АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7149/16-п Суддя 1-ї інстанції: Бородіна Н.М.
Провадження № 33/790/676/16
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Малишевського Сергія Вікторовича, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, суддею прийнято рішення про виділення в окреме провадження матеріалів відносно водія ОСОБА_3 з направленням їх до Управління патрульної поліції м. Харкова для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 Суддею зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення АП1 серії № 864284 було встановлено, що 27.02.2015 року о 22.00 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_1 в м. Харкові на перехресті вул. Сумська та вул. О.Гончара відповідно до дорожньої обстановки перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем Сіат, чим заподіяна матеріальна шкода. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази та пояснення водіїв, суддя дійшов висновку, що факт проїзду водієм ОСОБА_1 перехрестя вул. Сумська та вул. О.Гончара на забороняючий сигнал світлофора не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду. Однак, суддя, враховуючи висновки експертиз, дійшов висновку про наявність діях водія порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суддею прийнято рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. З таким рішенням судді не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2016 року змінити, виключити з мотивувальної частини висновок про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення. В іншій частині апелянт просить постанову залишити без змін. В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що твердження судді про наявність в його діях порушень вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи. Відповідно до висновків експертиз, пояснення водія ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 щодо механізму розвитку ДТП є неспроможними. Вважає, що дані, вказані у схемі дорожньо-транспортної події (ДТП) є неспроможними, оскільки ОСОБА_5 працював у підрозділі ДАІ. Достовірність даних, зазначених у схемі ДТП, спростована експертним шляхом. Що стосується підписання ОСОБА_1 цієї схеми та відсутністю зауважень щодо її складання пояснюється відсутністю правової допомоги на місці ДТП. Зазначає, що характер пошкоджень автомобіля Тойота унеможливлює контакт з автомобілем Сіат з вини ОСОБА_1, оскільки саме автомобіль Сіат в'їхав в праві передні двері автомобіля Тойота, коли ОСОБА_1 закінчував проїзд перехрестя, тому ОСОБА_1 об'єктивно не міг виявити небезпеку та вжити заходів для гальмування чи зупинки. Ні в висновках експертиз, ні в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт проїзду ОСОБА_1 перехрестя на забороняючий сигнал світлофора. Крім того, ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, а автомобіль ОСОБА_5 по другорядній дорозі. Звертає увагу, що висновок комплексної експертизи не містить однозначної відповіді щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, оскільки в ньому наведені два варіанти розвитку механізму ДТП, а тому всі сумніви щодо доведеності вини слід трактувати на користь ОСОБА_1 Суд в даному випадку вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення та встановив наявність порушення іншого пункту правил дорожнього руху, аніж той, що зазначений у протоколі. Зазначає, що у постанові судді в абзаці 1 аркушу 2 невірно відображено пояснення свідка ОСОБА_11 щодо напрямку руху автомобіля Тойота. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення іншого водія - ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.04.2015 року серії АП1 № 864284, 27.02.2-15 року о 22.00 годині в м. Харкові на перехресті вул. Сумська та вул. О. Гончара ОСОБА_1, керуючи автомобілем Тойота, номерний знак НОМЕР_1, відповідно до дорожньої обстановки перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним, скоїв зіткнення з автомобілем Сіат, номерний знак НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та заподіяв матеріальну шкоду. Надаючи оцінку матеріалам справи, суддя дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки об'єктивна спроможність ОСОБА_1 виявити небезпеку для руху підтверджується схемою ДТП, яка сталася на регульованому перехресті з зовнішнім освітлення проїжджої частини. Окрім того, як зазначено суддею в постанові, невжиття ОСОБА_1 заходів щодо зменшення швидкості руху підтверджується відсутністю зафіксованих на схемі ДТП слідів гальмування. Однак, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необгрунтованість такого рішення. Встановивши в діях водія ОСОБА_1 порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме у тому, що при виникненні перешкоди не вжив усіх заходів для уникнення ДТП, суддя вийшов за межі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, посилаючись на порушення ОСОБА_1 іншого пункту Правил, аніж той, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, і вважаючи, що ОСОБА_1 мав об'єктивну можливість запобігти зіткненню. Однак, суддею не було встановлено, і матеріали справи не містять відомостей, коли саме ОСОБА_1 виявив перешкоду і при яких обставинах, чи мав можливість саме за таких конкретних обставин уникнути зіткнення, і якими саме діями. У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він об'єктивно не мав можливості запобігти зіткненню, оскільки вже закінчував переїзд перехрестя, коли його автомобіль в передні праві двері вдарив автомобіль Сіат. До зіткнення перешкод для руху ОСОБА_1 не бачив автомобіля Сіат, та не міг завчасно виявити небезпеку, оскільки рухався на дозволяючий рух сигнал світлофора по головній дорозі. Матеріали справи містять суперечливі пояснення свідків, висновок комплексної експертизи має два варіанти розвитку події, оскільки грунтувався на поясненнях водія ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_12 Водій ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що проїжджав через вул. Сумську прямо на миготливий зелений. Проте, висновком експерта № 13066/3524 від 30.05.2016 року встановлено, що такі пояснення водія ОСОБА_3 з технічної точки зору є неспроможними. За таких обставин неможливо однозначно стверджувати, що ОСОБА_1 мав можливість уникнути зіткнення, а тому посилання в постанові від 26.08.2016 року на недотримання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України є необгрунтованими та не підтвердженими об'єктивними доказами. Крім того, відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної експертизи № 13066/3524 від 30.05.2016 року встановити чи мав ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів шляхом гальмування чи маневрування експертним шляхом не представляється можливим. Враховуючи вказане, приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 62 Конституції України та вимоги п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 року у відношенні ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання про порушення ОСОБА_1 п. 12.3 Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик