АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/8498/16-п Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/790/600/16 Горбунова Я.М. Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м.Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Сащенка І.С., за участю секретаря Холодного О.С., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом встановлено, що 03 липня 2015 року о 04 год. 20 хв. ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_1, по вул.Героїв Праці, 26 у м.Харкові в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810» у присутності двох свідків.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2016 року змінити в частині накладеного стягнення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 ( три тисячі чотириста) гривень. Апелянт не спростовуючи фактичних обставин адміністративного правопорушення та висновку суду про його винуватість, вважає, що стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами накладено судом необґрунтовано. На думку ОСОБА_3, при визначенні виду стягнення, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.33 КУпАП та не врахував характер скоєного правопорушення та дані щодо його особи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що є приватним підприємцем, утримує мати пенсіонерку, яка є опікуном його племінниці, транспортний засіб використовує для обслуговування соціально-побутових потреб своєї сім'ї. Також вказує, що автомобіль є єдиним джерелом матеріального забезпечення та підтримки його родини, а позбавлення права керування транспортними засобами ставить їх у скрутне матеріальне становище.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Фактичні обставини адміністративного правопорушення та висновок суду про винуватість у скоєному правопорушенні ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не оспорює.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що за своїм характером є грубим порушенням у розумінні положень ст.30 КУпАП, адже особа в стані алкогольного сп'яніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП, тобто умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, суддею призначено виважено, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та за відсутності обставин, що пом'якшують відповідальність, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що застосоване до ОСОБА_3 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень; постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області І.С. Сащенко