Справа № 163/2296/16-п
Провадження №3/163/1551/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю представника Волинської митниці ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №1804/20502/2016 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

Інспектором Волинської митниці складено протокол про те, що ОСОБА_2, слідуючи 26.06.2016 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мазда 6» 2002 року випуску, польський номерний знак LU0909R, намагався перемістити вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу документа, що містить неправдиві дані та одержаного незаконним шляхом, - доручення на право користування, яке польським нотаріусом ОСОБА_4 не посвідчувалось.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

Під час розгляду протоколу встановлено наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї винуватості не визнав і пояснив, що придбав автомобіль в ОСОБА_3 з метою користування на її території в комерційних цілях. Мав намір виїхати на кілька днів в Україну і від знайомих дізнався про необхідність подати на українській митниці доручення на автомобіль або техпаспорт з відміткою про спільну власність. Останнє зробити не міг, оскільки був вихідний день. Тому погодився на пропозицію громадянина ОСОБА_3, який представився помічником нотаріуса, і надав йому документи на автомобіль та свої паспортні дані з метою виготовлення доручення. За годину цей громадянин повернувся і надав таке доручення, за що одержав винагороду. Не маючи сумнівів у достовірності документів, став перетинати кордон. Подав необхідні документи до паспортного контролю. Прикордонник заявив про підозру щодо дійсності доручення. Через якийсь час прибули працівники поліції, автомобіль перевели на «червоний коридор», оглянули в присутності прикордонників і митників, після чого вилучили.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 дав працівникам Волинської митниці до складання протоколу і під час допиту в якості свідка.

Факт перетину митного кордону і подання доручення під час прикордонно-митного контролю ОСОБА_2, крім його пояснень, стверджений протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду, контрольним талоном.

Той факт, що подане до прикордонного контролю доручення не посвідчувалось нотаріально, доведено інформацією польського нотаріуса ОСОБА_4, одержаною електронним звязком на офіційний запит митниці на загальнодоступну адресу нотаріуса.

Частина 1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю і визначає окремі склади правопорушень; 1) з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом 2) надання одним товарам вигляду інших, або 3) з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи 4) документів, одержаних незаконним шляхом, або 5) таких, що містять неправдиві відомості щодо (а) найменування товарів, (б) їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або (в) кількості, (д) країни походження, (е) відправника та/або (є) одержувача, (ж) кількості вантажних місць, (з) їх маркування та (и) номерів, 6) неправдиві відомості, необхідні для (а) визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та (б) його митної вартості.

ОСОБА_2 в провину ставиться переміщення автомобіля з приховуванням шляхом подання органу доходів і зборів доручення, яке одержане незаконним шляхом і містило неправдиві дані, тобто в його діях зазначено ідеальну сукупність двох окремих складів порушення митних правил.

Аналіз складів правопорушень, які передбачені ч.1 ст.483 МК України, дає підстави для такого висновку.

Відповідальність за подання документів, одержаних незаконним шляхом, настає тоді, коли винна особа використовує в цілях митного контролю дійсні і правдиві документи, однак спосіб їх одержання цією особою є незаконним.

Відповідальність за подання документів, що містять неправдиві дані, може настати виключно щодо ознак чи характеристики товару(транспортного засобу), вичерпний перелік яких вказано в самій ч.1 ст.483 МК України(пункти 5 і 6 вищенаведеної диспозиції статті).

Як встановлено під час судового розгляду, подане до прикордонно-митного контролю доручення не посвідчувалось польським нотаріусом, хоча в самому дорученні містяться відбитки штампів та підписи від імені цього нотаріуса. За таких обставин вбачаються підстави для висновку, що таке доручення є підробленим, що підтверджено висновком експерта №231.

Як вбачається з постанови слідчого Любомльського ВП ГУНП у Волинській області від 13.07.2016 року, по факту подання ОСОБА_2 доручення до прикордонного-митного контролю проводилось досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000323 за ознаками ч.4 ст.358 КК України. За результатами розслідування кримінальне провадження закрите за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу такого злочину, оскільки слідчим встановлено, що останній, використовуючи доручення, не знав про його підробку.

Таким чином, підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ознаками ч.1 ст.483 МК України за подання доручення, як одержаного незаконним шляхом, відсутні, оскільки таке доручення є підробленим. Використання ж підробленого доручення в провину ОСОБА_5 не ставиться.

Немає таких підстав для кваліфікації доручення і як такого, що містить неправдиві відомості, оскільки і в самому протоколі не вказано, до якого передбаченого ч.1 ст.483 МК України виду відносяться відомості доручення, і при розгляді протоколу в суді не встановлено ознак для такого віднесення змісту доручення.

Крім цього, як встановлено під час досудового розслідування, ОСОБА_2 не знав про підробку доручення. В сукупності з поясненнями ОСОБА_2 в суді такі висновки кримінального провадження свідчать про відсутність доказів умислу ОСОБА_2 на приховування транспортного засобу від митного контролю в межах змісту протоколу про порушення митних правил.

Таким чином, дослідження доказів по справі приводить до висновку, що ознак передбаченого ч.1 ст.483 МК України порушення митних правил в діях ОСОБА_2 не доведено, через що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

У звязку з таким процесуальним рішенням вилучений в порядку ст.511 МК України автомобіль і техпаспорт на нього підлягає поверненню володільцю, а для стягнення витрат митниці на залучення експерта і зберігання транспортного засобу та стягнення судового збору відсутні підстави.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про порушення митних правил за протоколом №1804/20502/2016 щодо ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучений в порядку ст.511 МК України автомобіль «Мазда 6» 2002 року випуску, польський номерний знак LU0909R, повернути ОСОБА_2 для його митного оформлення відповідно до чинного законодавства.

Повернути ОСОБА_2 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах справи.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6