АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/606/16 Головуючий у першій інстанції: Таус М.М.
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Кіреєва В.Г.,розглянувши апеляційну скаргу захисника Кіреєва В.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2016 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, 28 липня 2016 року близько 00-45 години в м. Дніпропетровську по вул. Набережній Заводській в районі будинку №96-А/1 на березі річки «Дніпро» керував автомобілем «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_3 - адвокат Кіреєв В.Г. подав апеляційну скаргу в, якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладенні висновки суду в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому захисник вказує, що судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_3 надавав пояснення, щодо обставин справи, але судом не було прийнято їх до уваги.

Також захисник вказує, що ОСОБА_3 заявляв клопотання про допит свідків, але судом було відмовлено у задоволені клопотання. Клопотання про витребування відеозапису працівників поліції судом також не було задоволено.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його адвокат Кіреєв В.Г. підтримали подану апеляційну скаргу адвоката Кіреєва В.Г., підтвердили викладенні в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.Також ОСОБА_3 просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які були досліджені судом першої інстанції, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП,відповідно до якого ОСОБА_3 28 липня 2016 року близько 00-45 години в м. Дніпропетровську по вул. Набережній Заводській в районі будинку №96-А/1 на березі річки «Дніпро» керував автомобілем «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (характерний запах з ротової порожнини, невиразна мова, почервоніння очей) (а.с.1);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1944 від 28.07.2016 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_3 станом на 01-20 годин перебував у стані алкогольного сп'яніння(а.с.2);

-рапортом інспектора УПП у м. Дніпропетровську Головко О.І., відповідно до якого в ході патрулювання прибережної зони р. Дніпро в районі будинку №96-А/1 по вул. Набережній Заводській було виявлено автомобіль «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_3, у якого були характерні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме характерний запах алкоголю з ротової порожнини(а.с.3-4);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 28.07.2016 року, відповідно до яких останній зазначив, що він 28.07.2016 року близько 00-20 години у м. Дніпропетровську по вул. Набережній Заводській в районі будинку №96-А/1 став свідком зупинки автомобіля «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_3, у якого були явні ознаки алкогольного сп'яніння(а.с.5)

-Розпискою ОСОБА_7 з якої вбачається, що вона взяла під розписку автомобіль «ВАЗ 2108» д/нНОМЕР_2 та зобов'язалась доставити його до місця стоянки. Також зобов'язалась не допускати ОСОБА_3 до керування(а.с.7);

Отже всі вищезазначені докази були предметом дослідження в суді першої інстанції і даючи їм оцінку суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що судом першої інстанції не було оцінено пояснення ОСОБА_3 під час слухання справи, є безпідставними, оскільки судом було зазначено, що його пояснення суперечать матеріалам справи.

Необґрунтовані є доводи, щодо не задоволення клопотань, які нібито ОСОБА_3. заявляв під час судового розгляду. Так в матеріалах справи відсутні будь-які письмові клопотання про, які захисник зазначає в апеляційній скарзі. З постанови суду також не вбачається, щоб ОСОБА_3 заявляв будь-які клопотання під час судового розгляду. Отже доводи захисника в цій частині є голослівними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції наклав його у відповідності до ч.1 ст. 130 КУпАП, яка на час вчинення адміністративного правопорушення альтернативи не має.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кіреєва Валерія Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун