АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю ОСОБА_1 та прокурора Крачко В.Г., справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу на посаді директора Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

визнано винною у вчиненні пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП і з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

При обставинах, встановлених постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1, будучи суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог ст. 28 цього Закону, не повідомила безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про пов'язані з корупцією адміністративні правопорушення, відносно неї, за відсутністю складу таких правопорушень.

Провадження № 33/774/580/16 Головуючий у першій інстанції: Данилюк Т.М.

Категорія: ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилаються на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, вона не посадовою особою юридичної особи публічного права, а відтак на неї не поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", що виключає наявність в її діянні складу пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердила викладені в її обґрунтування доводи і просила апеляційну скаргу задовольнити. ОСОБА_1 наполягала на тому, що не є суб'єктом відповідальності за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Прокурор Крачко В.Г. в суді апеляційної інстанції просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки, на його переконання, дане судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними і такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтом чинного антикорупційного законодавства України.

Висновок місцевого суду про наявність в діянні ОСОБА_1 складу пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи місцевим судом було вжито належних заходів для встановлення фактичних обставин порушення ОСОБА_1 вимог Закону України "Про запобігання корупції", в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

При цьому, судом були детально перевірені доводи ОСОБА_1 стосовно того, що вона не є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", оскільки, за твердженням ОСОБА_1, очолюване нею комунальне підприємство не має статусу юридичної особи публічного права.

Так, місцевий суд, з належним обґрунтуванням, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1, з урахуванням організаційно - правової форми господарювання КП "Теплові мережі м. Вільногірськ" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, є суб'єктом пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Також, про те, що ОСОБА_1, у відповідності до підпункту "а" пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", є суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, свідчить і підтверджений матеріалами справи факт наявності у неї, як керівника КП "Теплові мережі м. Вільногірськ" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Таким чином, місцевий суд, належним чином мотивувавши своєї висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, підлягають з'ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних підстав для сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про пов'язані з корупцією адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач