Справа №592/6128/16-п
Провадження №3/592/1044/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м.Суми Чернобай О.І., за участю секретаря судового засідання Дегтяренко В.М., захисника ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, , проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

24.06.2016 року, близько 18.45 год., в м.Суми, по вул.Шишкарівській, в районі буд.20-А, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Драгер № ARBL 0470 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

При розгляді справи ОСОБА_2 вину свою у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав і по суті протоколу пояснив, що 24.06.2016 року вдень, він, разом із ОСОБА_3 та іншими знайомими відпочивали на базі відпочинку Вітязь де вживали спиртні напої. Оскільки він перебував у стані алкогольного спяніння, то не захотів сідати за кермо свого автомобіля і зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4 щоб той довіз їх додому. По приїзду, ОСОБА_4 сів за кермо його автомобіля Фіат, він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_3 сів на заднє. По дорозі вони пробили колесо і зупинились напроти Сумигаз щоб замінити колесо. Далі підїхали співробітники поліції спитали хто власник автомобіля, він сказав що він. В бесіді він зізнався поліцейським, що знаходиться в стані алкогольного спяніння, але повідомив, що за кермом сидів не він, а ОСОБА_4 ОСОБА_5 поліцейські склали на нього протокол за відмову від огляду на стан спяніння, від огляду він не відмовлявся.

Допитаний при розгляді справи свідок ОСОБА_4 показав, що 24.06.2016 року у денний час він був на роботі, на вул.Курській де на ринку розвантажував товар. Приблизно о 14-15 годині йому зателефонував ОСОБА_2 і попросив забрати їх з бази відпочинку Вітязь де вони відпочивали і вживали алкогольні напої. Він пообіцяв забрати після закінчення роботи. Після роботи приїхав додому на вул.Металургів, переодягся і на маршрутному таксі поїхав на вул.Прокофьєва де на останній зупинці встав і пішки пішов на базу відпочинку Вітязь. В автомобілі ОСОБА_2 він сів за кермо, сам ОСОБА_2 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_3 сів на заднє сидіння. Автомобілем керував він. По дорозі вони пробили колесо, тому зупинились біля Сумигаз. Запаски в автомобілі не було, тому він зателефонував своєму знайомому на імя ОСОБА_6 і попросив допомоги. На що той сказав, що коли звільниться то допоможе. В бесіді ОСОБА_6 повідомив, що їде по вул.Петропавлівській до магазину Океан. Він пішов до вказаного магазину щоб зустрітись з ОСОБА_6. ОСОБА_6 погодившись допомогти не підїхав до їх до Сумигаз внятно пояснити суду не зміг. Коли розмовляв з ОСОБА_6, то зателефонував ОСОБА_3 і сказав щоб він повертався скоріше, оскільки їх затримали поліцейські. Коли він повернувся, то біля машини були поліцейські і складали на ОСОБА_2 протокол. Поліцейським він писав розписку в отриманні ключів від автомобіля ОСОБА_2 і що поверне клюючи, коли той протрезвіє. З моменту, як він пішов до магазину Океан на зустріч з ОСОБА_6 і до моменту його повернення назад до автомобіля ОСОБА_2 пройшло не менше 30 хвилин.

Свідок ОСОБА_3 при розгляді справи показав, що 24.06.2016 року він разом із ОСОБА_2 та іншими знайомими відпочивали на базі відпочинку Вітязь де вживали спиртні напої. Святкували день народження товариша. Близько 18-19 години зібрались їхати додому. На таксі приїхав ОСОБА_4 щоб довезти його і ОСОБА_2 додому, на автомобілі останнього, оскільки ОСОБА_2 був у нетверезому стані. ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля ОСОБА_2, сам ОСОБА_2 сів на переднє пасажирське сидіння, а він позаду. По дорозі пробили колесо і зупинились напроти Сумигаз щоб замінити його. Запаски в автомобілі не було, тому ОСОБА_4 зателефонував своєму товаришу ОСОБА_6 щоб той привіз запаску. Далі ОСОБА_4 пішов на зустріч з ОСОБА_6, а він із ОСОБА_2 залишились в автомобілі. До них підїхали поліцейські і в цей момент повернувся ОСОБА_4 Поліцейські почали брати у ОСОБА_2 пояснення та склали на нього протокол. З того моменту як ОСОБА_4 пішов від них і повернувся назад, пройшло не більше 5 хвилин.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, можна зробити висновок, що вони є зацікавленими на користь ОСОБА_2, оскільки вони обоє є товаришами ОСОБА_2, тому своїми показаннями всіляко намагались допомогти останньому уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, їх показання протирічать одне одному.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснив, що на базу Вітязь від вулиці Прокофєва він дійшов пішки, це більше двох кілометрів.

А свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_4 підїхав на базу Вітязь на таксі.

Крім того, свідок ОСОБА_4 пояснив, що коли вони зупинились з пробитим колесом і він пішов до магазину Океан на зустріч з ОСОБА_6 і повернувся назад до автомобіля, то пройшло не менше 30 хвилин.

А свідок ОСОБА_3 показав, що з того моменту, як ОСОБА_4 пішов на зустріч з ОСОБА_6 і до моменту його повернення назад пройшло не більше 5 хвилин.

Також слід зауважити, що коли допитувався свідок ОСОБА_4, то ОСОБА_2 неодноразово викрикував йому з місця зазначаючи, що він дає не такі показання і намагався поправити того, на що суд робив зауваження ОСОБА_2

Крім того, до матеріалів адміністративної справи долучена розписка ОСОБА_5, написана ним власноручно про те, що він зобовязується не пускати за кермо ОСОБА_2 до його повного витверезення і що ключі від автомобіля до того часу будуть у нього. /а.с.7/

При цьому, слід зазначити, якби ОСОБА_5 керував автомобілем ОСОБА_2, то при написанні цієї розписки він обовязково вказав би, що автомобілем керував саме він, оскільки в його присутності співробітники поліції звинувачували ОСОБА_2 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З чого можна зробити висновок, що ОСОБА_7 в автомобілі не було і що автомобілем керував сам ОСОБА_2 і після затримання співробітниками поліції в стані алкогольного спяніння зателефонував своєму товаришу ОСОБА_8 щоб той приїхав до них і повідомив нібито він був за кермом.

Тому показання свідка ОСОБА_5 в багатьох моментах суперечать показанням свідка ОСОБА_3 та самого ОСОБА_2, оскільки його з ними не було.

Крім того, при розгляді справи був допитаний в якості свідка поліцейський роти № 1 УПП в м.Суми ОСОБА_9, який складав адміністративний протокол і який суду показав, що 24.06.2016 року він знаходився на службі і разом із своїм колегою патрулював на патрульному автомобілі. У вечірній час йому зателефонували на мобільний і повідомили, що біля Сумигаз стоїть автомобіль водій якого перебуває в стані алкогольного спяніння. Після чого вони направились за вказаною адресою. По приїзду він побачив припаркований автомобіль Фіат. Підїхавши ближче через лобове скло він бачив, як ОСОБА_2 побачивши патрульний автомобіль переліз з водійського сидіння на переднє пасажирське. Далі в присутності двох свідків він пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестеру Драгер чи в медичному закладі на що той відмовився. Після чого на ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол.

Також до матеріалів адміністративної справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були запрошені співробітниками поліції при складанні протоколу і які пояснили, що вони бачили, як водій ОСОБА_2 перелазив з сидіння водія на переднє пасажирське сидіння і відмовився від проходження огляду на стан спяніння, запропонованому співробітниками поліції. /а.с.5;6/

Допитати цих свідків в судовому засіданні не виявилось за можливе, оскільки ОСОБА_10 в телефонній розмові повідомив, що знаходиться на заробітках за межами м.Суми і повернеться в Суми не раніше ніж через три місяці, а його дружина ОСОБА_11 знаходиться в декретній відпустці за дитиною віком 1 рік, яку залишити ні з ким, тому зявитись до суду теж не зможе про що секретарем судового засідання була оформлена відповідна телефонограма.

Однак, не довіряти письмовим поясненням цих свідків, наданих співробітникам поліції підстав не має, оскільки вони не являються зацікавленими особами по даній справі і чинним адміністративним законодавством України не передбачено ніяких заборон для суду враховувати письмові пояснення свідків у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів доходжу висновку що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена в повному обсязі і він підлягає адміністративному стягненню за вчинення цього правопорушення, передбаченого санкцією статті.

При накладенні стягнення, у відповіднотсі з вимогами ст.33 КпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б помякшували відповідальність судом не встановлено.

У відповідності з вимогамич.1 ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення було вчинене 24.06.2016 року, а санкція частини 1 ст.130 КпАП України зазнала змін в бік збільшення відповідальності, які набрали чинності з 27.07.2016 року, тому до ОСОБА_2 повиннне бути застосоване адміністративне стягнення в редакції статті, яка діяла на момент вчинення ним даного правопорушення.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, яке повинно бути застосоване до ОСОБА_2 слід врахувати, що у вчиненому він не розкаявся, при розгляді справи всіляко намагався ввести суд в оману, тому враховуючи суспільну небезпеку даного виду адміністративного правопорушення приходжу висновку, що ОСОБА_2 заслуговує на адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.130 ч.1 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Чернобай