Справа №461/5920/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Львів

суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., з участю: представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління держпраці у Львівській області, відносно, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді начальника дирекції ВСП «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працюючи на посаді начальника дирекції ВСП «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», вчинив адміністративне правопорушення, яке було виявлено 15.08.2016 року під час проведення позапланової перевірки в ВСП «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; юридична (фактична) адреса: м. Львів, вул. Листопадового Чину, 22; начальник дирекції перебуває на займаній посаді з 11.02.2009 по даний час порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вчинив порушення вимог законодавства про працю, а саме: порушення вимоги 4.5 ст.79 КЗпП України - адміністрація ВСП «Львівська дирекція залізничних перевезень» (далі - Підрозділ) письмово не повідомляє працівників про дату початку відпустки за два тижні до встановленого графіком терміну. У ході перевірки надано графік відпусток регулювальників швидкості руху вагонів станції Клепарів на 2016 рік, погоджений головою профспілкового комітету, у якому відпустка ОСОБА_3 запланована на червень, однак відпустка у червні не надана. Порушення вимоги 4.4 ст.115 КЗпП України, ст.213 У №504 - зробітна плата працівникам Підрозділу за весь час щорічної відпустки не виплачується за три дні до початку відпустки, а пізніше. ОСОБА_4 надано відпустку з 25.04.2016 наказ №188/вд від 15.04.2016, заява про надання відпустки від 13.04.2016, виплата заробітної плати за весь час відпустки проведена 25.04.2016 платіжна відомість N9118 від 25.04.2016; ОСОБА_5 надано відпустку з 30.07.2016 наказ №387/вд від 08.07.2016, заява про надання відпустки від 08.07.2016, виплата заробітної плати за весь час відпустки проведена 28.07.2016 платіжна відомість №218 від 28 .07.2016; порушення вимоги 4.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, й належала йому від Підрозділу не проведена в день звільнення. ОСОБА_6М звільненому 07.03.2016 наказ №101/ос від 04.03.2016 виплата всіх належних коштів проведена 09.03.2016 платіжна відомість N964 в 09.03.2016. Порушення вимоги ч.1 ст.117 КЗпП України - у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику Підрозділі не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахуй ОСОБА_6 звільненому 07.03.2016 наказ №101/ос від 04.03.2016 виплата всіх належних коші проведена 09.03.2016 платіжна відомість №64 від 09.03.2016. Однак не виплачений середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку.

У судовому засідання представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав письмові пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне стягнення складеного відносно ОСОБА_1, стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст. 256 КУпАП в частині права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та роз'яснення їй прав і обов'язків, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Також покликається на те, що субєктом адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст.41 КУпАП є посадові особи підприємств. Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Проте, забезпечення виконання правил визначених ст.ст. 79, 115, 116, 117 КЗпП України не входить до службових обовязків ОСОБА_1, визначених посадовою інструкцією.

Враховуючи викладене, просить провадження у справі №461/5920/16-п про адміністративне правопорушення закрити відповідно до ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, суд доходить наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд встановив, що ОСОБА_1 працюючи на посаді начальника дирекції ВСП «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема порушено вимоги законодавства про працю, а саме: порушено вимоги ч.5 ст.79 КЗпП України не повідомлено працівника ОСОБА_3 про дату початку відпустки у червні місяці не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну; порушено вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України - заробітна плата працівникам ОСОБА_7, якому надана відпустка з 25.04.2016 та ОСОБА_5, якому надана відпустка з 30.07.2016 за весь час щорічної відпустки виплачена пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а саме 25.04.2016 та 28.07.2016 відповідно; порушено вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні 07.03.2016 працівника ОСОБА_6 виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проведена не в день звільнення, а 09.03.2016; порушено вимоги ч.1 ст. 117 КЗпП України не виплачено працівникові ОСОБА_6, який звільнений 07.03.2016 його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 09.03.2016.

Суд звертає увагу на те, що в ході перевірки виявлені порушення норм чинного законодавства, які ґрунтуюся на оцінці інспектором не в повному обсязі наявних первинних документів та норм чинних нормативно правових актів, в результаті якої він прийшов до невірного висновку щодо наявності порушень чинного законодавства.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.5 ст.79 КЗпПУ, однак чинним законодавством України не встановлено єдиної форми письмового попередження працівника про дату початку щорічної основної відпустки не пізніше ніж за два тижні до встановленого графіком терміну. Таким чином, повідомити можна, як шляхом вручення працівнику окремо складеного повідомлення, також це може бути підпис працівника в будь-якому розпорядчому документі про надання відпустки, зокрема шляхом ознайомлення його з наказом про надання відпустки під розпис у наказі (розпорядженні) про надання відпустки форми №П-3, який і оформляється у підрозділі. Типова форма цього наказу затверджена наказом Державного комітету статистики України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» від 05.12.2008 № 489, яка передбачає окрему графу для підпису працівника, також безпосередньо це може бути і заява самого працівника про надання щорічної відпустки датована за два тижні із зазначенням конкретної дати її початку.

Окрім цього,головним державним інспектором Головного управлінням Держпраці у Львівській області не враховано і те, що працівник ОСОБА_3 переніс свою щорічну відпустку на інший період, що підтверджується поданою ним заявою.

Крім того, відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки зазначене адміністративні правопорушення не є триваючим та вчинене у травні 2016 року (повідомлення про початок відпустки у червні не надано за 2 тижні), строк накладення стягнення завершився у серпні 2016 року, що є відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Так, виявлено порушення ОСОБА_1 вимог ч.4 ст. 115 КЗпП України. Заробітна плата працівникам ОСОБА_7, якому надана відпустка з 25.04.2016 та ОСОБА_5, якому надана відпустка з 30.07.2016 за весь час щорічної відпустки виплачена пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а саме 25.04.2016 та 28.07.2016 відповідно, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки, заробітна плата працівнику ОСОБА_7, якому надана відпустка з 25.04.2016 виплачена 25.04.2016, зазначене адміністративні правопорушення не є триваючим, а строк накладення стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП завершився 25.07.2016, що є відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення. Заробітна плата працівнику ОСОБА_5, якому надана відпустка з 30.07.2016 за весь час щорічної відпустки виплачена 28.07.2016, тобто з затримкою лише на один день.

Враховуючи, що заробітна плата працівнику за весь час щорічної відпустки (так звані «відпускні») виплачені з затримкою лише на один день, до початку відпустки та при цьому не завдано жодних збитків, на думку суду є малозначним правопорушенням.

Окрім цього, згідно протоколу ОСОБА_1 порушено вимоги ч.1 ст.116 КЗпП України, тобто при звільненні 07.03.2016 працівника ОСОБА_6 виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, було проведена 09.03.2016. Останнім днем роботи (працівник зі змінним графіком роботи), а отже і днем звільнення вищевказаного працівника є 07 березня 2016 року, який згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №1155-р «Про перенесення робочих днів у 2016 році» був вихідним днем, 08 березня 2016 року є державним святковим вихідним днем, а тому роботодавець керуючись ч.5 ст. 241-1 КЗпП України, якою передбачено, що якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день, здійснив виплату всіх коштів із заробітної плати в повному обсязі працівнику саме 09 березня 2016 року, який є найближчим робочим днем.

Також, відповідно до листа Національного банку України від 25.02.2016 «Про робочі дні банківської системи у 2016 році» з 05.03.2016 по 08.03.2016 банківська система не працювала, а отже провести виплату всіх сум, що належали працівнику ОСОБА_6 від підприємства 07.03.2016 було неможливо.

Також, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 117 КЗпП України , виплата всіх сум, що належали працівнику ОСОБА_6 від підприємства була проведена відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України з врахуванням положень ч.5 ст.241-1 КЗпП України, отже відсутні підстави для застосування вимог передбачених ч.1 ст.117 КЗпП України, що полягають у здійснені виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Окрім вищенаведеного, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, як зясовано у судовому засіданні ОСОБА_1 вищевказаний протокол не був вручений, а також не скеровувався поштою.

Однак, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від підпису цього протоколу, проте така відмітка не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 був відсутній при складанні цього протоколу.

Крім цього, як зясовано у судовому засіданні, 29.08.2016 ОСОБА_1 не зявився на виклик головного державного інспектора Головного управління держпраці у Львівській області, оскільки не вчасно отримав повідомлення. Під час складання протоколу ОСОБА_1 перебував на робочому місці, де проводив оперативну нараду, що може бути підтверджене відповідними показами свідків.

Таким чином, суд встановив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення головним інспектором було порушено вимоги ст.256 КУпАП в частині права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та роз'яснення їй прав і обов'язків, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.41 КУпАП субєктами адміністративного правопорушення є посадові особи підприємств.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Таким чином, забезпечення виконання правил визначених ст.ст. 79, 115, 116, 117 КЗпП України не входить до службових обовязків ОСОБА_1, визначених посадовою інструкцією.

У відповідності з ч.2 ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган(посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушники від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 є малозначним і обмежується щодо нього усним зауваженням.

У відповідності з ч.2 ст.284 КпАП України, приоголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.7, 22, 33, 41, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Оголосити ОСОБА_1 - усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з оголошенням останньому усного зауваження.

Постанова судді у справі про адміністративне порушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Ф. Романюк