АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Рідківці, Новоселицького району, Чернівецької області визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 тис. 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, ОСОБА_2 28 липня 2016 року близько 01 год. 45 хв. на автомобільній дорозі сполученням Івано-Франківськ Чернівці Мамалига біля с. Магала, Новоселицького району керував транспортним засобом марки BMW державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння,від проходження медичного огляду на стан сп»яніння відповідно до встановленого порядку відмовився,тим самим вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст.130 ч.1 КпАП України..

На таке судове рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю у його діях складу цього правопорушення.Посилається на те,що 28.07.2016 року о 01-45 год автомобілем не керував,а знаходився у салоні припаркованого автомобіля НОМЕР_2 за кермом разом із пасажиром ОСОБА_3та вжив алкоголь після зупинки транспортного засобу,тому відмовився від проведення медичного огляду на стан сп»яніння.

Провадження №33/794/144/16 Головуючий у І інстанції: Вівчар Г.А.

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Твердить,що на момент,коли працівники поліції підійшли до його авто,транспортний засіб був припаркований уже тривалий час.Вважає, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки показанням свідків,допитаних за його(ОСОБА_2В.) клопотанням,натомість необґрунтовано прийняв в основу рішення суперечливі пояснення працівників поліції.Також посилається на порушення інспектором процедури направлення його на медичне освідчення.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується безпосередньо та повно дослідженими судом доказами.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_2 у районному суді,28.07.2016 року приблизно о 01-45 відвозив на автомобілі НОМЕР_3 товариша (ОСОБА_3) додому,по дорозі згадав,що не взяв документи,зупинився навпроти магазину»Роксолана» у с.Магала,чекав,поки привезуть документи та разом із пасажиром ОСОБА_3 випив у салоні автомобіля шампанське.Відтак під»їхали працівники поліції,у процесі перевірки запропонували пройти медичний огляд на стан сп»яніння,однак відмовився,оскільки не керував у стані сп»яніння.

Таким поясненням районний суд правильно надав критичну оцінку,оскільки вони спростовуються наступним.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 1 №934981 від 28.07.2016 р., із якого вбачається,що ОСОБА_2 о 01-45 год. на автомобільній дорозі сполученням Івано-Франківськ Чернівці Мамалига біля с. Магала, Новоселицького району керував транспортним засобом марки BMW д/нСЕ 2560 АТ з ознаками алкогольного спяніння,тобто нестійка хода,різкий запах алкоголю із ротової порожнини,від проходження медичного огляду в порушення вимог 2.5 ПДР на стан сп»яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності свідків; -наявними у справі поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5В,із яких вбачається,що ОСОБА_2перебував із ознаками алкогольного сп»яніння та у їх присутності у медичному закладі відмовився від проходження медогляду на стан сп»яніння.(а.с.7,8);- довідкою №897 від 28.07.2016 року КМУ»Чернівецькиій обласний наркологічний диспансер»,якою підтверджено,що ОСОБА_2 о 02-25 год. відмовився від медогляду та обстеження(а.с.5).

Із пояснень у судовому засіданні районного суду свідків ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_9-поліцейських ДПС ВБДР встановлено,що 28.07.2016 року уночі в складі двох екіпажів рухались на службових автомобілях по автодорозі зі сторони с.Бояни в напрямку м.Чернівці.Перед ними рухався автомобіль БМВ д/нСЕ 2560 АТ,який,не доїжджаючи до магазину «Роксолана» у с.Магала,розвернувся,різко звернув вправо та зупинився. Вони також зупинились,щоб перевірити документи у водія та встановили,що водій-Марчук Є.В. з ознаками алкогольного сп»яніння.Від проходження медичного огляду на стан сп»яніння водій відмовився,у зв»язку із чим був доставлений до медичної установи у м.Чернівці,де також відмовився від медичного огляду,що засвідчено лікарем та свідками.(а.с.34-35)

Зазначені докази узгоджуються між собою,а також із поясненнями ОСОБА_2,власноручно ним викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення(а.с.1),із яких вбачається,що вживав спиртне у с.Бояни(а не у с.Магала після зупинки авто),перебував за кермом БМВ та зупинився;зі змістом протоколу повністю погоджується,визнає факт правопорушення та відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп»яніння.(а.с.1)

За таких обставин твердження ОСОБА_2 у районному суді та апеляційній скарзі про те,що після вживання алкоголю не перебував за кермом автомобіля,який рухався,а лише у місці паркування,є неспроможними та спростовуються дослідженими доказами.

Зваживши на викладені вище обставини у їх сукупності,районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України-а саме-відмови особою,яка керує транспортним засобом,від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння(п.2.5 ПДР).

При цьому суд правильно оцінив пояснення свідка ОСОБА_3М.(аналогічні поясненням ОСОБА_2В.),як такі,що суперечать встановленим фактичним обставинам справи та дані ним з метою допомогти останньому уникнути відповідальності за вчинене,а пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11,зміст яких викладений у постанові,відкинув як неналежний доказ,що не стосується події правопорушення.

Посилання апелянта на недотримання поліцейськими вимог п.3 та п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння…. і проведення такого огляду,затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року є необґрунтованими,оскільки цими пунктами передбачено:-що огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров»я(п.3),- водій транспортного засобу,що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу…..,направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров»я(п.6) і такі вимоги у даному провадженні були дотримані.

При цьому викладеними вище доказами підтверджено,що у поліцейських були достатні підстави вважати,що водій (ОСОБА_2В.) перебував у стані алкогольного сп»яніння(і це не заперечується апелянтом),відтак після відмови ОСОБА_2 від проведення огляду у закладі охорони здоров»я поліцейським у присутності двох свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення,у якому зазначені ознаки сп»яніння і дії водія щодо ухилення від огляду(п.8 Порядку …,затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008)

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33-35 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.Істотних порушень вимог КпАП України,які би вплинули на правильність прийнятого рішення та давали підстави для скасування постанови судді,апеляційний суд не встановив.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2016 року щодо апелянта без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1