Провадження № 3/344/3560/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичної особи-підприємця, за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з протоколу №09-01-0073/317 від 29.07.2016, ОСОБА_1, будучи фізичною особою-підприємцем вчинив фактичний допуск найманого працівника до роботи без належного оформлення трудового договору. Відповідно до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оформлення укладення трудового договору тільки шляхом видання наказу (розпорядження) про прийняття працівника на роботц не може вважатися належним оформленням трудових відносин. Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийнятгя працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015року № 413. Зокрема. Постановою № 413 визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи ФОП-СГД до територіальних органів ДФС за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Норми статті 24 КЗпП України та постанови № 413 поширюються на всі випадки, коли працівник виконує роботу на умовах трудового договору, при цьому працівник не може бути допущений до роботи без повідомлення до Державної фіскальної служби та її територіальних органів, оскільки в названих законодавчих актах чітко визначено, що повідомлення до ДФС подається до початку роботи працівника. У додатку до постанови №413 у графах №8 і 9 форми повідомлення про прийняття працівника на роботу подається інформація про дату видання наказу й дату виходу на роботу та зазначається дата формування повідомлення. Тож повідомлення про прийняття на роботу є частиною укладання трудового договору. Проте, в порушення вимог чинного законодавства ФОП ОСОБА_2 повідомлення про прийняття працівників на роботу надсилаються до територіального органу ФДС не до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, як передбачено постановою КМУ №413, а після фактичного допуску працівників до виконання посадових обов'язків. Так, прийнявши на роботу на посаду столяра ОСОБА_3 з 22.07.2016 р.(наказ від 22.07.2016 р. №11-Ю, повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС надіслано 22.07.2016р., після фактичного допуску працівника до роботи. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив суду, що фактично після отримання ДФС електронного повідомлення про прийняття на роботу працівника ОСОБА_3, останній був допущений до роботи. Щиро кається у вчиненому правопрушенні, просив звільнити його від адміністративної відповідальності, провадження в справі закрити.

Роз'яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу №09-01-0073/379 від 29.07.2016 про адміністративне правопорушення, актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнобовязкове державне соціальне страхування №09-01-0073/379, іншими матеріалами справи.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення винного до скоєного правопорушення, щире розкаяння винного як обставину, що помякшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що вчинене правопорушення є малозначним, а відтак ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 9, 22, 34, 35, 41, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичну особу-підприємця, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 41 КУпАП .

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Зеленко