Справа № 720/39/16-п
Провадження № 3/720/21/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., при секретарі Бурлака В.С., з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2015 року близько 00 години 20 хвилин ОСОБА_3 керуючи в стані алкогольного спяніння автомобілем марки Вольсваген Гольф державний номерний знак HZS 618 по вул. Головній, 9 в с. Строїнці Новоселицького району Чернівецької області, в порушення п.п. 12.1, 12.9 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції та перевищив максимальну швидкість руху на даній ділянці дороги, внаслідок чого допустив зіткнення з задньою лівою частиною автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля «КАМАЗ» ОСОБА_2, який здійснюючи маневр заїзду на подвіря вчинив йому перешкоду в русі, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів. Він же будь-яких порушень ПДР України не допустив. Він рухався на автомобілі «Вольксваген Гольф» з швидкістю близько 100 км/год та помітив автомобіль «КАМАЗ» на приблизну відстань в 50 метрів, після чого відразу загальмував, однак уникнути ДТП не вдалось.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, винність ОСОБА_3 у порушенні Правил дорожнього руху України внаслідок чого сталась вказана дорожньо-транспортна пригода підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та письмовими доказами справи.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3, який будучи пяним не врахував дорожню обстановку та не переконався у безпечності руху, не врахував наявну перешкоду в русі у виді його автомобіля марки «КАМАЗ», який в цей час здійснював маневр заїзду на подвіря.

Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка додана до протоколу огляду місця події від 24 грудня 2015 року, зіткнення автомобілів сталась на правій смузі руху автомобіля марки Вольсваген Гольф державний номерний знак HZS 618 під керуванням ОСОБА_3. Гальмівний шлях коліс даного автомобіля до місця ДТП становить 44,50 та 50,60 метрів.

З протоколу огляду місця події вбачається, що на даній ділянці дороги наявні дорожні знаки ПДР: 5.45 початок населеного пункту, 3.29 обмеження максимальної швидкості руху в 50 км/год, 1.39 інша небезпека.

Протоколом огляду транспортних засобів від 24 грудня 2015 року підтверджується, що автомобілі отримали внаслідок пригоди механічні пошкодження.

З висновку судової автотехнічної експертизи № 133-а від 23 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 в даній дорожньо-транспортній обстановці порушив вимоги п. 12.9 (б) ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному звязку з настанням пригоди. Швидкість руху автомобіля марки Вольсваген Гольф державний номерний знак HZS 618 під його керуванням складала не менше 95,5 км/год. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення при умові руху автомобіля із допустимою швидкістю руху 50 км/год..

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, проходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у порушенні вимог п.п. 12.1, 12.9 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Факт невизнання ОСОБА_3 своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, вважаю обраним ним способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його винність повністю доказана досліджуваними доказами, які не викликають сумнів суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та підтверджують вчинення ОСОБА_3 правопорушення, яке було допущено ним з причин перевищення швидкості руху та неуважності до дорожньої обстановки, що посилилось станом його спяніння.

При накладенні стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу порушника, а також його майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність порушника.

Приймаючи до уваги у сукупності вказані обставини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 221, 283, 284, 288, 289, 290 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, зарахувавши їх на рахунок № 0157, МФО 856135, код кваліфікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02885669, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 23246028, УДК у Новоселицькому районі, банк отримувача в ГУДКУ у Чернівецькій області.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя: