АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/503/16 Головуючий у І-й інстанції - Бєльченко Л.А.
Справа № 202/3266/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Торубарова Андрія Володимировича на постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм у «Захід Укртранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - закрито.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 25 квітня 2016 року, о 19:30 годині, в місті Дніпрі на виїзді з прилеглої проїзної частини на проспект Слобожанський в районі будинку № 14-А, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL SN 24 номерний знак НОМЕР_2, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху у право, виконуючи маневр поворот не з крайнього правого положення, через що допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який стояв без руху з правого боку, чим порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 та його захисником-адвокатом Торубаровим А.В. подані апеляційні скарги, в яких останні просять скасувати постанову судді першої інстанції та винести нову постанову, якою провадженні відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що не згодні в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, оскільки на їх думку дане рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 керував не звичайним автомобілем, а авто потягом з напівпричепом більше 20 метрів, фізично не міг здійснювати маневр з крайнього правого положення. Перед початком зміни напрямку впевнився у його безпечності. Стосовно доказів апелянти вважають, що суд не дав ним жодної оцінки, а саме: експертному дослідженню № 18/10.1-29 від 29 червня 2016 року, не з'ясувавши питання знаходження порушення п.10 ПДР України у причинному зв'язку з ДТП. Зазначають, що під час складання матеріалу ДТП, свідки у даній пригоді не були встановлені, а виїзд інспектора Жигір С.А. на місце події є недійсним, а автотехнічну експертизу в НДКЦ МВС України ним не було призначено, у зв'язку з чим останнім було прийнято рішення про винність водія у пригоді на сій розсуд. Стосовно свідків апелянти вказують, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не бачили сам момент зіткнення, однак без прохання водія ОСОБА_4 підійшли до нього та залишили свої координати. Вказують, що під час судового засідання судом було порушено право на захист ОСОБА_2, оскільки суддя відмовився долучати до справи докази його невинуватості, а саме висновок експертного дослідження, фототаблицю зі знімками, а лише долучив письмові пояснення останнього. Крім вказаного вище вважають, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки усім доказам, не зазначив при цьому, чому в даному випадку ним надана перевага одним доказам над іншими, не усунувши по даній справі певних суперечок.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Торубаров А.В., підтримала в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді вважали законною та обґрунтованою, просили її залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 118709 від 13.05.2016 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями ОСОБА_4, згідно яких, останній рухаючись на автомобілі Субару Форестер, з магазину АТБ в сторону вул. Тверської, через прос. Слобожанський. Швидкість його руху складала близько 5 км/год, рухався по крайній правій смузі проїзної частини, під'їжджаючи до просп. Слобожанського, зупинився на дорожній знак «Надати дорогу». Пропускаючи транспортні засоби, які рухались по проспекту, побачив транспортний засіб Мерседес-Бенц, який рухався по лівій полосі проїзної частини, збираючись здійснити поворот праворуч, водій ОСОБА_4, увімкнув звукову сигналізацію, з метою обернути увагу водія автомобіля Мерседес-Бенц, оскільки останній не помітив автомобіль Субару Форестер та продовжував рух виїжджаючи з лівої сторони проїзної частини на праву не дотримуючись безпечного інтервалу, що спричинило ДТП; поясненнями ОСОБА_2, згідно яких, останній рухаючись на автомобілі Мерседес-Бенц, виїжджаючи на міст, рухався у середині проїзної частини, увімкнувши правий сигнал повороту для того, що б здійснити маневр. Переконавшись, через дзеркало заднього виду в тому, що не має ніяких перешкод, взяв безпечний радіус, який дозволив би йому безпечно виконати маневр повороту праворуч та несподівано відчув скрежет з правої сторони його автомобіля. Це був автомобіль Субару Форестер, який несподівано не дотримавшись безпечного інтервалу вирішив проскочити повз нього, здійснивши випередження.

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що 25.04.2016 року біля 19:30 години він йшов з магазину "АТБ". По дорозі його обігнав автомобіль "Subaru Forest", який їхав в напрямку проспекту Слобожанського. Через деякий час, проїхав вантажний автомобіль, який не зупинившись, почав виїжджати на просп. Слобожанського, при цьому він об'їжджав автомобіль Субару, який знаходився з права від нього. Після чого побачив, як автомобіль Мерседес - Бенц, почав притискати автомобіль Субару Форестер до бордюра, і звуковий сигнал та скрежет заліза.

З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що в кінці квітня 2016 року він їхав по проспекту Слобожанському, він побачив, як з прилеглої території з права виїхав автомобіль Субару Форестер, який зупинився перед проїжджою дорогою, пропускаючи інші автомобілі, після чого, його почав обганяти вантажний автомобіль з правої сторони. Як тільки автомобіль Мерседес Бенц виїхав на просп. Слобожанського, відразу почав зміщуватися в праву сторону, при цьому ОСОБА_6, почув звуковий сигнал та скрежет заліза. Коли ОСОБА_6, під'їхав до місця ДТП, то побачив, як вантажний автомобіль затиснув автомобіль Субару Форестер до бордюру.

Так, пояснення свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_5, та пояснення потерпілого ОСОБА_4 узгоджуються між собою, та сумнів не викликають, що дає підстави дійти висновку, що дані пояснення є логічними та послідовними, такими, що в повному обсязі узгоджуються та об'єктивно підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника Торубарова А.В. та ОСОБА_2 на заінтересованість вказаних вище свідків матеріалами справи не підтверджується і в апеляційній інстанції таких фактів не встановлено.

Так, за положеннями пункту 1.3 та пункту 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язанні знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та їх дії і бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 10.6 ПДР України, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, з якої вбачається розміщення транспортних засобів, а також те, що автомобіль Мерседе -Бенц, стоїть зміщений до правого узбіччя, а також відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

Доводи апеляційних скарг, стосовно того, що при механізмі зіткнення за поясненнями водія ОСОБА_4, що не всі колеса автомобіля Субару Форестер зажаті до бордюрного камню переднє праве колесо знаходиться на тротуарі за бордюром, що може свідчити про те, що автомобіль Субару Форестер знаходився в русі, спростовується схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, та поясненнями вище зазначених свідків, а тому доводи в цій частині є необґрунтованими.

Щодо висновку експертного дослідження № 18/10.1-29 від 29.06.2016 року, який був наданий Торубаровим А.В., то судом першої інстанції правильно не взято його до уваги, оскільки даний висновок був зроблений за заявою зацікавленої сторони, та містить вихідні данні, які були надані тільки захисником Торубаровим А.В.

В матеріалах справи міститься постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року, якою було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про призначення комплексної судово-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи, з тих підстав, що згідно змісту заявленого захисником Торубаровим А.В. клопотання вбачається, що він ставить під сумніви покази свідків, проте висновки щодо показів того чи іншого учасника ДТП є прерогативою органу посадової особи, що розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Вимоги щодо дотримання ПДР України всіма учасникам дорожнього руху, визначені Правилами дорожнього руху, тому, апеляційним судом відмовлено у задоволенні клопотання щодо проведення автотехнічної експертизи, оскільки відповідно до ст. 273 КУпАП, вбачається, що експерт призначається у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, а оскільки заявником не доведено необхідність її призначення і судом першої інстанції було вже відмовлено в задоволені зазначеного клопотання та його доводи зводиться до переоцінки доказів, що не дає підстави для призначення цієї експертизи .

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 1.3, 1.5,10.1, 10.6 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю провадження у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, так як адміністративне правопорушення скоєного 25.04.2016 року, тобто на момент прийняття судового рішення згідно до вимог ст. 38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення сплинув.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Торубарова Андрія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2016 року відносно ОСОБА_2, якою провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності останнього за ст. 124 КУпАП - закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко