АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/599/16 Справа № 707/1697/16-п Головуючий по 1 інстанції Соколишина Л. Б.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністравтиної відповідальності, ОСОБА_3; її захисника, адвоката Ігнатенка В. М.; потерпілого ОСОБА_5 та його представника, адвоката Василенка О. В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката Манзар Т. В. на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює,

закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року, інспектором ДПС ВДАІ Черкаського району в Черкаській області 23 серпня 2015 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, де вказано, що вона 23 серпня 2015 року о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-21053, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Жовтневій у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, порушила вимоги п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, а саме перед початком руху з правого узбіччя та при виконанні розвороту не впевнилась в безпечності здійснення цього маневру, не наддала дороги автомобілю Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, й скоїла з ним зіткнення. Після цього вона допустила занос свого автомобіля та скоїла наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_3 інспектором ДПС ВДАІ Черкаського району в Черкаській області кваліфіковано за ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Не погодившись з указаною постановою суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат Манзар Т. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року та ухвалити нову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні вказаного правопорушення й закрити провадження у справі, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Указує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, ухваленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що при розгляді справи місцевий суд взяв за основу пояснення ОСОБА_3, які вона постійно змінювала у судовому засіданні, зазначаючи, що автомобіль Renault Trafic, д.н.з НОМЕР_2, рухався спочатку зі швидкістю близько 100 км/год., а потім близько 80 км/год. Також суд взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_8, у якого не було відібрано пояснення працівниками поліції на місці ДТП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 23.08.2015 році, де у графі свідки відсутня будь-яка інформація з цього приводу. До того ж пояснення цей свідок написав лише 05.10.2015 року.

Крім того, суд першої інстанції не вірно трактував письмові пояснення потерпілого ОСОБА_5 від 23.08.2015 року та 07.09.2015 року, який не міг бути присутнім у судовому засіданні 01.08.2016 року, у зв'язку з перебуванням на території проведення АТО в Донецькій та Луганській областях згідно з довідкою від 10.03.2016 року за № 78. Він пояснив, що 23.08.2015 року близько 14 год. 27 хв. керував автомобілем Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2, та рухався в бік м. Чигирина. Раптово для нього з узбіччя, включивши поворот, почав рухатися автомобіль марки ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1, при цьому не надаючи йому переваги в русі, адже останній їхав по головній дорозі, чим перешкоджав йому у русі.

Застосувавши гальмування до спрацювання системи АВС, він вивернув ліворуч, але контакту з автомобілем ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1, уникнути не вдалося. Його швидкість до зіткнення була близько 60 км/год., а відстань до автомобіля ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1, до 50 метрів. Швидкість при зіткненні була приблизно 20 км/год. Однак, судом в постанові звинувачено ОСОБА_5 у тому, що ним не було обрано такої швидкості, яка б дозволила йому безпечно для інших об'їхати перешкоду. Також судом в постанові не враховано, що ОСОБА_5 діяв відповідно до п. 12.4 ПДР України.

Крім того, судом не було досліджено та не надано правової оцінки тому, що автомобіль ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1, раптово для ОСОБА_5 почав рухатися з узбіччя на розворот, що підтверджується схемами ДТП від 23.08.2015 року, від 01.03.2016 року та схемою ДТП без дати, де стрілкою зазначено напрямок руху автомобіля ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1 з узбіччя.

Щодо твердження суду про те, що водій ОСОБА_5 не застосував екстрене гальмування, адже сліди гальмування відсутні на схемі ДТП, апелянт зазначає, що ці твердження не знаходять свого підтвердження, адже судом не враховано та не надано правової оцінки, тому що автомобіль ОСОБА_5 оснащений системою АВС, яка не допускає блокування коліс, а звідси й відсутність слідів гальмування на дорозі. Крім того, факт застосування ОСОБА_5 гальмування підтверджує й свідок ОСОБА_9 в своїх письмових поясненнях.

Також місцевим судом не надано належної правової оцінки наявним у матеріалах адміністративної справи доказам, а саме: схемам ДТП, фотокарткам з місця ДТП, де показано сліди на узбіччі автомобіля ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1, а також нічим не спростовано п. 10.1 ПДР України, який був порушений ОСОБА_3

Крім того, судом не враховано, що водій автомобіля ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1, здійснювала маневр розворуту, тому зобов'язана була дотримуватися п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України. Крім цього, виїжджаючи з узбіччя, ОСОБА_3 перетнула суцільну лінію, чим порушила п. 34.1 ПДР України.

Указує, що відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_3, передбачена відповідальність учасників дорожнього руху саме за порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Тому, вказує апелянт, законодавець передбачив наявність причинного зв'язку між порушенням тих чи інших пунктів ПДР України та наслідками, у вигляді пошкоджень транспортних засобів.

Вказує, що про необхідність встановлення причинного зв'язку між порушеннями ПДР України та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками також зазначається в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник адвокат Василенко О. В. підтримали апеляційну скаргу останьої з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги. Просила залишити оскаржувану постанову без змін. Указала, що не порушувала ПДР при виконанні розвороту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

На переконання судді суду апеляційної інстанції за описаних у матеріалах справи обставин мала місце ситуація, коли можна достатньо обґрунтовано стверджувати, що в діях обох водіїв-учасників ДТП є ознаки порушення окремих пунктів ПДР.

Однак, оскільки представниками відповідних правоохоронних органів протокол з незрозумілих підстав був складений лише відносно водія ОСОБА_3, суд фактично позбавлений можливості вирішити питання відносно винуватості водія ОСОБА_5 З цього приводу суддя суду апеляційної інстанції вбачає необхідним ухвалити окрему постанову, яку направити керівнику Управління Національної поліції в Черкаській області для з'ясування причин такої ситуації.

Суддя суду апеляційної інстанції погоджується з обгрунтованістю доводів апеляційної скарги в тій частині, що в діях водія ОСОБА_3 підтверджується факт порушення п. 10.1 ПДР. В цьому пункті ПДР чітко указано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечує, що здійснювала маневр розвороту, однак вказувала, що робила цей маневр з дотриманням усіх вимог ПДР, а водій ОСОБА_5, перетнувши суцільну лінію розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, де й відбулося зіткнення, коли вона вже завершувала манев розвороту.

Втім, указані обставини не спростовують наявності в її діях порушення п. 10.1. ПДР, який перебуває у причинному зв'язку з наслідками ДТП у виді пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, те, що зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній для обох водіїв частині дороги; що автомобіль «ВАЗ» виник перед автомобілем «Рено» попереду у якості перешкоди, потребувало обов'язкового з'ясування у передбаченому законом порядку питання щодо ймовірної винуватості й іншого водія. Таке зясування було від початку унеможливлене діями відповідних інспекторів ДПС ВДАІ, які з незрозумілих для суду причин не склали відповідного протоколу щодо іншого водія.

Тому, виходячи з указаного вище та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката Манзар Т. В. задовольнити.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2016 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко