А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14.06.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі представника Закарпатської митниці ДФС головного державного інспектора Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, захисника - адвоката ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/171/2016 в якій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець с. Кушниця Іршавського району Закарпатської області, вул. Українська буд. 9, працюючий водієм у ПП «ОСОБА_3М.» притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.

В протоколі про порушення митних правил № 0617/30500/16 від 13.04.2016 (а.с.3-6) вказується, що 08.04.2016 на митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС під керуванням водія ОСОБА_3 прибув вантажний автомобіль НОМЕР_1, з доставкою у с. Колчино Мукачівського району Закарпатської області, вул. Фрідяшівська, буд. 63 ФОП ОСОБА_4 мармурової крихти в кількості 15 вантажних місць (палет) вагою брутто 21 850 кг вартістю 4 603, 95 євро (за курсом НБУ 134 990,5 грн.).

Як підставу для переміщення вантажу на митну територію України водій надав супровідний лист митних органів Словаччини № 16TSV1811444 від 08.04.2016, СМR № 0584313 від 07.04.2016 та інвойс № 170090 від 07.04.2016.

Під час митного контролю на одному вантажному місці було виявлено невідповідність маркування відомостям, заявленим у товаросупровідних документах: мармурова крихта марки «Granulato» тип Roza Corallo, фракція 8/16 мм замість заявленого маркування Roza Corallo, фракція 12/16 мм.

Вартість незаявленого товару вагою 1000 кг становить 140,4 євро (за курсом НБУ 4 116,61 грн.).

ОСОБА_3 з цього приводу визнав, що не звірив маркування вантажних місць з зазначеним у документах і в графу 18 СМR № 0584313 від 07.04.2016 свої застереження не вніс, оскільки товаросупровідні документи одержав після завантаження транспортного засобу.

Встановивши такі обставини орган доходів і зборів зазначив, що ОСОБА_3 не виконав своїх обовязків, передбачених у п.1 ч.2 ст. 191 МК України, п.1 а) ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 (м. Женева), до якої Україна приєдналась 01.08.2006 року, а тому, згідно з ч.2 ст. 460 МК України, має нести відповідальність за переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення, документів, що містять неправдиві дані щодо маркування товарів. тобто за дії, які мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду постановою від 23.05.2016 визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні такого правопорушення, але звільнив його від відповідальності за порушення митних правил, обмежився усним зауваженням, справу провадженням закрив, і ухвалив вилучений товар повернути власнику. Своє рішення вмотивував тим, що маркування товару, зазначене в товаросупровідних документах, не перешкодило митному органу здійснити ідентифікацію товару, в тому числі щодо найменування, торгівельної марки, виробника, країни виробництва, кількості, вартості, коду, одиниці виміру, вартості задекларованої кількості одиниць, визначити код товару згідно з УКТ ЗЕД, його митну вартість, а розбіжності в маркуванні не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Окрім цього, суддя врахував дані про особу ОСОБА_3, зокрема те, що раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності, визнання ним своєї вини, розкаяння.

В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 просить постанову судді скасувати і прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 4 116,61 грн. та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил. Посилається на те, що відповідно до ст. 191 МК України, ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 ОСОБА_3 був зобовязаний перевірити кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів, їх пакування, а в разі неможливості такої перевірки внести відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR), чого не вчинив, а отже порушив митні правила і підлягає відповідальності. Належного обґрунтування малозначності правопорушення, на думку апелянта, в постанові не наведено. Вартість предмету правопорушення 4 116,61 грн. - він вважає значною і стверджує, що звільненням ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності «повністю знівельовано принципи законності та верховенства права, сприяє беззаконню, свавіллю, безкарності правопорушників, зводить нанівець завдання Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 подав на апеляційну скаргу заперечення. Зазначає, що ОСОБА_3 вів підрахунок товару, який завантажувався, однак через велику кількість мішків з мармуровою крихтою (більше 900) і невеликою різницею в розмірі фракцій та маркування не міг визначити її візуально, не мав умислу на переміщення мармурової крихти через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а його дії не перешкоджали ідентифікації товару під час митного контролю, не призвели і не могли призвести до зміни коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів, зменшення їх розміру, до заподіяння шкоди суспільним і державним інтересам. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2016 щодо ОСОБА_3 без змін.

ОСОБА_3 на апеляційний розгляд справи не прибув. Захисник ОСОБА_2 Апеляційному суду повідомив, що ОСОБА_3 повідомлення про час і місце розгляду справи одержав, але просить розглянути її за його відсутності.

Апеляційний суд заслухав пояснення представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 на підтримання апеляційної вимоги, промову захисника, який вважає, що правопорушення, вчинене ОСОБА_3, є малозначним, постанова судді - законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга - безпідставною, перевірив матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі, в промовах сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апелянт вимагає скасування постанови «...у звязку з необєктивністю її розгляду, не відповідністю викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.», але на обґрунтування цієї вимоги наводить ті самі докази і доводи, на яких ґрунтується постанова судді, та наполягає на доведеності тих самих фактичних обставин справи і вини ОСОБА_3, які останній не заперечував, а суд визнав доведеними. Отже доводи апелянта про нібито необєктивний розгляд справи і невідповідність викладених у постанові судді висновків фактичним обставинам справи є голослівними і безпідставними.

Правова кваліфікація діяння за ч.1 ст. 483 МК України, як переміщення товару через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару, документів, що містили неправдиві відомості щодо його маркування, відповідає викладеним у постанові судді фактичним обставинам справи.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З постанови судді вбачається, що він визнав вчинене ОСОБА_3 порушення митних правил малозначним і в обґрунтування свого рішення навів у постанові відповідні доводи: маркування товару, зазначене в товаросупровідних документах, не перешкодило митному органу здійснити ідентифікацію товару, в тому числі щодо найменування, торгівельної марки, виробника, країни виробництва, кількості, вартості, коду, одиниці виміру, вартості задекларованої кількості одиниць, визначити код товару згідно з УКТ ЗЕД, його митну вартість, а розбіжності в маркуванні не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Отже, твердження в апеляційній скарзі про те, що у постанові судді не наведено належного обґрунтування малозначності правопорушення, не відповідає дійсності. Натомість ні апеляційна скарга ні виступ представника Закарпатської митниці ДФС не містять спростування цих доводів та переконливого обґрунтування оцінки суспільної небезпечності даного правопорушення, як значної.

В матеріалах справи немає доказів, які давали б підставу стверджувати, що відмінність мармурової крихти марки «Granulato» тип Roza Corallo, фракція 8/16 мм та її упаковки від мармурової крихти тої ж марки і типу, але фракції 12/16 мм та її упаковки були настільки очевидними, що ОСОБА_3, перевіряючи кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів, їх пакування, та звіряючи їх з даними, зазначеними в товаросупровідних документах, не міг їх не побачити.

З урахуванням цих обставин Апеляційний суд погоджується з висновком судді про малозначність вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а твердження в апеляційній скарзі про те, що його звільненням від адміністративної відповідальності «повністю знівельовано принципи законності та верховенства права», що воно «сприяє беззаконню, свавіллю, безкарності правопорушників, зводить нанівець завдання Митного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення», вважає явним перебільшенням.

Керуючись ст. ст. 22, 284, 294 КУпАП, Апеляційний суд Закарпатської області

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2016, якою закрито провадження в справі щодо ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.