоколу, будучи державним службовцем, всупереч забороні не повідомив у встановленому порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та не вжив інших заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», а саме прийняв до митного оформлення декларації № 806010002/2016/201030 від 17.05.2016р., №806010002/2016/200145 від 27.05.2016р., №.806010002/2016/201213 від 06.06.2016р, №806010002/2016/201386 від 21.06.2016р., які було подано декларантом ВАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат » ОСОБА_3, та умисно не вжив заходів щодо недопущення будь - якої можливості виникненню конфліктів інтересів, не вчиняти дії та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомив невідкладно в письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, як того вимагає ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Реальний конфлікт інтересів проявлявся в тому , що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС та одночасно повязаний спільним побутом і має взаємні права і обовязки із ОСОБА_3, яка уповноважена ВАТ «Полтавський ГЗК » на роботу з митними органами, має місце конфлікти інтересів, тобто суперечність між особистими майновими немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих ОСОБА_2 службових повноважень.

Крім того, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук », будучи державним службовцем, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, прийняв до митного оформлення декларації № 806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 на товари, що надійшли відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 04.02.2015р. №361, укладеного з компанією «АКZО NОВЕL SURFАСЕ СНЕМІSТRY АВ » (Швеція) та митні декларації №806010002/2016/200115, № 806010002/2016/200116, № 806010002/2016/201030, № 806010002/2016/200145, № 806010002/2016/201213, № 806010002/2016/201386, які було подано декларантом ВАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат » ОСОБА_3 В подальшому здійснення митного контролю та оформлення доручено: за митною декларацією № 806010002/2016/200104 головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» ОСОБА_5, за митною декларацією № 806010002/2016/200106 головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» ОСОБА_6 У ході проведення зазначеними посадовими особами перевірки даних, внесених до митних декларацій, при співставленні текстів двох декларацій інвойсів встановлена невідповідність в номерах дозволів та тексту декларації про походження на другій сторінці комерційного інвойсу і тексту. У звязку з цим, декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК» в електронному вигляді надані заяви про відкликання митних декларацій за №806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 у звязку з технічною помилкою, при цьому декларантом у відповідних заявах не вказано, якими саме документами підтверджується наявність цих помилок та жоден підтверджуючий документ не долучено. Порівнявши дані, зазначені в митних деклараціях №806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 та №806010002/2016/200115, №806010002/2016/200116 комісією встановлено, що до митних декларацій №806010002/2016/200115, №806010002/2016/200116 декларантом внесені зміни , зокрема до граф 34,36,44. Тобто, митні декларації за №806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 відкликані декларантом у звязку з внесенням змін, які впливали на результати митного оформлення, а посадовим особами надано дозвіл надано дозвіл на відклик та внесення змін до митних декларацій в порушення вимог пунктів 33,34 порядку внесення змін до митних декларацій, визначеним в Положенні про митні декларації, а саме декларантом в заявах на відкликання митних декларацій не зазначено належне обгрунтування такого відкликання та не долучено до них відповідних підтверджуючих документів. Враховуючи, що ОСОБА_2 є безпосереднім керівником вищезазначених інспекторів та відповідно п. 3.2.3 Положення про відділ митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» Полтавської митниці ДФС зобовязаний організовувати, забезпечувати контроль у межах компетенції виконання ВМО №2 вимог чинного законодавства України, він перебуваючи в конфлікті службових та приватних інтересів, не здійснив належний контроль за підлеглими шляхом утримання останніх від вчинення дій, які суперечать чинному законодавству. Відповідно до п.5.3 зазначеного Положення ОСОБА_2 несе особисту відповідальність за недотримання особовим складом ВМО №2 митного законодавства, інших законів України та діючих нормативно - правових актів з митної справи, негативні результати діяльності підпорядкованих працівників.

Декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_3 лише протягом травня - червня 2016р. до ВМО№2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС для здійснення митного контролю та оформлення подавались митні декларації №806010002/2016/201030 від 17.05.2016р., №806010002/2016/200145 від27.05.2016р., №806010002/2016/201213 від 06.06.2016р., №806010002/2016/201386 від 21.06.2016р. митний контроль та оформлення по яких проводилось безпосередньо начальником відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» ОСОБА_2, що підтверджується особистою номерною печаткою, яка проставлена в митних деклараціях.

Крім того, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук », будучи державним службовцем, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, прийняв до митного оформлення декларації № 806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 на товари, що надійшли відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 04.02.2015р. №361, укладеного з компанією «АКZО NОВЕL SURFАСЕ СНЕМІSТRY АВ » (Швеція) та митні декларації №806010002/2016/200115, № 806010002/2016/200116, № 806010002/2016/201030, № 806010002/2016/200145, № 806010002/2016/201213, № 806010002/2016/201386, які було подано декларантом ВАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат » ОСОБА_3, умисно не вжив заходів щодо недопущення будь - якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не вчиняти дій та не приймання рішень в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомив невідкладно у письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, як того вимагає ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

За викладених вище обставин, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразились у вчиненні умисних дій направлених на приховування факту наявності конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Обґрунтовуючи свій висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, суд врахував те, що в судовому засіданні не доведено факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, наявності в них взаємних прав та обовязків, повязаності їх спільним побутом, суд вирішив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є близькими особами в розумінні, що надає стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції», що, як наслідок, виключає наявність конфлікту інтересів - суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями начальника відділу митного оформлення №2 митного пункту «Кременчук» Полтавської митниці ДФС у звязку з правовідносинами, що виникають з діяльності митної установи та уповноваженою ВАТ «Полтавський ГЗК» на роботу з митними органами ОСОБА_3 Окрім того, факт батьківства ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_4, який не заперечується останнім, сам по собі не являється підтвердженням та не має своїм наслідком виникнення взаємних прав та обовязків близьких осіб.

Матеріалами справи не встановлено, що неповідомлення ОСОБА_2 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене ним умисно, коли він усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Отже, відсутня суб'єктивна сторона даних правопорушень, що є обов'язковою складовою будь-якого правопорушення.

З даних, що містяться як в протоколах про адміністративні правопорушення, так в досліджених судом доказах, вбачається, що в провину ОСОБА_2 поставлено неповідомлення у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень умовах реального конфлікту інтересів, при цьому не доведено спільне проживання однією сім»єю з ОСОБА_3, а також не зазначено у чому саме полягає суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями і як ця суперечність вплинула на об'єктивність або неупередженість вчинення дії (яких саме, в чому вони виразились, в яких саме діях чи рішеннях ) за деклараціями, поданими і декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК » ОСОБА_3

В апеляційній скарзі прокурора ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу відповідно до санкції статті. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 всебічно, повно та обєктивно обставин справи не зясував, у звязку з чим помилково виніс постанову про закриття справи.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги прокурора вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.252 та ст.280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, внесені зміни до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) згідно якими обмежено право прокурора на здійснення нагляду за додержанням законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення та до статті 294 КУпАП згідно з якими прокурору виключений з числа субєктів які мають право оскаржувати постанову судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно чинної редакції частини 2 статті 294 постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З наведеного вбачається, що прокурор не має права на оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією (статті 1724 1729 КУпАП).

Окрім того, в Рішенні Конституційного Суду № 2рп/2015 від 31.03.2015 року зазначено, що процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави «Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення» розділу IV КУпАП. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, спірним є посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що на підставі повноважень наданих йому статтею 250 КУпАП він має право оскаржувати в апеляційному порядку рішення судів першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією.

Зокрема, на неузгодженість між собою різних положень КУпАП які урегульовують питання щодо оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративні правопорушення наголошується в ухвалі Конституційного Суду України від 08.12.2015 року № 49-у/2015 якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозвязку з положеннями частини пятої статті 7, частини першої статті 287, частини другої статті 294 цього кодексу.

Відмовляючи у відкритті конституційного провадження у звязку з непідвідомчістю Конституційному Суду України питань, порушених у конституційному зверненні, Конституційний Суд, піддавши аналізу конституційне звернення та положення КУпАП дійшов висновку щодо наявності неузгодженості положень частини пятої статті 7, статті 250, частини першої статті 287 та частини другої статті 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративні правопорушення, які можуть бути вирішені лише в законодавчому порядку.

Враховуючи вищенаведене, а також виходячи з того, що закриттям провадження по справі особисті права особи не були обмежені (ч.5 ст.7 КУпАП) та з того, що прокурор не входить до кола осіб наділених правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення( ч.2 ст.294 КУпАП), вважаю що апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на постанову Комсомольського місцевого суду Полтавської області від 16 серпня 2016 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП повернути, а провадження у справі закрити.

Матеріали справи направити до Комсомольського міського суду Полтавської області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Захожай