АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/618/16 Головуючий у першій інстанції: Шклярук Д.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3; ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанов Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження по справі за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутності складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративного правопорушення серії АП2 № 118734 складеного відносно ОСОБА_3, 05.08.2016 року приблизно о 15.15 год. на пр. Слобожанський в районні ЛЕП 496 в м. Дніпропетровськ, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ГАЗ-31105» н/з НОМЕР_3 здійснював рух одночасно по двох смугам руху та змінюючи напрямок руху в ліво не переконався в безпеці зазначеного маневру та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який здійснював рух по заду в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалі відсутні. Порушено вимоги п.п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження по справі за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в, якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою визнати винним та притягти ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому апелянт зазначає, що вина ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи, які у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами.Також апелянт вказує, що його не було допитано в судовому засіданні, хоч він і був присутній, чим було порушено його право на захист.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив його апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_3 вважав, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що суд зобов'язаний розглянути справу у межах пред'явленого обвинувачення, яке викладене у протоколі та з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Крім цього, враховуючи те, що ст. 124 КУпАП, за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення п.п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху, котрий зазначений у протоколі працівником поліції, і позбавлений можливості перекваліфікації.

Судом першої інстанції були виконанні дані вимоги в повному обсязі.

Так судом першої інстанції було досліджено схему місця ДТП, письмові пояснення водіїв - учасників ДТП та протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №118734 від 05 серпня 2016 року, в якому встановлено, що дорожньо-транспортна подія відбулась в результаті порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУаАП, п.п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Також у відповідності до п. 11.10 Правил дорожнього руху України на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання.

Висновок суду про те, що ОСОБА_3 не порушував саме п.п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України підтверджується матеріалами справи.

Так зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди(а.с.2) вбачається, що автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 рухався по другій смузі руху, що вбачається з розташування його автомобіля після зіткнення, як і було встановлено судом першої інстанції. Крім того дані обставини також підтверджуються фото таблицею з місця дорожньо-транспортної пригоди.(а.с.8-9)

Дані обставини підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_3І.(а.с.3) де він зазначив що рухався по другій полосі руху по пр. Правда, зі швидкістю 50 км./год. під'їжджаючи до магазину «Трасса» він пригальмував тому, що з першої полоси почав свій рух припарковиний автомобіль «Газель», після чого він отримав удар в задню частину його автомобілю. Крім того ОСОБА_3 зазначив, що він не змінював напрямку руху.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 також підтвердив викладенні ним обставини в його письмових поясненнях.

Отже, всі докази по справі свідчать про те, що ОСОБА_3 не здійснював рух по двох смугах та не змінював напрямок руху в ліво. Апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що водій ОСОБА_3 не порушив вимог п.п. 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України, оскільки останній рухався по другій смузі руху.

Крім того суд апеляційної інстанції не буре до уваги пояснення ОСОБА_4, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

ПостановуІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року, якою відносно ОСОБА_3 закрито провадження по справі за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутності складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун