АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 33/774/532/16 Суддя у І-й інстанції - Мельник О.М.
Справа 183/4043/16 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону майора юстиції - Дичко Сергія Миколайовича на постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка- Дніпровська Запорізької області, громадянина України, місце служби і посада: військова частина польова пошта НОМЕР_1 , начальник відділення поточних бойових дій командного пункту, виконуючий обов`язки командира військової частини, майор, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою, справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадженняу зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та переконливі докази, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, що ОСОБА_1 , 09.07.2016 року виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону майор юстиції- Дичка С.М. подав апеляційну скаргу, з подальшим іі доповненням, в якій просить скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року та прийняти нову постанови про визнання ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 5 діб.
В обґрунтування зазначає, що суд хоч і піддав сумніву надані прокурором докази, але неналежно обґрунтував причини надання переваги доказам наданим особою правопорушника і відхиленню доказів наданих прокурором. Зокрема судом проігноровано те, що ОСОБА_1 є виконувачем обов`язків командира військової частини, під час його затримання не повідомив про це своєму начальнику. Крім того прокурор вказує, що судом не було досліджено відеозапис на якому міститься відео, що ОСОБА_1 не заперечує факт передання ним у стані алкогольного сп`яніння. Крім вказаного прокурор акцентує, що судом не надано оцінку, що ОСОБА_1 відмовився здавати кров на аналіз вміст алкоголю, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.
В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор Дичка С.М., просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, та визнати ОСОБА_1 , винним.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Волок Ю.В., заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили її залишити без задоволення а постанову судді першої інстанції без змін, підтримала в повному обсязі доводи і вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Вислухавши прокурора Дичка С.М., пояснення ОСОБА_1 та його захисника Волок Ю.В. вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах.
Доводи апеляційної скарги прокурора, стосовно того, що постанова є необґрунтованою а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними не обґрунтованим та таким, що спростовуються матеріалами справи.
Так, посилання прокурора на те, що висновок КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 10.07.2016 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, хіміко-токсикологічні аналізи ОСОБА_1 на вміст алкоголю № 6963 від 10.07.2016 року, був проведений на наступний день після затримання ОСОБА_1 та вже після спливу більш ніж 12 годин після вживання ним алкоголю, є необґрунтованим і таким, який зводиться фактично до переоцінки доказів.
Так по справі відсутні інші належні та допустимі докази наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, оскільки акт медичного обстеження від 09.07.2016 року на який посилається прокурор, складений лікарем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння після вживання алкоголю, є недопустимим доказом по справі, так як проведений без будь якого дослідження, без відібрання проб сечі та крові, а здійснений лише на підставі візуального обстеження.
Також, дане підтверджується доповідною запискою командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 від 12.07.2016 року « 2031 на ім`я начальника Військово-медичного клінічного центру південного регіону, з якої вбачається, що проведення проби на алкоголь, взяття проби крові та сечі для дослідження, результат хімічного дослідження крові та сечі в умовах матеріального забезпечення та штатного розпису проводити неможливо. Черговий лікар не має чіткої інструкції та юридичних підстав проводити освідоцтво, а лише зовнішній огляд, попередні допущення стану (як на його розсуд) та направлення на проведення освідоцтва акредитованою для цих цілей організацією.
Як вбачається з матеріалів справи, під час складання акту медичного обстеження від 09.07.2016 року, складений лікарем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , останнім не було направлено ОСОБА_1 , до акредитованої та спеціалізованої медичної установи, що ставить під сумніви виникнення вищезазначеного акту медичного обстеження від 09.07.2016 року.
Таким чином, ОСОБА_1 , самостійно був змушений пройти медичний огляд на стан сп`яніння, згідно якого, стану сп`яніння у останнього не виявлено.
Щодо посилання прокурора на те, що надані до суду військовослужбовцями пояснення, які в силу служби у військовій частині НОМЕР_4 перебувають у відносинах підлеглості з майором ОСОБА_1 , що ставить під сумнів їх об`єктивність, наявними матеріалами справи не підтверджено і доказів цього прокурором в апеляційній інстанції не надано.
Стосовно посилання прокурора на той факт, що довідка начальника медичної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 та доповідна записка командира військової частини НОМЕР_2 підполковника медичної служби ОСОБА_3 не є документами які спростовують факт виконання ОСОБА_1 службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння, зводяться до переоцінки доказів, а тому до уваги не буруться.
Твердження прокурора відносно того, що судом проігноровано той факт, що майор ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира військової частини, під час його затримання, не повідомив свого прямого начальника, прокурора про те, що його безпідставно затримують, спростовуються як поясненнями ОСОБА_1 так і матеріалами справи, із яких слідує, що на здійснення такого повідомлення останній не мав можливості, відносно нього було зразу застосовані спецзаходи у вигляді кайданок, зірвали погони, та з силою посадили в приватний автомобіль і відвезли до шпиталю.
Враховуючи наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. При цьому порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону майора юстиції - Дичко Сергія Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , було закрито за відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Дніпропетровської області : О.М. Кононенко