Провадження № 3/638/3010/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року року

22 вересня 2016 року. Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Федосенко В.В.,

розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов від центральної

ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про притягнення до

адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, а проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3

- за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2016 року стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУаП, в якому зазначено, що 27 липня 2016 року о 18 годині 20 хвилин вона здійснювала реалізацію лікеро-горілчаних виробів з автомобіля на парковці біля супермаркету «Рост-центральний» по вул. Клочківській в місті Харкові без дозвільних документів.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась та не повідомила причини неявки.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

У відповідності до вимог ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності

Під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об'єкта, суб'єкта, об'єктивної та суб'єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов'язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від 1000 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Безпосередня участь - це зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи. Підприємницькою може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність господарюючого суб'єкта підприємницькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, тобто ст. 3 ГК України окреслює коло відносин, які за своєю природою можуть вважатися господарськими. До них належать господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. До них, зокрема, належать договірні відносини між суб'єктами підприємницької діяльності і, відповідно, відносини, що виникають між ними у разі порушення таких зобов'язань.

Перевіривши вірність кваліфікації досліджуваного протиправного діяння, судом встановлено неправильне визначення суб'єкта правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУаП є суб'єкт господарювання, особа, яка здійснює господарську діяльність, тобто діяльність, направлену на отримання прибутку.

Разом з тим, як убачається з досліджуваних матеріалів, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, та на час виявлення правопорушення здійснював реалізацію тютюнових виробів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадження в справі про адміністративне правопорушення не

може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 Ігорівнивідсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 247, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, за відсутністю у її діях складу вказаного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: В.В. Федосенко