Справа №560/875/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП оловного управління національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючу, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР №662002, виданий 15.02.2000 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії РВ №017902 від 09 вересня 2016 року, 18 травня 2016 року біля 10-ї год. по вулиці Макарівська, в м.Дубровиця Рівненської області син ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_3, відповідальність за яке передбачена, ст.173 КУпАП.

Постановою слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 19.05.2016 року по факту спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_5, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.3-4).

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні також не визнала та пояснила, що її син ОСОБА_2 нікого не бив, і про дану подію, яка трапилась 18 травня 2016 року біля 10-ї год. по вулиці Макарівська, в м.Дубровиця Рівненської області, йому нічого не відомо.

Аналогічні пояснення на розгляді справи в суді надав і син ОСОБА_1, який додав, що на час вказаної події, знаходився у школі, і про вказану подію йому нічого не відомо.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 18.05.2016 року близько 10-00 год. він йшов із ДПТНЗ в напрямку центру м. Дубровиця. Коли він проходив поблизу Дубровицького ліцею, то його покликав до себе ОСОБА_5, з яким він привітався. Разом із ОСОБА_5, стояли ще на той час незнайомі йому хлопці. Після розмови, що виникла між ними, один з тих хлопців, що стояли поряд, вдарив ОСОБА_3 кулаком в груди, від чого останній відразу присів до землі, а далі другий вдарив його ногою по голові. Після цього, ОСОБА_3 різко встав і почав втікати, але відразу спіткнувся і впав на землю, а далі відчув різкий біль у правій нозі. Як потім ОСОБА_3 перевірив по мережі "В контакте", то з'ясував для себе по розміщених фото, що цими хлопцями, які знаходились поряд з ОСОБА_5, були ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що до події, яка трапилась 18 травня 2016 року немає ніякого відношення, а на час коли ОСОБА_3 хтось побив, він знаходився у школі.

Викликаний для дачі пояснень свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 18.05.2016 року близько 10.00 год. він разом зі своїми знайомими, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Дубінцем Рувімом, та ще двома малознайомими хлопцями, жителями м. Дубровиця, стояв поблизу Дубровицького ліцею. В цей час поблизу проходив ОСОБА_3, який підійшов до них. В ході розмови з ним, двоє малознайомих йому хлопців, що стояли поряд, покликали ОСОБА_3 до себе. Після цього один з хлопців, вдарив ОСОБА_3, від чого той почав тікати.

Викликаний для дачі пояснень свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 18 травня 2016 року, близько 10-ї год., проходячи поблизу Дубровицького ліцею, побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з якими привітався та пішов далі. Про те, хто наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3 йому нічого не відомо.

Викликаний для дачі пояснень свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 він не знає, і про те, хто його побив 18 травня 2016 року, йому нічого не відомо.

Оглянувши матеріали справи та заслухавши на розгляді справи в суді ОСОБА_1 та свідків, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов'язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне й обґрунтоване рішення в адміністративній справі.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із фабули протоколу серії РВ №017902 від 09.09.2016 року, 18 травня 2016 року біля 10-ї год. по вулиці Макарівська, в м.Дубровиця Рівненської області син ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_3, відповідальність за яке передбачена, ст.173 КУпАП.

Диспозицією ст.173 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 не є тією особою, яка повинна відповідати за дане правопорушення, оскільки її син ОСОБА_2, не вчинив дрібного хуліганства, що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_3, а твердження останнього, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_6 нанесли йому тілесні ушкодження, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи в суді. Інших доказів вчинення дрібного хуліганства ОСОБА_2, матеріали справи не містять, як і не здобуто таких в ході розгляду справи, при допиті ряду свідків.

А тому відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що син ОСОБА_1, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі працівником поліції та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом, як достовірні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.184 КУпАП, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 184 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником, а також потерпілим до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_10