Дата документу 23.09.2016
Справа № 501/2204/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Семенов О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного Управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, громадянина України, працюючого на посаді в.о. начальника служби управління персоналом Державного підприємства «Іллічівський морський торгівельний порт», яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, прос. Миру, 43, кв. 77 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду надійшов адміністративний протокол від 05 вересня 2016 року, складений ОСОБА_2 управління держпраці в Одеській області, відносно ОСОБА_1, згідно якого він порушення вимог про працю та про охорону праці, а саме: порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплати неповне надання інформації (ч. 1 ст. 41 КУпАП).

Згідно ч. 4 ст. 256 КУпАП передбачено, що при складенні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, що виконано та вбачається із змісту протоколу. Зокрема, було розяснено право при розгляді справи користуватися правовою допомогою під час розгляду справи.

Суддя звертає увагу, що ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи користуватися не тільки юридичною допомогою адвоката, а також іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Разом з тим, вказане положення за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право

на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи втратили чинність як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 13-рп/2000.

Під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 не було розяснено права, передбачені ст. 59 ОСОБА_3 України кожен має право на правову допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав; для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 ОСОБА_3 України (справа про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009, положення частини другої статті 59 ОСОБА_3 України ( 254к/96-ВР ) «для ... надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура» в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що особа під час допиту її як свідка в органах дізнання, досудового слідства чи дачі пояснень у правовідносинах з цими та іншими державними органами має право на правову (юридичну) допомогу від обраної за власним бажанням особи в статусі адвоката, що не виключає можливості отримання такої допомоги від іншої особи, якщо законами України щодо цього не встановлено обмежень.

Тобто, при складання вказаного протоколу порушено право ОСОБА_1 на отримання правової допомоги при ознайомленні з протоколом та відібрання від нього пояснень, яке підлягає усуненню органом який його складав.

Згідно ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 9 ОСОБА_3 України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 3 ОСОБА_3 України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 ОСОБА_3 України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Суддя приходить до висновку, що розяснення прав особі, при отриманні пояснень відносно адміністративного правопорушення та складанні відповідного адміністративного протоколу не може обмежуватися розясненням ст. 268 КУпАП у діючої редакції на час складання протоколу, а повинно також містити права, передбачені ст. 59 ОСОБА_3 України.

Згідно § 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі Суд) право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць (див. рішення у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» від 25 липня 2002 року, п. 72).

Згідно практики Суду, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на ефективний захист з боку адвоката - який, у разі потреби, може бути призначений офіційно - не є абсолютним, воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду (див. справу «Кромбах проти Франції, № 29731/96, п. 89). Крім того, вимоги статті 6 Конвенції можуть також бути застосовними ще до того, як справу передано на розгляд суду, і тією мірою, якою недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості відповідного судового розгляду (див. рішення у справі «Шабельник проти України» (заява N 16404/03) від 19 лютого 2009 року, п. 53).

З цих підстав, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, підлягає поверненню представнику Секретаріату Уповноваженого Верховною Ради України з прав людини в Одеській області для належного оформлення, що відповідає позиції Верховного Суду України викладену в постанові Пленуму від 23 грудня 2005 року № 14, з питань неналежного оформлення адміністративних матеріалів.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 59, 63 Конституції України, ст.ст. 256, 268 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, - повернути представнику Секретаріату Уповноваженого Верховною Ради України з прав людини в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя