Справа № 534/1294/16-п
Провадження № 3/534/316/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді : Куц Т.О.

при секретарі Ребрина О.О.

з участю прокурора Романова Я.В.

особи відносно якої складено

адміністративний протокол ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горішні Плавні Полтавської області матеріали, які надійшли з Управління Служби Безпеки України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Свічківка Лубенського району Полтавської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого начальником відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» Полтавської митниці ДФС , не одруженого , маючого одну неповнолітню дитину , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

- за ч.1ст.172-7,ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Старшим оперуповноваженим 5-го сектору відділу БКОЗ УСБУ в Полтавській області старшим лейтенантом ОСОБА_3 ,12.07.2016р. складено протоколи №9 та №10 від 12.07.2016р. відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за які передбачено ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення,ОСОБА_1 призначений на посаду начальника відділу митного оформлення № 2 митного пункту «Кременчук» Полтавської митниці ДФС на підставі наказу № 26-о від 09.02.2016р.,є державним службовцем зі спеціальним званням посадової особи Полтавської митниці ДФС «Радник податкової та митної справи 3 рангу» та в розумінні до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб»єктом відповідальності за корупційне правопорушення. Згідно Положення про відділу митного оформлення № 1 «Кременчук» Полтавської митниці , затвердженого заступником начальника Полтавської митниці ДФС від 05.08.2015р. , основним завданням ВМО №2 є: забезпечення реалізації політики у сфері державної митної справи та боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства , здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів , митних та інших платежів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, Управлінням СБУ в Полтавській області встановлено, що у м. Горішні Плавні здійснює господарську діяльність ВАТ «Полтавський ГЗК», вказана комерційна структура проводить декларування товарів, що переміщуються через кордон України, а їх митний контроль та оформлення як правило проводиться у відділі митного оформлення №2 митного посту «Кременчук» Полтавської митниці ДФС. ВАТ «Полтавський ГЗК » через можливості своїх представників , які уповноважені підприємством на роботу з митними органами (декларанти ), співпрацює з митницею під час експорту та імпорту товарів , Така діяльність регламентується Митним кодексом України та контролюється митними органами згідно до ст.544 МК України. Відповідно до картки обліку особи , яка здійснює операції з товаром , на ВАТ «Полтавський ГЗК » працює ОСОБА_5,яка безпосередньо здійснює декларування вантажів підприємства. Як зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 спільно проживають однією сім»єю у м. Горішні Плавні за адресою : АДРЕСА_1 та виховують спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , проте фактично там не проживає. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 пов»язані спільним побутом та мають взаємні права і обов»язки , а також спільне місце проживання. Факт ведення спільного побуту та місце фактичного проживання підтверджується листом Комунального житлово - експлутаційного підприємства №5 (лист №764 від 16.06.2016р. ) та актом обстеження від 15.06.2016р. За викладених обставин, як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є близькими особами в розумінні статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» і в даному випадку має місце конфлікт інтересів, тобто суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об»єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 зобов»язаний вживати заходів щодо недопущення виникнення реального , потенційного конфлікту інтересів; повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

За викладених вище обставин, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразились у неповідомленні безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Як вказано в протоколах правопорушення виразились в тому, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС з 09.02.2016р. та по час складання протоколу, будучи державним службовцем, всупереч забороні не повідомив у встановленому порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та не вжив інших заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів , передбачених Законом України «Про запобігання корупції », а саме прийняв до митного оформлення декларації № 806010002/2016/201030 від 17.05.2016р. , № 806010002/2016/200145 від 27.05.2016р.,№. 806010002/2016/201213 від 06.06.2016р,№ 806010002/2016/201386 від 21.06.2016р., які було подано декларантом ВАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат » ОСОБА_5 , та умисно не вжив заходів щодо недопущення будь - якої можливості виникненню конфліктів інтересів , не вчиняти дії та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів , не повідомив невідкладно в письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів , як того вимагає ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Реальний конфлікт інтересів проявлявся в тому , що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС та одночасно пов»язаний спільним побутом і має взаємні права і обов»язки із ОСОБА_5, яка уповноважена ВАТ «Полтавський ГЗК » на роботу з митними органами ,має місце конфлікти інтересів , тобто суперечність між особистими майновими немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями , наявність якої може вплинути на об»єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих ОСОБА_1 службових повноважень.

Крім того, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук », будучи державним службовцем,вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів , а саме , прийняв до митного оформлення декларації № 806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 на товари , що надійшли відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 04.02.2015р. №361, укладеного з компанією «АКZО NОВЕL SURFАСЕ СНЕМІSТRY АВ » (Швеція) та митні декларації №806010002/2016/200115 , № 806010002/2016/200116, № 806010002/2016/201030, № 806010002/2016/200145, № 806010002/2016/201213, № 806010002/2016/201386, які було подано декларантом ВАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат » ОСОБА_5 В подальшому здійснення митного контролю та оформлення доручено : за митною декларацією № 806010002/2016/200104 головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» ОСОБА_7, за митною декларацією № 806010002/2016/200106 головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук» ОСОБА_8 У ході проведення зазначеними посадовими особами перевірки даних , внесених до митних декларацій, при співставленні текстів двох декларацій інвойсів встановлена невідповідність в номерах дозволів та тексту декларації про походження на другій сторінці комерційного інвойсу і тексту. У зв»язку з цим , декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК» в електронному вигляді надані заяви про відкликання митних декларацій за №806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 у зв»язку з технічною помилкою, при цьому декларантом у відповідних заявах не вказано , якими саме документами підтверджується наявн6ість цих помилок та жоден підтверджуючий документ не долучено. Порівнявши дані , зазначені в митних деклараціях №806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 та №806010002/2016/200115, №806010002/2016/200116 комісією встановлено , що до митних декларацій №806010002/2016/200115, №806010002/2016/200116 декларантом внесені зміни , зокрема до граф 34,36,44. Тобто , митні декларації за №806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 відкликані декларантом у зв»язку з внесенням змін , які впливали на результати митного оформлення, а посадовим особами надано дозвіл надано дозвіл на відклик та внесення змін до митних декларацій в порушення вимог пунктів 33,34 порядку внесення змін до митних декларацій , визначеним в Положенні про митні декларації, а саме декларантом в заявах на відкликання митних декларацій не зазначено належне обгрунтування такого відкликання та не долучено до них відповідних підтверджуючих документів . Враховуючи , що ОСОБА_1 є безпосереднім керівником вищезазначених інспекторів та відповідно п. 3.2.3 Положення про відділ митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС зобов»язаний організовувати , забезпечувати контроль у межах компетенції виконання ВМО №2 вимог чинного законодавства України , він перебуваючи в конфлікті службових та приватних інтересів , не здійснив належний контроль за підлеглими шляхом утримання останніх від вчинення дій , які суперечать чинному законодавству . Відповідно до п.5.3 зазначеного Положення ОСОБА_1 несе особисту відповідальність за недотримання особовим складом ВМО №2 митного законодавства , інших законів України та діючих нормативно - правових актів з митної справи, негативні результати діяльності підпорядкованих працівників.

Декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_5 лише протягом травня - червня 2016р. до ВМО№2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС для здійснення митного контролю та оформлення подавались митні декларації №806010002/2016/201030 від 17.05.2016р., №806010002/2016/200145 від27.05.2016р., №806010002/2016/201213 від 06.06.2016р., №806010002/2016/201386 від 21.06.2016р. митний контроль та оформлення по яких проводилось безпосередньо начальником відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » ОСОБА_1, що підтверджується особистою номерною печаткою , яка проставлена в митних деклараціях.

Крім того, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук », будучи державним службовцем,вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів , а саме , прийняв до митного оформлення декларації № 806010002/2016/200104, №806010002/2016/200106 на товари , що надійшли відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 04.02.2015р. №361, укладеного з компанією «АКZО NОВЕL SURFАСЕ СНЕМІSТRY АВ » (Швеція) та митні декларації №806010002/2016/200115 , № 806010002/2016/200116, № 806010002/2016/201030, № 806010002/2016/200145, № 806010002/2016/201213, № 806010002/2016/201386, які було подано декларантом ВАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат » ОСОБА_5, умисно не вжив заходів щодо недопущення будь - якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не вчиняти дій та не приймання рішень в умовах реального конфлікту інтересів , не повідомив невідкладно у письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів , як того вимагає ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» .

За викладених вище обставин, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразились у вчиненні умисних дій направлених на приховування факту наявності конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1.ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП не визнав та наполягав на відсутності в його діях складу зазначених вище правопорушень, просив врахувати його письмові пояснення і закрити провадження по справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст. 172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, свої доводи підтвердив наступним: протоколи про вчинення правопорушень відносно ОСОБА_1 складені не уповноваженою на те особою,оскільки компетенцію щодо складання таких протоколів мали уповноважені на те , посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції, а не співробітники СБУ України; обставини , зазначені в протоколах ґрунтуються на припущеннях, оскільки особою , що їх складала не зазначено з посиланням на належні та допустимі докази наявності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів , що виник у зв»язку з необхідністю прийняття будь - якого конкретного рішення або вчинення чи не вчинення якої - небудь конкретної дії стосовно митних декларацій , наданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_5; факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім»єю , що покладений в основу спірних протоколів , встановлений на підставі бездоказової заяви сторонніх осіб , які не мають статусу учасника справи про адміністративне правопорушення та перелік яких встановлених главою 21 КУпАП , не свідчать про наявність реального конфлікту інтересів, тобто наявність суперечностей між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що вплинуло на об»єктивність або неупередженість прийнятих рішень. Крім того, суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується виключно прямим умислом. З наявних в матеріалах та досліджених судом письмових доказах не убачається в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення корупційних правопорушень. З огляду на наведене в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки корупційного правопорушень , передбачених ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки від вчинення таких дій ані особисто ОСОБА_1 , ані особа ОСОБА_5 не отримали та не мали можливості отримати будь-якої вигоди. Надав письмові заперечення ОСОБА_1 та просив закрити провадження по справі в зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначаючи , що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення факти не є належним чином доведеними та обґрунтованими.

Прокурор Романов Я.В. в судовому засіданні підтримав протоколи, наголошуючи , що протоколи складені правомочною особою , в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 , ч.2 ст. 172-7 КУпАП, наявний конфлікт інтересів , тим більше , що в судовому засіданні декларант ОСОБА_5 не заперечувала, що перебуває з ОСОБА_1 у дружніх стосунках .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала суду , що колись вона зустрічалась з ОСОБА_1, але сім»я у них не склалась ,шлюб вони не реєстрували , разом вони ніколи не проживали і не мали спільного побуту. Вона є матір»ю трьох дітей. ОСОБА_1 є батьком її молодшої дочки ОСОБА_9 , 2006 р.н. , іноді він спілкується з дочкою , бере її на прогулянки, дарує їй подарунки. Але дочка ОСОБА_9 повністю знаходиться на її матеріальному утриманні, хоча вона не виключає такої можливості , що в подальшому ОСОБА_1 можливо допоможе отримати дочці ОСОБА_9 освіту , але це залежить від його волевиявлення. Претензій матеріального характеру щодо утримання дочки до ОСОБА_1 вона ніколи не мала і не пред»являла , в аліментних стягненнях не потребує , оскільки працює , має стабільну достатню заробітну плату , щоб належним чином утримувати дочку ОСОБА_9.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_2 ,знає ОСОБА_1, оскільки вони є сусідами , останній проживає один в сусідній кімнаті на його секції . Свого сусіда ОСОБА_1 він бачить щодня , вранці коли він збирається на роботу і вечором , коли повертається з роботи він бачить сусіда ОСОБА_1 на кухні , в коридорі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала суду , що проживає в АДРЕСА_3. Влітку 2016р. вона прийшла в сусідній під»їзд до квартири №85 , де проживає її дочка ОСОБА_12 щоб полити квіти , оскільки дочка була у від»їзді. Працівники КЖЕП запросили її прийняти участь у складанні якогось акту , і вона його підписала замість своєї дочки ОСОБА_12 при цьому зміст документу не читала , оскільки вважала , що цей акт потрібен мешканцям будинку для оформлення субсидій. Хто проживає в цьому під»їзді вона не знає. ОСОБА_1 вона особисто не знає , але бачила , що іноді він приходить до їх двору , забирає з площадки дівчинку на ім»я ОСОБА_1 і гуляє з нею. Ці обставини їй відомі лише тому , що вона часто гуляє із своїм онуком , який є ровесником ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши протоколи та додані до них матеріали, докази, надані сторонами, суддя прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2частини першої статті 3 цього Закону, зобов»язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Положеннями ч.1ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів , тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. 1.Субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". 2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об»єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно службової перевірки від 23.02.2016р. головним державним інспектором аналітично - пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням , проводилась перевірка щодо дій посадових осіб митного поста «Кременчук » митниці під час здійснення митного контролю та оформлення митних декларацій від 21.06.2016р. №№ 806010002/2016/200104, 806010002/2016/200106, від 22.01.2016р. №№ 806010002/2016/200115, 806010002/2016/200116. В результатах проведеної перевірки зазначено , що в даній ситуації відсутня як об»єктивна так і суб»єктивна сторона правопорушення , ознаки порушення митних правил відсутні. (т.1 а.с.224,225).

Згідно інформації в.о. начальника Полтавської митниці ДФС від 27.07.2016р. наданої на

адвокатський запит адвокату ОСОБА_2, товар флотаційний реагент « LІLАFLОТ D 817 М» було оформлено ВАТ «Полтавський ГЗК» за митними деклараціями від 17.052016 № 806010002/2016/201030, від 06.06.2016р. № 806010002/2016/201213, від 21.06.202/2016/201386. Крім того , протягом травня - липня поточного року ВАТ «Полтавський ГЗК » було оформлено 23 митних декларацій на аналогічний товар по тому ж контракту , за такою ж фактурною та митною вартістю . Митне оформлення проведено у відповідності до вимог чинного законодавства . ВАТ «Полтавський ГЗК » було товар «шини «Місhеlіn» 4000 R 57 ХDR2 В4 Е4R ТL» за митною декларацію від 27.052016р. № /2016/201145 . Протягом квітня - липня поточного року ВАТ «Полтавський ГЗК » було оформлено 5 МД на аналогічний товар по тому ж контракту , за такою ж фактурною та митною вартістю. Митне оформлення проведено у відповідності до вимог чинного законодавства .

Згідно актового запису про народження №113 від 04.04.2016р. ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.30)

Як доказ того ,що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС та одночасно пов»язаний спільним побутом і має взаємні права та обов»язки з ОСОБА_5, і мається конфлікт інтересів , тобто суперечність між особистими майновими , немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями , наявність якої може вплинути на об»єктивність або неупередженість прийняття рішень , а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання покладених ОСОБА_1 службових повноважень , до протоколу додається акт від 15.06.2016р., згідно якого особи : ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_12 склали акт про те , що громадянка ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_1 дійсно з дочкою ОСОБА_6 проживають за адресою : АДРЕСА_4(а.с.14).

Однак, в судовому засіданні показаннями свідків були спростовані відомості, що зазначені в цьому акті, свідок ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_1 проживає саме за адресою : АДРЕСА_2 , а свідок ОСОБА_11 посилалась на те , що вона не була обізнана про мету складання такого акту , помилково вважаючи , що його складання необхідно мешканцям будинку для оформлення субсидій , більше того, особа , що зазначена в акті як ОСОБА_12 на момент складання акту була відсутня і вона підписала його замість своєї дочки ОСОБА_12

В самих протоколах про адміністративні правопорушення особою , що складала протоколи в розділі відомості про особу правопорушника в графі місце проживання правопорушника вказано : АДРЕСА_2

Згідно дослідженої в судовому засіданні копії актового запису про народження №113 від 04.04.2016р. ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.30).

Як вбачається з наданих у в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 факт свого батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_6 він не заперечив.

З огляду на викладене, суд вважає, факт батьківства ОСОБА_1 щодо неповнолітньої ОСОБА_6, який не заперечується останнім, сам по собі він не є підтвердженням та не має своїм наслідком виникнення взаємних прав та обов»язків близьких осіб. Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 зазначила , що вона ніколи не перебувала у шлюбі з ОСОБА_1, ніколи не проживала з ним спільно та не пов»язана спільним побутом з останнім , ніколи не мала ніяких претензій до ОСОБА_1 щодо утримання дочки ОСОБА_9 і таких претензій не має в даний час.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття близьких осіб. Так, вказано, що близькими особами є подружжя, діти, батьки, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки, усиновлювачі, усиновлені, а також інші особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом і мають взаємні права та обов»язки із суб»єктом, значеним у частині 1 статті 3 цього Закону (крім осіб , взаємні права та обов»язки яких із суб»єктом не мають характеру сімейних ), у тому числі особи , які спільно проживають , але не перебувають у шлюбі. )

Згідно визначення термінів, що надає стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції »:

- потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному , повному і об»єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Проаналізувавши положення вказаних вище норм чинного законодавства, враховуючи те, що в судовому засіданні не доведено факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5, наявності в них взаємних прав та обов»язків , пов»язаності їх спільним побутом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не є близькими особами в розумінні, що надає стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції», що, як наслідок, виключає наявність конфлікту інтересів - суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями начальника відділу митного оформлення № 2 митного пункту «Кременчук» Полтавської митниці ДФС у зв»язку з правовідносинами, що виникають з діяльності митної установи та уповноваженою ВАТ «Полтавський ГЗК» на роботу з митними органами ОСОБА_5

Стосовно відповіді із поліклініки «Медичний центр ПМСД» про те , що ОСОБА_1 був на амбулаторному прийомі у 2013р.,2014р. і заявляв адресу АДРЕСА_5 суд відносить її до таких, що неможливо оцінити в якості належного та допустимого доказу по даній справі про адміністративне правопорушення, як за змістом (в ній не зазначена повна адреса проживання , а лише вулиця без зазначення міста), так і за періодом часу якого вона стосується, оскільки протоколи, що розглядаються складені 12.07.2016р., стосуються подій 2016р. і розглядаються судом відповідно до вимог Закону України №1700-ІV від 14.10.2014р. «Про запобігання корупції».

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність конфлікту інтересів.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки 2, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду вказував на те , що умислу на вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень в нього не було. Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно протоколів про адміністративні правопорушення не повідомив невідкладно в письмовій формі безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів . Однак таке формулювання суд вважає , таким , що не відповідає нормі закону , оскільки діючим законодавством згідно ст.28 Закону України «Про запобігання корупції » не передбачено повідомлення безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів саме в письмовій формі . Посилання прокурора в судовому засіданні на наявність дружніх відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не можуть бути прийняті до уваги , оскільки з тексту самих протоколів вбачається ,що останні пов"язані спільним побутом , мають взаємні права та обов"язки , а також спільне місце проживання. Обставин щодо перебування у дружніх стосунках ОСОБА_1 та ОСОБА_5 протоколи не містять , а суд розглядає справу в межах правопорушень зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1

При цьому , об'єктивні дані, які б свідчили про наявність реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Суд вважає , що в діях ОСОБА_1 відсутня наявність конфлікту інтересів та умислу на скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 , ч.2 ст.172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_1 суперечності між приватними інтересами та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Суд приходить до висновку, що матеріалами справи не встановлено, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене ним умисно, коли він усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Отже, відсутня суб'єктивна сторона даних правопорушень , яка є обов'язковою складовою будь-якого правопорушення.

Отже, за таких обставин, суд вважає , що в діях ОСОБА_1 відсутня наявність реального конфлікту інтересів, останній не мав умислу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ,ч.2 ст. 172-7 КУпАП. У матеріалах справи відсутні достовірні відомості та докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 особистих інтересів чи обставин.

Положеннями статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закрито, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи обставини, за яких складено протоколи про адміністративні корупційні правопорушення, суд прийшов до переконання, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ,ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження наявності реального конфлікту інтересів при виконанні ОСОБА_1 своїх службових повноважень, а потенційний конфлікт не утворює складу адміністративних правопорушень , передбачених ч1,ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки Законом України «Про запобігання корупції» розмежовані потенційний та реальний конфлікт інтересів та скасована адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання потенційного конфлікту інтересів.

Як вже зазначалося судом, корупційне правопорушення - це умисне діяння, що має ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій Закону України «Про запобігання корупції» розмежовані потенційний та реальний конфлікт , за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність .

Відповідно до ст.10 КУпАП , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

На думку суду, орган, який склав протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 не довів суду , в чому полягає умисел ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень , які йому інкримінуються.

Відповідальність особи за ч.1 ,ч.2ст. 172-7 КУпАП настає у випадках, коли ця особа вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-7 КУпАП «реальний конфлікт інтересів» суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об»єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення «приватний інтерес» - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв»язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суд вважає доведеним фактом, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Кременчук » Полтавської митниці ДФС приймав до митного оформлення декларації , які були подані декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК » ОСОБА_5 , що ніким не оспорюється, однак висновок , що ці дії вчинені в умовах реального конфлікту інтересів є безпідставним.

З даних, що містяться як в протоколах про адміністративні правопорушення, так в досліджених судом доказах , вбачається, що в провину ОСОБА_1 поставлено неповідомлення у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень умовах реального конфлікту інтересів , при цьому не доведено спільне проживання однією сім»єю з ОСОБА_5 , а також не зазначено у чому саме полягає суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями і як ця суперечність вплинула на об'єктивність або неупередженість вчинення дії (яких саме , в чому вони виразились, в яких саме діях чи рішеннях )за деклараціями , поданими і декларантом ВАТ «Полтавський ГЗК » ОСОБА_5

Так «реальний конфлікт інтересів» згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає, щоб суперечність між приватним інтересом та службовими обовязками впливала на об»єктивність або неупередженість вчинення чи невчинення дій, тобто в разі доведення факту спільного проживання однією сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , особою, якою подані декларації до митного оформлення , має будь-яким чином доведено і те , що це впливало на об»єктивність або неупередженість цієї дії щодо прийняття до митного оформлення митних декларацій .

Тому на вчинення ОСОБА_1 дії, а саме - прийняття на оформлення митних декларацій жодним чином не міг вплинути будь-який конфлікт інтересів, оскільки ця дія відповідно до п. 3.7 Наказу Мінфіну №631 від 30.05.2012р. (із змінами і доповненнями , внесеними наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2016р. №395) приймання та розподіл між інспекторами вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення митних декларацій для здійснення митного оформлення здійснювались в автоматичному режимі , тобто без участі ОСОБА_1, що аналогічно видачі чи прийнятті посадовою особою у своїх родичів, друзів чи знайомих будь якого документу , розпорядження чи акту ,тощо, який він вправі і зобов»язаний прийняти по закону відповідно до своїх повноважень.

Прийняття митної декларації жодним чином не може буди пов»язано з особою, яка її надає , оскільки посадова особа лише приймає цей документ і не вибірково , а автоматичному режимі , цей документ створений раніше і надходить в електронному вигляді , і жодним чином, особа що його прийняла не вправі вплинути на відомості, що в ньому міститься.

Європейський суд з прав людини , зокрема у рішенні від 06.09.2016р. у справі «Гурепка проти України », зазначив , що з огляду на його усталену процентну практику , в силу суворості санкцій , справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною , а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Статтею вказаної Конвенції передбачено , що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом , встановленим законом , який вирішить спір щодо його прав та обов»язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень , а тому провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно нього за ч.1,ч.2 ст.172-6 КУпАП слід закрити.

Керуючись ч.1,ч. 2 ст.172-7, п.1ч.1ст.247, ст.ст. 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративні корупційні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.172-7,ч.2ст.172-7 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду Полтавської області або на неї може бути подано протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом .

Суддя Т.О.Куц