Справа № 490/4635/16-п 03.10.2016 28.09.2016 03.10.2016
Номер провадження: 33/784/203/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/203/16 Головуючий у місцевому суді: Дірко І.І.
Категорія: ч. 2 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Єфіменка О.В.

за участю:

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника - адвоката Кузьміних І.М.,

3 жовтня 2016 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Кузьміних І.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, офіційно не працюючого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

- притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

в с т а н о в и в:

Постановою судді встановлено, що 2 травня 2016 року близько 02:30 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «Форд Транзіт», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по Київському шосе з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Кузьміних І.М просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає необґрунтованим та безпідставним притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, при цьому посилається на порушення порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, так як вважає, що на місці події не було жодного свідка.

Також зазначає, що ОСОБА_3 керував автомобілем 2 травня 2016 року у тверезому стані, а працівники ДАІ ввели його в оману, повідомивши про не понесення ним відповідальності, так як він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і сплатив штраф.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та думку захисника Кузьміних І.М. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дослідивши нові докази, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія АП1 № 128416, від 2 травня 2016 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 2 травня 2016 року о 2 год. 30 хв. в м. Миколаєві водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Форд Транзіт», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по Київському шосе з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотестер «Драгер» та медичному закладі.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 підтвердив факт зупинки співробітниками поліції 2 травня 2016 року о 2 год. 30 хв. в м. Миколаєві по Київському шосе автомобіля марки «Форд Транзіт», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким він керував, в силу відсутності підсвідки номерного знаку.

Заперечував щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмови проходження огляду на стан алкогольного сп'янніння.

Однак, такі заперечення на думку суду апеляційної інстанції, є ні що інше, як бажання правопорушника уникнути відповідальності та, окрім даних протоколу про адміністративне правопорушення, спростовується наступними доказами.

Так, як слідує з пояснень ОСОБА_3, зазначених у протоколі, які він давав відразу після зупинки керованого ним автомобіля, він, погодившись із даними, які зазначені в ньому, пояснив, що вжив 150 грам горілки.

В той же день ОСОБА_3 дав окремо пояснення. Погодившись з вчиненим ним правопорушенням, пояснив, що 2 травня 2016 року, рухаючись по Київській трасі у напрямку м. Миколаїв, о 2.20 був зупинений нарядом поліції з причини відсутності підсвітки номерного знаку. Співробітники поліції, побачивши ознаки алкогольного сп'яніння запропонували проходження огляду на стан сп'яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився так як я визнав, що випив близько 100 грам горілки та пиво.

Як пояснив в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5, 2 травня 2016 року близько 2 години, автомобіль, яким він керував, зупинили співробітники поліції, повідомили, що ними був зупинений автомобіль, водій якого перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Працівники поліції склали пояснення. Підтвердивши дійсність даних пояснень, він, підписавши їх та підписавши як свідок протокол про адміністративне правопорушення, залишив місце зупинки.

Як слідує, вказаних пояснень ОСОБА_5, 2 травня 2016 року о 2.22 годин за адресою м. Миколаїв, Київська траса до нього звернулися працівники поліції з проханням бути присутнім при проходженні тесту на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест». У його присутності громадянин ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, підтверджено і поясненнями свідка ОСОБА_6 від 2 травня 2016 року.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_3 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3, якого 4 березня 2016 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3, - визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Місцевий суд прийшов до вірного висновку, що позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_3 вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на необґрунтованість та безпідставність притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Твердження адвоката Кузьміних І.М. в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції встановленого порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними, не знайшло підтвердження в ході апеляційного перегляду.

Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком два роки.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кузьміних І.М. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя