Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/225/16 Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Єдиний унікальний № 317/2819/16-п Доповідач в 2 інст. Гриценко С.І.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Штенгелова О.В. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 липня 2016 року, якою

притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ЗМУВГ - машиністом насосної станції, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Кошти перерахувати на розрахунковий рахунок: 0001, отримувач ГУК у Запорізькій області 21081300, код ЄДРПОУ отримувача: 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу: штраф за адміністративне правопорушення.

Якщо впродовж п'ятнадцяти днів правопорушником не буде сплачена сума стягнутого штрафу, з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу, відповідно до ст. 308 КУпАП України.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь Державного бюджету Запорізького району, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025393, банк отримувача УДК у Запорізькому районі ГУДКУ у Запорізької обл., код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0122, код класифікації доходів бюджету 22030001, Запорізький районний суд Запорізької області, , судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В постанові суддя місцевого суду зазначив, що 11.06.2016 р. о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_2, керував транспортним засобом - мопедом «Карпати», без державного номеру, в с. Мар'ївка по вул. Комсомольській, Запорізького району Запорізької області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення), від проходження медичного огляду у встановленому порядку та продуву алкотестера «Драгер», ухилився шляхом категоричної відмови в присутності свідків, чим порушив вимоги. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні провину не визнав, пояснив суду, що дійсно у червні 2016 року у с. Мар'ївка Запорізького району Запорізької області керував мопедом та був зупинений працівниками ДАІ, протокол про адміністративне правопорушення не підписував та відмовився проходити медичний огляд у встановленому порядку та продуву алкотестера «Драгер», оскільки поспішав на роботу, однак, його вина підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його поясненнями, наданими у суді.

Суддя при накладенні стягнення врахував обставини справи, особу правопорушника, факт того, що у правопорушника відсутнє посвідчення водія, громадську небезпеку скоєного правопорушення, ступінь його вини.

В апеляційній скарзі адвокат Штенгелов О.В. просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, зазначаючи, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з грубим порушенням вимог КУпАП, окрім того, викладені в ньому дані, не відповідають фактичним обставинам справи.

Окремо, адвокат в апеляційній скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 р. не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки не містить відомості про його підписання правопорушником, та про вручення правопорушникові його копії, та навпаки в матеріалах справи наявна його копія, що підтверджує той факт, що копія правопорушнику не надавалася та не надсилалася.

А відповідно до п. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тотожність двох примірників забезпечує відповідність викладених в ньому відомостей обставинам, які мали місце при його складанні.

ОСОБА_2 стверджує та стверджував під час судового засідання, що протокол про адміністративне правопорушення за його участю не складався, та зупиняли його не о 20 годині 10 хвилин, а о 16 годині.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення міг бути складений у будь-який час, у будь якому місці.

Як зазначає далі в апеляції адвокат, 8 липня 2016 року поштою ОСОБА_2 отримав копію постанови серії ПС2 V №151895 про скоєння ним адміністративного правопорушення, а саме керування мопедом «Карпати» без посвідчення водія відповідної категорій 11 червня 2016 року вже о 20 годині 15 хвилин, тобто після зупинки, та встановлення факту ознак сп'яніння.

ОСОБА_2 пояснив суду, що о 16 годині 11 червня 2016 року його зупинив наряд поліції та запропонував йому проїхати на медичне дослідження на вул. Сєдова в м. Запоріжжя, та жодних пропозицій продуву алкотестеру «Драгер» та будь якого алкотестера не надходило, тож ОСОБА_2 відмовився від поїздки до медичного закладу, а не проходження медичного огляду, в якому, до речі, не було потреби. Також ОСОБА_2 пояснив, що після зупинки о 16 годині 11.06.2016 року нарядом поліції йому запропонували надати документ, який засвідчує його особу, з метою перевірки, чи не перебуває він у розшуку, та в зв'язку з тим, що цей документ знаходився вдома, надали останньому можливість під їх супроводом проїхати додому та надати на огляд паспорт.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

І тільки лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

ОСОБА_2 відсторонено від керування транспортним засобом не було, а навпаки, йому запропонували надалі керувати мопедом за для надання відомостей про себе.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону судом не виконанні, рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП прийняте без з'ясування всіх обставин справи.

Зокрема, судом не звернуто уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 АП 2 №256287 від 11.06.2016 року, складений інспектором Дніпровського відділу поліції Коробовим М.А., який покладено в основу судового рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП

Так протокол про адміністративне правопорушення, що наявний в матеріалах справи містить обов'язкові реквізити, передбачені ст. 256 КУпАП і серед інших містить відомості про час скоєння адміністративного правопорушення 20 годин 10 хвилин, відомості про місце роботи - не працює, а також запис про те, що особі в присутності свідків повідомлено що розгляд адміністративної справи відбудеться 11.0. 2016 року о 10 годині судом Запорізького району, а також ПІБ свідків правопорушення, їх проживання в м. Запоріжжя.

Разом з тим апелянтом в судовому засіданні повідомлено, що під час зупинки його нарядом поліцій о 16 годині 11.06.2016 року протокол не складався, та свідки були відсутні, крім того місце їх спілкування змінювалось, тож за таких умов свідки повинні були також змінювати своє місце перебування, щоб бути свідками всіх подій. Судом з'ясовано що ОСОБА_2 працює машиністом насосної станції, а відомості про час розгляду справи судом на час складення протоколу не було відоме нікому, тому що до суду протокол було направлено лише 29.06.2016 року, і тільки після автоматичного розподілу, та отримання суддею, справа призначається до розгляду - що не відповідає відомостям, викладеним в протоколі.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення являється процесуальним документом, яким фіксуються результати проведення процесуальної дії, зокрема скоєння адміністративного правопорушення та є безпосереднім доказом на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, при наявності в ньому даних які не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, він не може бути покладений в основу судового рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, так як суд діє в межах встановлених в ньому даних.

Обставини надання письмових пояснень особами, зазначеними в протоколі як свідки, а саме ОСОБА_4, та ОСОБА_5 судом взагалі не досліджувались.

Письмові пояснення в суді ОСОБА_2 взагалі спростовують викладені в постанові відомості що до часу зупинки його нарядом поліції.

Посилання судді в постанові на протокол про адміністративне правопорушення АП 2 №256287 від 11.06.2016 року є недоречним, оскільки даний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і не може бути визнаним належним і допустимим доказом у справі, так само як і письмові пояснення свідків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат Штенгелов О.В. та ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги, при цьому адвокат звернув увагу суду на ту обставину, що підписи в протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 очевидно(явно) і дуже відрізняються від підписів в їх письмових поясненнях, а в письмовому поясненні ОСОБА_5 два його підписи очевидно(явно) і дуже відрізняються один від одного.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що його дійсно 11.06.2016 р. близько о 16.00-16.15 год. зупинили два працівника поліції і так як при ньому не було документів, він на мопеді, а працівники поліції на автомобілі проїхали до його місця проживання, де він надав працівникам поліції свій паспорт. Від проходження огляду та продуву алкотестера він не відмовлявся, ніяких свідків разом з працівниками міліції не було, ніяких протоколів при ньому не складалося.

В судове засідання суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з'явилися, про причину неявки не повідомили.

Оглядом в судовому засідання підписів в протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено, що заява адвоката про те, що підписи цих свідків очевидно (явно) і дуже відрізняються від підписів в їх письмових поясненнях, а в письмовому поясненні ОСОБА_5 два його підписи очевидно (явно) і дуже відрізняються один від одного, заслуговує на увагу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що 11.06.2016 р. близько о 16.00 год. вони бачили, що ОСОБА_2 біля свого двору спілкувався з працівниками поліції, яких було двоє, інших осіб поруч з ними не було.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції також було встановлено, що постановою Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 17.08.2016 р. позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Коробова Максима Анатолійовича при винесенні відносно ОСОБА_2 постанов у справах про адміністративне правопорушення: № 151895 від 11.06.2016р. за ст.126 ч.2 КУпАП та №151898 від 11.06.2016р. за ст.121 ч.6 КУпАП та скасовано ці постанови.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його поясненнями, наданими у суді.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що в місцевому суді він не надавав пояснень, що він відмовився проходити медичний огляд у встановленому порядку та продуву алкотестера «Драгер», а чому про це зазначено в постанові суду він пояснити не може.

При таких обставинах доводи, які викладені в апеляційній скарзі адвоката, є переконливими і суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 р. серії АП2 № 256287 не може бути визнаним належним та допустимим доказом по справі і його належить повернути посадовій особі для належного оформлення.

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то вони із-за вищезазначених обставин підлягають перевірці.

При таких обставинах постанову суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою і вона підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до положень п.7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

З урахуванням зазначеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 12 липня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.І.Гриценко