Справа № 484/2104/16-п 05.10.2016 05.10.2016 05.10.2016
Номер провадження: 33/784/211/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Первомайськ Миколаївської області, який мешкає по АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови судді, 10 червня 2016 року, близько 01 год. 25 хв., ОСОБА_2, рухаючись по вул. Коротченко в м. Первомайську Миколаївської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, нечіткою мовою та нестійкою ходою. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою «Drager Alkotest» та в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити. Стверджує, що не керував 10.06.2016 року автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Зазначив, що він знаходився за кермом тверезий, про що в суді підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, показання яких судом безпідставно не враховані.

Не заперечував, що вживав пиво, а коли повернувся до автомобілю за мобільним телефоном, під'їхав патруль поліції. Оскільки він не керував автомобілем, тому відмовився від проходження огляду та не підписав протокол.

На думку апелянта, при призначенні виду адміністративного стягнення було порушено вимоги ст. 33 КУпАП, та не враховано дані про його особу. майновий стан та пом'якшуючи обставини.

Крім того, суд в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу в його відсутність.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є правильними та ґрунтуються на досліджених доказах.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на місці зупинки в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest», або в медичному закладі, від якого він відмовився.

Факт керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив допитаний в суді свідок ОСОБА_5 - поліцейський Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Наведені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно яким ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду та від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом досліджений запис відеореєстратора, встановленого у патрульному автомобілі Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_2. автомобілем ВАЗ 2107, що спростовує показання ОСОБА_2 та показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до яких суд вірно віднісся критично, оскільки показання цих свідків спростовані в суді.

Отже, доводи ОСОБА_2 щодо необґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності не є слушними, оскільки спростовуються наведеними доказами.

За наведених обставин, суддя дійшов вірного висновку, визнавши ОСОБА_2 винним у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про порушення його процесуальних прав через розгляд справи у його відсутність, то вони позбавлені підстав, оскільки ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 01.08.2016 року, на наступні засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи, і розгляд відбувся за участю його захисника.

Призначаючи стягнення за вчинення адміністративного правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував підвищену суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення, яке відноситься до грубих порушень вимог ПДР України, а також відсутність обставин, які пом'якшують відповідальність.

Хоча апелянт зазначає, що суд при визначенні виду стягнення не врахував дані про його особу та обставини, які пом'якшують відповідальність, але й в апеляційній скарзі не наведено жодних підстав для пом'якшення стягнення та не надано будь-яких документів на підтвердження доводів апелянта в цій частині. Тому немає підстав для зміни виду стягнення.

З огляду на наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2016 року залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча: