Справа № 713/1415/16-п
Провадження №3/713/506/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія КР 414829, виданого 23.03.1999 року, Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрованої та жительки с.Черешенька, вул.Головна, 150, Вижницького району Чернівецької області, одруженої, працюючої медсестрою у Вижницькій ЦРЛ, за ст.173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ЧВ №620384 від 30.08.2016 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1, 13.08.2016 року близько 20-00 год., знаходячись по місцю проживання в житловому будинку, який розташований в с.Черешенька, Вижницького району Чернівецької області, під час суперечки штовхнула руками в груди свою свекруху ОСОБА_2, вчинила правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що не вчиняла жодних протиправних дій відносно ОСОБА_2 13.08.2016 року вона знаходилась за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, в цей час вдома була її свекруха ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 між ними сформувались погані відносини, оскільки її з дочкою, яка являється інвалідом 3-ої групи виганяли із житлового будинку. ОСОБА_3 зайшов у приміщення будинку в якому вона проживає та почав висловлюватись в її сторону нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, погрожував фізичною розправою, на що вона повідомила йому, що викличе працівників поліції. ОСОБА_3 вийшов з будинку, через деякий час приїхали працівники поліції, яким ОСОБА_3 та її свекруха ОСОБА_2 повідомили, що громадський порядок порушила вона, як невістка висловлювалась в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою та штовхнула в груди, від чого ОСОБА_2 впала. Вважає також, що ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_3 дала неправдиві покази, з метою її оговорити, оскільки між ними склались неприязні відносини. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, покази свідків та потерпілої упередженими. Просила закрити відносно неї справу за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що прийшла в господарство ОСОБА_3 для того щоб набрати воду. ОСОБА_1 почала з нею сваритись, а ОСОБА_2 заспокоювала її. Після цього пішла додому, через деякий час зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що необхідно дати пояснення працівникам поліції. Сам факт нанесення ударів ОСОБА_1 ОСОБА_2 не бачила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_6 прийшла набрати воду, а ОСОБА_1 заборонила їй, на що вийшла його матір ОСОБА_2 та сказала, що цей колодязь вона викопала, і їй вирішувати чи давати воду. Між матірю та ОСОБА_1 завязалась суперечка. Сам факт нанесення ударів ОСОБА_1 ОСОБА_2 не бачив, тільки бачив як ОСОБА_1 шарпала матір за одяг. На даний час матір немає претензій до ОСОБА_1

В судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» від 15.11.2001 року, насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання;

Згідно зі ст. 15 вказаного Закону, члени сім'ї, які вчинили насильство в сім'ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність відповідно до закону.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї

Об'єктом захисту у ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Умисне вчинення дій психологічного характеру (погроз, образ тощо) підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП тільки за умови, що внаслідок нього могла бути чи була завдана шкода психічному здоровю потерпілого.

Однак, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення при викладені суті правопорушення не вказано, які саме права та свободи потерпілої було порушено та не зазначено вид насильства, якого зазнала потерпіла.

На думку потерпілої їй завдано саме психологічне та фізичне насильство. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів спричинення такого насильства, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному чи фізичному здоров'ю потерпілої, окрім пояснень самої потерпілої. Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, наполягає на тому, що між потерпілою, та свідками склались неприязні відносини, то такі письмові пояснення потерпілої викликають у суду аргументований сумнів і за відсутності інших доказів не можуть бути покладені в основу притягнення до відповідальності ОСОБА_1

Даючи оцінку, наданим потерпілою, письмовим поясненням суд приходить до висновку, що вказані пояснення не є належними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 підчас подій 13.08.2016 року.

Суд критично відноситься до приєднаних письмових пояснень ОСОБА_2, оскільки вони суперечать поясненням наданих свідками в судовому засіданні, а тому на думку суду є упередженими та спростовуються поясненнями ОСОБА_1 Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення ОСОБА_2 із відповідною заявою до працівників поліції з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 не представлено.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич