Справа № 502/1740/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали адміністративної справи,які надійшли з територіальної державної інспекції праці у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є директором ТОВ «Екосервіс», проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України

В С Т А Н О В И В:

10.08.2016 р. до Кілійського районного суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1 КУпАП, а саме встановлено, що тарифна сітка в товаристві сформована без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Так, відповідно, до штатних розписів, введеного в дію з 02.01.2015 р. посадові оклади тракториста машиніста, судноводія, водія автотранспортного засобу встановлені на рівні мінімальної заробітної плати у розмірі 1218 грн., введеного в дію штатного розпису з 01.09.2015 р. становить 1378 грн., за травня 2016 р. становить 1450 грн., що порушує вимоги ст.. 96 КЗпП України. Останній раз посадові оклади працівникам товариства підвищувались у вересні 2015 р., в травні 2016 р., однак нарахування заробітної плати встановлено: у жовтні 2015 р. та у січні травне 2016 р., але працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 індексація заробітної плати не нараховувалась, чим порушено ст.. 33 ЗУ «Про оплату праці». Виплата заробітної плати працівникам товариства ОСОБА_5, ОСОБА_6 та іншим 22 працівникам за першу та другу половину лютого 2016 р. виплачена 17 березня 2016 р.; за травень 2016 р. виплачена 17 червня 2016; за червень 2016 р. виплачена 11 липня 2016 р. один раз в місяць, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП Україна та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці». Працівнику ОСОБА_7 звільненому з 29.02.2016 р. за п.1 ст. 36 КЗпП України від 29.02.2016 р., наказ № 2, належні при звільненні грошові кошти виплачені 17.03.2016 р., що підтверджено відомістю на виплату грошей від 17.03.2016 № 3. Заготівник очерету ОСОБА_8 звільнена з 04.05.2016 р. за ст. 38 КЗпП України, наказ від 04.05.2016 № 6, належні при звільненні грошові кошти виплачені 17.06.2016 р., що підтверджено відомістю на виплату грошей від 17.06.2016 р. № 6. Завідуюча виробництвом ОСОБА_3 звільнена з 06.07.2016 р. за п.1 ст. 36 КЗпП України за наказом від 06.07.2016 р. № 22 та належні при звільненні грошові кошти виплачені 11.07.2016 р., що підтверджено відомістю на виплату грошей від 11.07.2016 р. № 7, що є порушенням вимог ст.. 116 КЗпП України. Відповідно до наказу від 31.05.2016 р. № 15 «Про надання відпустки» трактористу машиністу ОСОБА_9 надана щорічна відпустка тривалістю 12 календарних днів, проте за весь час щорічної відпустки отримав 11.07.2016 р., що підтверджено платіжною відомістю № 7 від 11.07.2016 р., що є порушенням вимог ст.. 21 ЗУ «Про відпустки».

Відповідальним за допущення даних порушень є директор ТОВ «Екосервіс» - ОСОБА_1, до посадових обовязків якого входить здійснення контролю за дотриманням законодавства про працю на підприємстві. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 41 КпАП України порушення вимог законодавства про працю.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.

Факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 15-18-010/0335 від 22.07.2016 р.;

- актом перевірки № 15 -18-010/0493.

Кваліфікація дій правопорушника, передбачена ст. 41 ч. 1 КпАП України - недодержання та порушення норм законодавства про працю, є вірною.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Беручі до уваги особу правопорушника, ступінь суспільної небезпеки вчиненого порушення, ставлення правопорушника до скоєного, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. , 34-35, 283, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 275, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_10