АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1277/2016 Суддя у першій інстанції: Дзюба О.А.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Цією ж постановою з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір в розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн., 60 коп.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, 01.07.2016 о 04 год. 45 хв. по вул. Райдужна 7, в м. Києві керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити десятиденний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення починаючи з дня її отримання, а саме з 17.08.2016 року, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року, змінити в частині накладення адміністративного стягнення, замінивши його на штраф.

Апелянт повністю погоджується із встановленими судом першої інстанції обставинами справи, свою вину у порушенні вимог п. 2.5 ПДР не заперечує та визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, та просить змінити вид адміністративного стягнення, оскільки зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність, внаслідок чого, при обранні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом першої інстанції не достатньо враховано дані про його особу, а саме те, що він працює, має на утриманні малолітню дитину та дружину, а автомобіль йому потрібний для сім'ї та роботи.

Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2016 року, оскільки 17.08.2016 отримав оскаржувану постанову в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2016 року необхідно задовольнити, оскільки вказаний строк пропущено з поважних причин. Суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_3, а копія постанови суду у встановленому законом порядку йому не направлялась.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у порушенні ним п.2.5 ПДР є обґрунтованим, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№356512, рапортом працівника поліції Попової Ю.В., а тому вина ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і ніким під сумнів не ставиться.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 15.07.2016 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 22.07.2016 року, на іншу дату у зв'язку з тим, що буде перебувати у відпустці.

При таких обставинах висновок суду, в оскаржуваній постанові про те, що своєю неявкою в суд ОСОБА_3 проявив неповагу до суду, є безпідставним.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення розглянув у відсутність ОСОБА_3, внаслідок чого при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 роки, яке застосовується до правопорушника за грубе порушення порядку користування цим правом, порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_3, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

В зв'язку з викладеним вище, враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, дружину, а автомобіль йому потрібен для сім'ї та роботи, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений районним судом, на штраф.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2016 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді 2 років позбавлення права керування транспортними засобами, - змінити.

Накласти на ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( три тисячі чотириста гривень), а в решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич