АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2837/16-п Номер провадження 33/786/172/16Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.173-2 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю порушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 30 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, пенсіонер, розлучений,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 1 добу.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 30 липня 2016 року близько 15 год., за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив насильство в сімї щодо своєї дружини ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити. При цьому зазначає, що насильство в сімї не вчиняв, а висновок судді про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_3, яка і спровокувала сварку. Наголошує на тому, що шлюб з ОСОБА_3 вже протягом тривалого часу розірваний, спільне господарство вони не ведуть та не підтримують сімейні стосунки, а отже не є членами сімї, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч.1 ст.173-2 КпАП України передбачена відповідальність, зокрема, за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоровю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» визначає насильство в сімї як будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стосовно іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 257756 від 30 липня 2016 року, ОСОБА_2 вчинив насильство в сімї відносно своєї дружини ОСОБА_3

Однак, під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 є колишньою дружиною правопорушника, про що суддя прямо зазначив в своїй постанові.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано вже протягом тривалого часу, однією сімєю вони не проживають, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільний побут. Зазначає про те, що у квартирі, яка на праві спільної власності належить йому з колишньою дружиною та в якій він зареєстрований, фактично не проживає, а лише інколи приходить переночувати, оскільки неприязні стосунки, які склались між ним та колишньою дружиною унеможливлюють спільне проживання.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надав і до суду першої інстанції, проте вони залишилися поза увагою суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами однієї сімї, ОСОБА_2 не може бути в даному випадку субєктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Виходячи з викладеного, постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1