Номер провадження 3/523/4823/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянувши матеріали, що поступили з Головного управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянка України, працює на посаді начальника відділу кадрів ПАТ «Енергопостачальна компанія «Олесаобленерго», мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 57 а, кв. 46,

- про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 41 ч.1 КпАП України,

Встановив:

Головним управлінням Держпраці в Одеській області на підставі заяви ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міської прокуратури від 17.05.2016 року щодо додержання законодавства про працю в період з 01.07.2016 року по 11.07.2016 року була проведена позапланова перевірка додержання субєктом господарювання, а саме публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (далі ПАТ «Одесаобленерго») (код за , м. Одеса, вул. М.Боровського, 28Б) законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів в Одеській області ОСОБА_3 був складений Акт перевірки щодо додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-01-017/0461 та Протокол про адміністративне правопорушення № 15-01-017/0313 від 11 липня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України начальника відділу кадрів ОСОБА_1

Відповідно до вказаного Акту перевірки № 15-01-017/0461 були виявлені такі порушення діючого законодавства про працю, які стали підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення № 15-01-017/0313 від 11 липня 2016 року:

-одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган не запропонував ОСОБА_2 іншу роботу на підприємстві (ст.49-2 КЗпП України);

-порушення ст.47 КЗпП України та п. 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (надалі Інструкція № 58), за відсутності працівника на роботі в день звільнення, власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

ОСОБА_1 з висновками Головного управлінням Держпраці в Одеській області не погодилась, про що виклала свої зауваження № 101-06/02 від 15.07.2016 р. до Акту перевірки № 15-01-017/0461, надала письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення № 15-01-017/0313 від 11 липня 2016 року та вважає їх безпідставними.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1, окрім письмових пояснень, були надані додаткові докази до матеріалів справи на підтвердження відсутності на час попередженням ОСОБА_2 про звільнення іншої роботи на підприємстві, яку б остання мала обіймати виходячи з її освіти, кваліфікації та досвіду, а також на підтвердження знаходження ОСОБА_2 на роботі в день звільнення.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає в діях громадянки України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України, виходячи з наступного.

Притягуючи до адміністративної відповідальності начальника відділу кадрів ПАТ «Одесаобленерго» ОСОБА_1 за ч. 1. ст. 41 КпАП України Головне управління Держпраці в Одеській області вважає порушенням вимог законодавства про працю:

-не запропонування ОСОБА_2 іншої роботи на підприємстві одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці, як того вимогає ст. 49-2 КЗпП України;

-не відправлення в день звільнення поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки ОСОБА_2, як того вимагає п.4.2 Інструкції № 58.

Суд з зазначеними висновками Головного управління Держпраці в Одеській області не погоджується, ставиться до них критично, з огляду на таке.

Стаття 49-2 КЗпП України регулює порядок вивільнення працівників, за яким про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на час ознайомлення з Наказом від 15.03.2016 р. № 475-к, виданого Головою правління ОСОБА_4 «Про скорочення персоналу Білгород-Дністровського РЕМ», в звязку з внесенням змін до штатного розпису з метою оптимізації чисельності персоналу Компанії, вакантної посади станом на 16 березня 2016 року на підприємстві згідно кваліфікації та освіти ОСОБА_2 не було.

Відтак, висновок Головного управління Держпраці в Одеській області про порушення вимог ст. 49-2 КЗпП України в частині пропонування іншої работи, за відсутності роботи, яку працівнику може бути запропоновано є помилковим.

Крім того, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо того, що нормами чинного законодавства не врегульоване питання подальшого сповіщення особи, яка вивільняється, з вакансіями, які зявились на підприємстві у період з дня попередження працівника про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці, до дня фактичного звільнення. Пропонуючи за вищевказаний період роботу, яка зявилась на підприємстві та яка може бути запропонована працівнику власник або уповноважений ним орган спрямовує свої дії на недопущення порушень прав працівників, що не може бути розцінено порушенням вимог законодавства про працю.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Одесаобленерго» неодноразово повідомляло ОСОБА_2 про появу усіх згідно кваліфікації посад, однак ОСОБА_2 відмовлялась від ознайомлення із запропонованими посадами, про що були складені акти відмови від підпису від 13.05.2016 р. та від 16.05.2016 р.

Отже, за вказаних вище обставин, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушень вимог ст. 49-2 КЗпП України.

Відносно порушення п. 4.2. Інструкції № 58, то судом встановлено, що на день звільнення ОСОБА_2 була на своєму робочому місці у Білгород-Дністровському РЕМ.

В день звільнення ОСОБА_2 отримала розпорядження від начальника Білгород-Дністровського РЕМ ОСОБА_5, а також надісланий лист № 63-06/02 від начальника відділу кадрів ПАТ «Одесаобленерго» ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2 була повідомлена про необхідність особистого приїзду до відділу кадрів ПАТ «Одесаобленерго» для отримання оформленої належним чином власної трудової книжки.

На вказані пропозиції начальника Білгород-Дністровського РЕМ ОСОБА_5 та начальника відділу кадрів ПАТ «Одесаобленерго» ОСОБА_1 від 16.05.2016 року ОСОБА_2 не відреагувала, відповідно не зявилась до відділу кадрів ПАТ «Одесаобленерго» за трудовою книжкою.

Пункт 4.2. Інструкції № 58 вказує наступне, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Тобто, Інструкція № 58 не передбачає обовязку щодо направлення сповіщення працівнику, у разі його знаходження на робочому місці у день звільнення, про необхідність отримання трудової книжки.

Відтак, порушень законодавства про працю в цій частині, суд також не вбачає.

За вимогами ст. 9 КпАП України під адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Для настання адміністративної відповідальності необхідна наявність всіх обовязкових елементів складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи в їх сукупності та надаючи правову оцінку викладеним у справі обставинам, суд не вбачає в діях громадянки ОСОБА_1 протиправної, винної дії або бездіяльності, яка б посягала на встановлений трудовим законодавством порядок вивільнення працівників, відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, відсутній.

Статтею 280 КпАП України Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 247 КпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 268, 283, 294, 247 п.1 КпАП України,-

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч.1 ст. 41 КпАП України - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 10 днів.

Суддя