Справа 336/5071/16-п
Провадження 3/336/1542/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН не відомий, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Толбухіна, 87

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23.07.2016 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по вул. Магістральній, 72а в м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння на місці та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобовязаний на вимогу робітника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

В судове засідання 30.09.2016 р. ОСОБА_1 не зявився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка. Причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. 268 КУпАП, суд приходить до переконання про можливість розгляду цієї справи за відсутністю ОСОБА_1.

Прокурор, своєчасно повідомлений судом про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 379724 від 23.07.2016 року, поясненнями свідків, іншими матеріалами справи.

Враховуючи всі обставини у справі, дані про особу правопорушника ОСОБА_1, який свою вину визнав, розкаявся, тому суддя вважає за доцільне притягнути його до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років.

Вирішуючи питання щодо оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, що транспортний засіб автомобіль НОМЕР_2 належить на праві власності громадянину ОСОБА_2, що підтверджено матеріалами справи.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12. 2008 року) оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлено відповідальність ч. 6 ст. 121, ч.2 та ч. 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, в результаті застосування оплатного вилучення транспортного засобу позбавить ОСОБА_2 прав, гарантованих Конституцією України.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ст. ст. 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025367, банк отримувача УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір, код 37408380, пункт 5 ч.2 ст. 4).

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.В. Дмитрюк

Строк предявлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік