Провадження № 33/772/235/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Федчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Федчук В.В. за участі ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2016 року, -

В с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275,6 грн. в дохід держави.

Згідно матеріалам справи, 23.07.2016 року в м. Вінниці по вул. Щорса, 8 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків., чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2016 року щодо нього, із закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Вважає постанову щодо нього незаконною та необґрунтованою, та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки висновок суду базується лише на допиті інспектора ОСОБА_5., та на протоколі про адміністративне правопорушення, який складав останній. Вказує на те, що не він знаходився за кермом автомобіля, а його дружина, про що він зазначав в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення скаржника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, покази свідків, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що 23.07.2016 року вони разом із дружиною їхали з дня народження, за кермом автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 була його дружина - ОСОБА_3 Коли вони вже під'їхали на вулицю Щорса до свого будинку, їх зупинив працівник поліції, в зв'язку з тим, що вони їхали на дальніх фарах. Коли вони зупинились, працівники поліції запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння, на що їм було пояснено, що він не керував автомобілем, але працівники поліції сказали йому, що вони бачили як він пересів з водійського крісла на крісло пасажира, яке знаходилось поруч. Після освідування працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Дані покази в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що саме вона 23.07.2016 року керувала автомобілем, так як чоловік трохи випив на день народженні , а у неї є водійські права.

Інспектор роти №3 батальйону ІПП у м. Вінниця ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснив, що 23.06.2016 року під час патрулювання помітили автомобіль «ВАЗ», який рухався в темну пору доби без ближнього світла фар, на що відреагували та намагались його зупинити, однак на наші сигнали не реагував та почав тікати. Наздогнавши автомобіль по вул. Щорса, 8, помітили, що ОСОБА_2 пересів на пасажирське місце. Провівши перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, а тому було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як встанволено Апеляційним судом , дані покази нічим не підтверджені, так як в матеріалах адміністративної справи, відсутній відеозапис.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_4 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, в оцінку доказів винуватості ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, поклав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №909392 від 23.06.2016 року та висновок щодо результатів медичного огляду, не з'ясувавши при цьому дійсні обставини справи, не допитавши свідків даної події.

ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, але разом з тим апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги, встановлено, що водій ОСОБА_2 не керував автомобілем, що підтверджується показами самого ОСОБА_2 а також показами свідка ОСОБА_3, які заперечили факт керування автомобілем ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином наявні та перевірені докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку з зазначеним, постанова судді підлягає скасуванню, провадження в справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУ п АП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2016 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУ п АП - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: