справа № 415/4161/16-п
провадження № 3/415/779/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2016 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, не інваліда, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

04 серпня 2016 року о 17 годині 05 хвилин, у м. Лисичанську по вул. Жовтневій, водій ОСОБА_1, який протягом року, а саме 13 вересня 2015 року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, за яке 10 листопада 2015 року був підданий адміністративному стягненню, повторно керував належним йому транспортним засобом скутером Honda Tact, без номерного знаку, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода), - від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, не визнав та пояснив, що 04 серпня 2016 року він був у своїх друзів в районі Скляного заводу м. Лисичанська, де вживав спиртні напої (пиво), після чого він подзвонив своєму сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 і попросив, щоб син забрав його від друзів і відвіз додому, син прийшов за ним до друзів і вони поїхали додому, управляв транспортним засобом скутером Honda Tact його неповнолітній син, а він сидів позаду. Їх зупинила патрульна поліція, при цьому поліцейські запитали, чи вживав він спиртні напої, він не заперечував своє перебування у стані алкогольного спяніння, але наполягав, що не керував транспортним засобом, за кермом був його син ОСОБА_3. Працівники поліції запропонували йому огляд на стан алкогольного спяніння, із застосуванням спеціального приладу «АLKOTEST», від чого він відмовився, в результаті його відмови співробітники УПП, запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він теж відмовився, оскільки наполягав, що не керував транспортним засобом. Відповідаючи на питання суду зазначив, що транспортним засобом не керував, за кермо взявся лише для того, щоб зупинити скутер і заглушити двигун, оскільки після того, як поліція увімкнула червоні маячки та гучномовник, його син розгубився. Взагалі його син ОСОБА_3 добре водить скутер самостійно.

Не дивлячись на невизнання своєї провини його вина у вчиненні адміністративного праоволпршунення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП підтверджується встановленими та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідно до ст. 272 КУпАП, інспектор взводу №1 роти №2 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, пояснив, що 04 серпня 2016 року приблизно о 17 годині 05 хвилин вони разом з напарницею інспектором патрульної поліції ОСОБА_5 здійснювали патрулювання прямуючи в бік вулиці Красна міста Лисичанська, до них звернулись громадяни, які надали інформацію, що по вулиці Жовтнева рухається скутер з дитиною під керуванням імовірно нетверезого водія. Зупинивши даного водія, який керував скутером без номерного знаку, без мотошлема - з дитиною, яка стояла попереду на підніжці, запідозрили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, оскільки відчули від останнього різкий запах алкоголю з порожнини рота, при вимозі встати зі скутеру і предявити документи, водій вставши хитався. Після чого, запропонували водію пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного спяніння, із застосуванням спеціального приладу «АLKOTEST», від чого він категорично відмовився, в результаті його відмови вони, запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він теж відмовився, що було засвідчено присутністю та поясненнями двох свідків. При цьому порушник пояснив, що не заперечує того, що знаходиться у стані алкогольного спяніння, а відмовився від проведення огляду на стан спяніння з причини того, що за кермом перебував не він, а його неповнолітній син. Відмова водія від проходження огляду на стан спяніння була зафіксована присутністю та поясненнями двох свідків і складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП. Все що при цьому відбувалося фіксувала камера, яка розташована на нагрудних значках поліцейських та зазначив, що на відеозапису чітко видно, що кермував скутером ОСОБА_1, його руки знаходилися на кермі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідно до ст. 272 КУпАП, інспектор патрульної поліції ОСОБА_5, пояснила, що 04 серпня 2016 року приблизно о 17 годині 05 хвилин вони разом з напарником - інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 патрулювали свій квадрат, направляючись в бік вулиці Красна м. Лисичанська, надійшла інформація про те, що по вулиці Жовтневій м. Лисичанська рухається скутер, який керує водій імовірно в пяному вигляді, на скутері знаходиться дитина. Після чого, вони наздогнали зазначений скутер, побачили за кермом ОСОБА_1, який тримав кермо і дитину, яка сиділа попереду. Відповідаючи на питання суду зазначила, що при цьому проводилася відеофіксація, на відео чітко зафіксований момент зупинки скутеру, кермував яким гр. ОСОБА_1 Після зупинки даного транспортного засобу, запідозрили водія у керуванні у стані алкогольного спяніння, запропонували водію пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного спяніння, із застосуванням спеціального приладу «АLKOTEST», від чого він категорично відмовився, в результаті його відмови вони, запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він теж відмовився, що було засвідчено присутністю та поясненнями двох свідків. При цьому ОСОБА_1В стверджував, що керував скутером не він, а його неповнолітній син.

Свідок ОСОБА_6 з приводу того, що сталося суду пояснив, 04 серпня 2016 року він рухався на скутері з вулиці Красной м.Лисичанська в бік Скляного заводу м. Лисичанська, його зупинили працівники поліції і запросили в якості свідка при тому як водій скутеру Honda Tact, без номерного знаку ОСОБА_1 при запропонуванні йому пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального приладу «АLKOTEST», від чого він категорично відмовився, в результаті його відмови вони, запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він теж відмовився. Протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції також при ньому і ще одному свідку, при складанні протоколу ОСОБА_1В поліцейські пояснили його права і обовязки, запропонували пройти огляд на стан спяніння, ОСОБА_1В відмовився і почали заповнювати протокол. На запитання суду, що при цьому пояснював правопорушник, пояснив, що ОСОБА_1 стверджував, що керував скутером не він, а його неповнолітній син. Запах алкоголю від порушника відчувався.

Допитаний в якості свідка, в присутності матері ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 неповнолітній свідок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, в судовому засіданні пояснив, що він проживає разом з батьками ОСОБА_1 і ОСОБА_7 за адресою: місто Лисичанськ, вул. Пролетарська, 2, являється учнем 6-В класу школи № 4 м. Лисичанська. В них є скутер, марку якого йому важко назвати, він інколи їздить на ньому по дворах з дозволу батьків. З приводу того, що сталося 04 серпня 2016 року пояснив, що він гуляв на вулиці, подзвонив батько і попросив на скутері забрати його від друзів, при цьому батько попросив сісти його за кермо скутеру, завів скутер сам, однак батько допомагав йому вести скутер, трохи не доїжджаючи до свого будинку їх зупинили поліцейські, він злякався, документів у батька не було, коли поїхали за документами додому, його залишили вдома.

Крім вищевикладеного, вина ОСОБА_1 доведена змістом досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- письмовими поясненнями ОСОБА_8, з яких вбачається, що дійсно 04 серпня 2016 року приблизно о 17 годині 55 хвилин вона була запрошена інспектором патрульної поліції в якості свідка при тому, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотеста Драгер або огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя від чого він відмовився в її присутності (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_6, з яких вбачається, що дійсно 04 серпня 2016 року приблизно о 17 годині 55 хвилин він був запрошений інспектором патрульної поліції в якості свідка при тому, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотеста Драгер або огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя від чого він відмовився в її присутності (а.с.4);

- рапортом інспектору взводу №1 роти №2 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, з якого вбачається, що під час чергування 04.08.2016 року о 17 годині 05 хвилин в складі екіпажу № 112 з напарником рядовим поліції ОСОБА_5 зупинили скутер Honda Tact, без номерного знаку. Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутером без мотошлему, в подальшому виявили в нього ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода. Водій ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності свідків, на водія був складений адміністративний протокол АП1 № 144956 за ст.130 ч.2 ( а.с. 2).

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка від 04.08.2016 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що 04 серпня 2016 року о 17 годині 05 хвилин, екіпажем патрульної поліції був зупинений водій транспортного засобу скутеру гр. ОСОБА_1, на відеозапису чітко видно, що кермував скутером ОСОБА_1, його руки знаходилися на кермі. При зупинці транспортного запису видно, ознаки алкогольного спяніння водія ОСОБА_1, останньому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, із застосуванням спеціального приладу «АLKOTEST», від чого він відмовився, в результаті його відмови співробітники УПП, запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він теж відмовився.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи правопорушника про те, що особисто він транспортним засобом не керував, а керував його неповнолітний син, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9 , диском з відеозаписом вчиненого правопорушення, а також поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_2, який в судовому засідання підтвердив, що його батько допомогав йому керувати скутером, підстав сумніватися достовірності та правдивості даних доказів у суду не має, оскільки вони послідовні, не суперечливі, узгоджуються між собою та з іншими доказами, здобутими в судовому засіданні.

З довідки сектору АП патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, вбачається, що постановою Лисичанського міського суду від 13 вересня 2015 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки (а.с.7).

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ст. 130 ч. 2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він повторно керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, будучи особою, яка протягом року вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Лисичанського міського суду від 10 листопада 2015 року ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України та підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 2 роки.

Таким чином, в розумінні ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а являється іншою особою, яка керує транспортним засобом.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, інвалідом не являється, будучи особою. Яка притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП належних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічне правопорушення.

Обставин, що помякшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП, суд не вбачає.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, повторність вчинення однорідного правопорушення, оскільки дані обставини являються кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини правопорушника, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику слід призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу, передбаченого санкцією ст. 130 ч.2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення додаткового стягнення у вигляді вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 2 ст.130 КУпАП України, суд не вбачає, оскільки, згідно довідки сектору АП патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, за гр.ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.9).

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 130 ч.2, 221, 284, 285, 289, 294, 326 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Піддати ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок (отримувач коштів УДКСУ у місті Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя М.М.Старікова