Справа № 766/6657/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Котьо І.В. розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції у м. Херсоні про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 1224, 130 ч.4 КУпАП,

встановив :

30 червня 2016 року о 22.10 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Опель Омега реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Харченка в с. Садове, у районі будинку № 52, будучи неуважним не врахував дорожньої обстановки і її зміни та не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснила наїзд на перешкоду у вигляді електроопори № 21, у звязку з чим транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 порушив пункти 2.3.(б), 12.1. і 12.3. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також після настання вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу Опель Омега реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, у звязку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.10.(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1224 КУпАП.

Крім цього, 30 червня 2016 року близько 22.10 години водій транспортного засобу Опель Омега реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 будучи причетним до вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, у звязку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.10.(є) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначив, що визнає свою вину у вчинені правопорушень, розкаюється у їх вчиненні та просив суд розглянути справу за його відсутності. У звязку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 25 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаних правопорушень повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та здобутими доказами, протоколом серії АП1 № 891072 про адміністративне правопорушення (а.с.2 в провадженні № 3/766/2759/16), протоколом серії АП1 № 891074 про адміністративне правопорушення (а.с.2 в провадженні № 3/766/2758/16), протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 891073 від 01 липня 2016 року (а.с.2 в провадженні № 3/766/2757/16), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 липня 2016 року (а.с.3 в провадженні № 3/766/2759/16), письмовими поясненнями відібраними працівником поліції 01 липня 2016 року у свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.3 в провадженні № 3/766/2757/16) та письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, як тими що були відібрані у нього працівником поліції 01 липня 2016 року (а.с.4 в провадженні № 3/766/2759/16) так і тими, що були дані ним в своїй заяві до суду від 20 вересня 2016 року. Відповідно до положень ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративні правопорушення щирі розкаяння винного, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення суд не знаходить і вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, який передбачений у межах санкції ст. 1224 КУпАП, так як саме дане адміністративне правопорушення є більш серйозним з числа вчинених.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,6 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-36, 401, 1224, 124, 130 ч.4, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУпАП, пунктами 24, 27-28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив :

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обовязок по виконанню постанови в даній частині на управління патрульної поліції у м. Херсоні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,6 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонського міського суду Херсонської області, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2016 року.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУпАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУпАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст. 303, 308 КУпАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.