Справа № 265/4667/16-п
Провадження № 3/265/850/16
П О С Т А Н О В А

20 вересня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1, за участі секретаря Азарової А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який в місті Маріуполі мешкає та зареєстрований по бул. Морському (Комсомольському) 48 кв. 8, за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 органом поліції обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 4 серпня 2016 року, за яким зазначено, що 4 серпня 2016 року об 21-00 год. ОСОБА_2 в ОСОБА_3 районі м. Маріуполя по пр. Перемоги 43 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, який однак від проходження в установленому порядку медичного огляду в медичному закладі на стан спяніння і продуття алкотестеру «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Однак у протоколі про виявлене правопорушення свою провину ОСОБА_2 не визнавав.

Правопорушник, не визнаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, в судовому засіданні пояснив, що зі складеним відносно нього протоколом про правопорушення не згоден, бо 4 серпня 2016 року він біля 20-00 год. зустрів свого знайомого ОСОБА_4, запропонував йому зустрітися із спільним знайомим ОСОБА_5 на площі Перемоги, на що ОСОБА_4 погодився. Оскільки він того вечора вже вжив пива, то ОСОБА_4 сів за кермо його автомобіля «Хюндай Гетц» та вони удвох приїхали на пр. Перемоги до торгових кіосків, де їх вже очікував ОСОБА_5 Згодом до них підійшли працівники поліції, які вказали, що було вчинено адміністративне правопорушення, бо автомобіль «Хюндай Гетц» розміщувався без дотримання п. 15.9 (е) ПДР України. В ході розмови із працівниками поліції він відкрив двері свого автомобіля та сів за водійське сидіння, намагаючись дістати свої документи. Натомість у це момент працівники поліції висунули йому претензії, що він, будучи за кермом автомобіля, зрушив з місця у стані спяніння, хоча цього він не робив. Не заперечував, що того вечора був на підпитку, однак автомобілем у такому стані не керував. Вказував, що у цей час ОСОБА_4 відлучався до кіоску за цигарками. Він пояснював працівникам поліції, що він не рухався на своєму автомобілі, навіть не заводив двигун, однак поліцейські не реагували на це. Також працівники поліції не надали жодного доказу на підтвердження його провини. Додавав, що свідків правопорушення працівниками поліції не було допитано на місці пригоди. Оскільки він не погоджувався із позицією поліцейських, то відмовився від проходження обстеження на предмет виявлення у нього стану спяніння. Просив його виправдати, а справу закрити, оскільки він не винен у скоєні порушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підтвердження відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в медичному закладі та від продуття алкотестеру «Драгер» в протоколі про виявлене правопорушення працівниками поліції вказані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, від яких у матеріалах справи маються пояснення, за якими вбачається, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у лікаря та за допомогою приладу «Драгер».

При цьому відповідно до відібраних працівниками поліції у ОСОБА_7 пояснень вбачається, що останній має службове посвідчення, однак не працює. При цьому він, перебував на маршруті № 21 в м. Маріуполі, коли по бул. 50 років Жовтня 43 побачив, як автомобіль НОМЕР_1 підїхав на тротуар до торгового кіоску, після чого з автомобіля вийшов невідомий чоловік з непевною ходою, тому у нього виникла підозра, що цей чоловік перебуває у стані спяніння та керував автомобілем. Коли приїхала поліція, то він вказав на людину, яка керувала таким транспортним засобом.

Згідно із поясненнями, відібраними працівниками поліції у ОСОБА_6, вбачається, що останній також перебував в наряді на маршруті № 21 в м. Маріуполі, коли по бул. 50 років Жовтня 43 побачив, як автомобіль НОМЕР_1 підїхав на тротуар до торгового кіоску, після чого з автомобіля вийшов невідомий чоловік з непевною ходою. Коли приїхала поліція, то водій вказаного транспортного засобу не надав документи працівникам поліції.

Натомість у судове засідання свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зявились на розгляд вказаної справи за невідомих суду причин повторно, будучи належним чином сповіщеними про час та місце розгляду справи.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_8 вказував, що 4 серпня 2016 року він перебував на чергуванні у парі із ОСОБА_9, коли вони побачили, що автомобіль НОМЕР_1 порушує правила паркування, передбачені п. 15.9 (е) ПДР України, бо знаходився на відстані менше ніж 30 метрів від знаку «зупинка громадського транспорту». Вони звернулись до компанії чоловіків, які були біля автомобіля, один серед яких мав ознаки алкогольного спяніння, ОСОБА_2, який пояснив їм, що це його автомобіль, однак водій за кермом був не він, а тверезий чоловік. Однак після зауваження, що автомобіль неправильно був припаркований, ОСОБА_2 сів за кермо та почав рух на автомобілі, на якому проїхав біля двох метрів. При цьому стверджував, що двигун автомобіля порушника був увімкнений. Оскільки це відбулось на їх очах, то вони зафіксували порушення ОСОБА_2 ст. 130 КУпАП, оскільки він із явними ознаками спяніння керував автомобілем, однак відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння та від продуття приладу «Драгер». На вимогу надати документи, що посвідчують особу ОСОБА_2, та на автомобіль порушника ОСОБА_2 відмовився надати їх, внаслідок чого був складений протокол затримання ОСОБА_2, якого було доставлено до відділу поліції. Вказував, що очевидців порушення він не опитував, бо це робив інший працівник поліції, який приїхав трохи згодом на місце події.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_9, підтвердивши пояснення ОСОБА_8, також вказував, що він був очевидцем, як ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля НОМЕР_1, який, як ОСОБА_2 казав, йому належить, та почав рух на ньому заднім ходом, хоча до цього ОСОБА_2 запевняв, що керувати автомобілем не буде, а його товариш переставить автомобіль, який стояв із порушенням ПДР України. Після цього на ОСОБА_2 був складений протокол за порушення ст. 130 КУпАП за відмову у проходженні медичного огляну на стан спяніння. Стверджував, що очевидці правопорушення допитувались в приміщенні ОСОБА_3 іншими поліцейськими.

Оглянувши у судовому засіданні відеозапис події, зафіксований на бодікамері працівника поліції ОСОБА_8, вбачається, що ОСОБА_2 сидить на водійському сидіння свого автомобіля, відчиняє двері та виходить з машини, після чого починається розмова ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із працівниками поліції з приводу порушення ст. 130 ч. 1 КУпАП. Натомість на наданому працівниками поліції відео взагалі не видно, щоб транспортний засіб, де перебував ОСОБА_2, якимось чином рухався.

При цьому допитаний у суді в якості свідка ОСОБА_5 вказував, що на початку серпня 2016 року він домовився зустрітись із ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які є його товаришами, ввечері на пр. Перемоги. Коли він вже був на місце, то на автомобілі ОСОБА_2, «Хюндай Гетц» н/з НОМЕР_2, підїхав ОСОБА_4, а ОСОБА_2 був на пасажирському сидінні. Через деякий час підійшов наряд поліція, який став висувати претензії з приводу неправильного встановлення автомобіля ОСОБА_2 Він та ОСОБА_2 заперечували проти позиції поліцейських. У цей момент ОСОБА_4 відійшов за цигарками. Оскільки він повідомив, що ОСОБА_4, коли повернеться, то переставить машину, то претензії поліцейських були вичерпані. Потім на прохання працівників поліції ОСОБА_2 сів за кермо свого автомобіля, щоб дістати документ на автомобіль, однак до нього одразу підбігли поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9, та почали вказувати, що ОСОБА_2 ніби порушив ст. 130 ч. 1 КУпАП, хоча ОСОБА_2 не заводив свій автомобіль, бо ключі від машини залишились у ОСОБА_4, який ще не повернувся, тому двигун не увімкнувся, а ОСОБА_2 відповідно ніяк не міг рухатись на автомобілі. Він про це вказував працівникам поліції, однак вони не зважали на його та ОСОБА_2 зауваження. Прояснень у нього також не відібрали за цим фактом, хоча він був у ОСОБА_3 Стверджував, що на місце події приїхали ще два наряди поліції. Згодом ОСОБА_2 забрали до відділку поліції, а ОСОБА_4 відвіз машину ОСОБА_2 на місце. Зазначав, що він за весь час перебування у відділі поліції не бачив жодного свідка події, також не було опитано очевидців на місці події.

Свідок ОСОБА_4, повністю підтримуючи покази ОСОБА_5, зазначав, що він взагалі не вживає спиртного. Підтвердив, що він дійсно був за кермом автомобіля ОСОБА_2, коли разом із ним зустрічався з ОСОБА_5 на пр. Перемоги, куди саме він привіз ОСОБА_2 Зазначав, що він дійсно відлучався за цигарками, однак бачив на відстані, що за його відсутності до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підходили працівники поліції, які висували якісь претензії. Потім він бачив, як працівники поліції забрали до районного відділку ОСОБА_2 Оскільки ключи від автомобіля були у нього, то він після цього відвіз машину ОСОБА_2 у двір, а ОСОБА_5 пішов до відділку поліції. Зі слів ОСОБА_5 знає, що ОСОБА_2 забрали за порушення ст. 130 КУпАП. Натомість він з упевненістю стверджує, що ОСОБА_2 не керував того вечора автомобілем, тим більше у присутності поліцейських, бо у ОСОБА_2 не було навіть ключів від автомобіля. Зазначав лише, що ОСОБА_2 дійсно сідав за кермо свого автомобіля того вечора.

З огляду на досліджені докази по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч 1 КУпАП суд дійшов висновку про те, що у діях останнього не було доведено наявність складу правопорушення, виходячи з наступного вмотивування.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ті особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП в разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно із «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, вбачається, що огляд в такому разі проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 3 Порядку); не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (пункт 4 Порядку); у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що позиція поліцейських щодо наявності у діях ОСОБА_2, підтримана у судовому засіданні, не була доведена в суді переконливими доказами.

Так на наданій для огляду в суді відеофіксації з бодікамери поліцейського не вбачається, що ОСОБА_2 керує транспортним засобом в стані спяніння або, що під керуванням ОСОБА_2 автомобіль взагалі рухається з місця.

На підставі ст. 272 КУпАП на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов'язаний з'явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Однак суд зазначає, що через неявку свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до суду не вдалось уточнити їх пояснення, надані працівникам поліції 4 серпня 2016 року, а також не вдалось усунути сумніви щодо їх неупередженості.

Так наведені свідки вказували, що вони удвох перебували на маршруті № 21 в м. Маріуполі, а один із них навіть має службове посвідчення. Між тим поліцейські не надали пояснення, яким чином були зясовані очевидці події 4 серпня 2016 року, з огляду на покази ОСОБА_5 та ОСОБА_2 щодо відсутності очевидців такої події.

Крім цього свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зазначали, що вони бачили, як з автомобіля НОМЕР_1 виходив невідомий чоловік, в якого вони запідозрили стан спяніння, однак не конкретизовано, чи це вони мали на увазі ОСОБА_2 або іншу особу, бо не вказували, що саме ОСОБА_2 керував цим автомобілем, а в суді даний факт заперечували допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином суд дійшов висновку, що самі по собі пояснення працівників поліції не можуть бути достатніми доказами провини ОСОБА_2 у скоєнні ним порушення п. 2.5 ПДР України, через неоднозначність пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10, які ухилилися від явки до суду, та за відсутності інших доказів провини ОСОБА_2, враховуючи послідовні покази як ОСОБА_2, так й допитаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

З огляду на відсутність достатніх доказів винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, бо не доведено виконання ним функцій водія та рух транспортного засобу під його керуванням, то викладене свідчить про те, що доводи представників поліції, покладені в основу складеного протоколу про виявлене правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Таким чином у судовому засіданні не було доведено наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, бо судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі викладеного виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, досліджених під час розгляду справи, складу правопорушення в діях ОСОБА_2 не було доведено, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя