Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3-в/641/36/2016Справа №: 641/4287/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ариничева С.А., розглянувши заяву Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 грн. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 276 грн. 60 коп..

Східна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області звернулася до суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання.

Представник Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений, причини не явки не повідомив.

Відповідно до ст. ст. 304, 305 КУпАП питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

За змістом ст. ст. 299, 303 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанова суду у справі про адміністративне правопорушення одночасно є і виконавчим документом.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у справі про адміністративні правопорушення підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ним законної сили, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Частиною 3 ст. 8 Закону України про виконавче провадження» передбачено, що за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

За змістом ст. ст. 12, 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 грн. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 275 грн. 60 коп.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказане вище рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили, а саме: 03 червня 2016 року.

Крім того слід зазначити, що у своїй заяві про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа (постанова) до виконання заявник не зазначає обєктивних причин і обставин, а також не надає відповідних доказів на підтвердження зазначеного та, що строк останніми було пропущено саме з поважних причин та є передбачені законом підстави для його поновлення.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що причини з яких було пропущено строк для предявлення виконавчого документу до виконання не є поважними, а заява не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної зави про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки відсутні поважні причини, з яких стягувач пропустив визначений законом строк, таким чином, вона не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 299, 303-305 КУпАП, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_2