№ провадження 33/781/188/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

з участю правопорушника ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого с. Підгайці, вул. Тарана, 36, Кіровоградського району та області, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітнього сина, 2004 року народження, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 09.07.2016 року близько 02 год. 00 хв., в м. Кіровограді по вул. Андріївська, 12, керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, іншими матеріалами справи.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову районного суду в частині призначеного стягнення з позбавлення права керувати транспортним засобом на штраф. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи. Зазначає, що у розгляді справи не брав участі, оскільки не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не надавав жодних заяв про розгляд справи за його відсутності. Порушено судом також і вимоги ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. У разі виклику його у судове засідання належним чином, він би висловив щире каяття у вчиненні адміністративного правопорушення, що є пом'якшуючою обставиною. Також вказує, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок правопорушення не настали негативні наслідки. Крім того, при прийнятті рішення судом не було враховано, що він являється єдиним годувальником в родині, на його утриманні знаходиться дружина, малолітній син, ОСОБА_5, 2004 року народження, та він виплачує аліменти на свого старшого сина від першого шлюбу, ОСОБА_6. 2002 року народження. Транспортний засіб, яким він керую являється єдиним джерелом існування родини, оскільки автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав повністю, висловив щире каяття.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП 2 №464105 від 09.07.2016 року, письмовими пояснення ОСОБА_3, згідно яких вбачається, що він визнав вину, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили обставини вказані у протоколі, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що від проходження огляду за допомогою спецтехзасобів ОСОБА_3 відмовився та розпискою. (а.с.1-5)

Таким чином, вищезазначеним підтверджується факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, в порушення ст.33 КУпАП, судом належним чином не було враховано ОСОБА_3 як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні даного адміністративного правопорушення, що є пом'якшуючою обставиною.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 надав суду характеристику, згідно якої характеризується позитивно та довідку про склад сім'ї, згідно якої на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_5, 2004 року народження.

Також позбавлення права ОСОБА_3 керувати транспортним засобом ставить його у дуже скрутне матеріальне становище, оскільки він не має можливості іншого способу заробітку, так як працює на посаді водія з 10.06.2016 року, згідно наказу № 9 директора приватного підприємства «РЕМ-БУД КОМПАНІ» від 10.06.2016 року та позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до відсутності засобів для існування утриманців.

За таких обставин вважаю необхідним постанову районного суду стосовно ОСОБА_3 змінити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя(підпис):

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко