А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.06.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора Купара І.І. розглянув справу, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Одеси, мешканка м. Перечина Закарпатської області, вул. Колгоспна, буд. 40, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацююча, притягнута до адміністративної відповідальності як така, що вчинила правопорушення, передбачені частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови Перечинської районної виборчої комісії на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25.10.2015 (далі РВК), використовуючи свої службові повноваження та повязані з цим можливості, в особистих інтересах та інтересах свого сина ОСОБА_2, на порушення п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила невідкладно Центральну виборчу комісію про наявність конфлікту інтересів, на засіданнях РВК внесла пропозиції і брала участь у вирішенні питання щодо нарахування та виплати одноразової винагороди: 30.10.2015 собі - 1390 грн., своєму сину 1378 грн., 16.11.2015 собі 1158 грн., своєму сину 1148 грн., про що також не повідомила невідкладно Центральну виборчу комісію.

Постановою судді Перечинського районного суду від 18.05.2016 провадження в справі закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Суддя визнав доведеним. що ОСОБА_1 неодноразово повідомляла РВК про те, що ОСОБА_2 є її сином, і зазначив, що належних і допустимих доказів її винуватості в правопорушеннях, які ставляться їй в провину, в справі немає.

Керівник Ужгородської місцевої прокуратури в апеляційній скарзі твердить, що повідомлення про реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 повинна була здійснити не усно до РВК, а письмово безпосередньому керівникові, а саме - Центральній виборчій комісії, чого не зробила.

Апеляційний суд заслухав промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1, яка заперечила проти апеляційних вимог, провів судові дебати, перевірив матеріали справи і прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною другою цієї статті за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У примітці до ст. 172-7 КУпАП вказано, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, при вирішення питання про те, чи наявні в діяннях ОСОБА_1 склади правопорушень, передбачених частинами першою та/або другою ст. 172-7 КУпАП, слід виходити з того, чи суперечили її приватні інтереси, які прокурор вбачає в виплаті її сину, тимчасово залученому до роботи РВК, в числі інших осіб, одноразової грошової винагороди (30.10.2015) і одноразової матеріальної допомоги (16.11.2015), її службовим чи представницьким повноваженням, чи могли ці інтереси вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття нею рішень, вчинення чи невчинення нею дій під час виконання повноважень голови РВК і, якщо могли, то чи повідомила вона безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що її син ОСОБА_2 до складу РВК не входив, залучався до роботи водієм, використовував для обслуговування потреб РВК власний автомобіль, ніяких переваг перед будь-ким ні в чому не мав, мати не міг, і усім членам РВК про їх родинний звязок було відомо, оскільки вона їх про це повідомила і всі вони давно знайомі між собою. Що стосується виплат, про які йдеться в протоколі, то вони здійснювались всім без винятку членам РВК і залученим до її роботи працівникам в установленому законом порядку і розмірі, а решта грошей була здана в державний бюджет.

Фактичних даних про права ОСОБА_1, як голови РВК, що могли бути використані нею в її приватних інтересах чи інтересах ОСОБА_2 на шкоду службовим чи представницьким повноваженням, а також для впливу на обєктивність або неупередженість прийняття нею рішень, на вчинення чи невчинення нею дій під час виконання вказаних повноважень, і які вимагали б від неї повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, в матеріалах справи немає.

Яким чином приватні інтереси ОСОБА_1, зокрема залучення до роботи РВК свого сина і участь у прийнятті рішень про виплати, його право на які передбачено законом, суперечать її службовим повноваженням і як це могло вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття нею рішень, та/або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень, у протоколі не зазначено, прокурором не доведено і в судовому засіданні не встановлено.

Отже, в даному випадку в діяннях ОСОБА_1, поставлених їй у провину, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою або частиною другою ст. 172-7 КУпАП, немає. Тому закриття провадження в справі є законним.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу керівника Ужгородської місцевої прокуратури залишити без задоволення, постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 18.05.2016 про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.