П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця АДРЕСА_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 визнаний винний в тому, що 23 червня 2016 року в 08 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 56 вул. Щербаківського в м. Києві, та в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), при перестроюванні з правої смуги руху в ліву, не впевнився в безпечності руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Део», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не вказав в чому саме полягало порушення ПДР України та саме який пункт ПДР України порушив водій ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що удар в автомобіль «Рено» прийшовся в задню ліву частину автомобіля, що свідчить, на його думку, про завершення водієм ОСОБА_3 маневру.

Крім того, апелянт зазначає, що судом належним чином не оцінено схему місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), оскільки на останній не вірно зазначено місце зіткнення автомобілів.

Також апелянт звертає увагу на те, що оскільки водій автомобіля «Део» застосував гальмування, в результаті чого утворився гальмівний шлях довжиною 7 метрів, на його думку, саме водій автомобіля «Део» не врахував дорожню обстановку та не вибрав належної швидкості руху.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обгрунтовуючи своє рішення про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення АП2 № 216556 від 23 червня 2016 року, схему місця ДТП від 23 червня 2016 року, письмові пояснення учасників ДТП.

З таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, уповноважена на те особа вказала на порушення ОСОБА_3 п. 10.1 ПДР України, оскільки він, керуючи автомобілем, при перестроюванні з правої сторони в ліву не впевнився в безпечності такого маневру та вчинив зіткнення з автомобілем «Део», який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 звертає увагу на те, що в схемі місця ДТП не правильно зазначено місце зіткнення транспортних засобів, а саме те, що удар прийшовся в задню ліву частину автомобіля, що свідчить про завершення ним маневру.

Проте, відповідно до схеми місця ДТП, підписуючи її, жоден з учасників ДТП будь-яких зауважень щодо достовірності даних, відображених на схемі не заявив. Відповідно до схеми місцем зіткнення автомобілів є: у автомобіля «Рено», яким керував ОСОБА_3 ліва частина автомобіля, у автомобіля «Део», яким керував ОСОБА_4 - права передня частина автомобіля.

Відповідно до переліку видимих пошкоджень транспортних засобів у автомобіля «Рено» пошкоджені переднє ліве крило, передній лівий поріг, передні та задні ліві двері , задній лівий поріг, заднє ліве крило, а у автомобіля «Део» - передній бампер з правої сторони, передні праві освітлювальні прилади, переднє праве крило, передні праві підкрила, кришка переднього капоту.

Наявність саме таких пошкоджень автомобілів апелянтом не заперечується.

Крім того, вони узгоджується з наданими ОСОБА_3 фотокартками, відповідно до яких на автомобілі, яким він управляв є пошкодження з лівої сторони.

Зазначені докази свідчать, що в момент удару автомобіль «Рено» був розташований під кутом до автомобіля «Део», який рухався прямо, оскільки у останнього пошкодження спереді з правого боку.

Саме це підтверджує правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3, виконуючи перестроювання у ліву смугу, не переконався у безпечності такого маневру.

В той же час, вказані докази спростовують доводи апелянта, що ОСОБА_3 був завершений маневр, оскільки в такому випадку удар прийшовся б задню частину його автомобіля.

Крім того, як зазначає сам ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, удар він відчув тоді, коли завершував маневр, а не тоді, коли його завершив.

Апелянт зазначає, що водій автомобіля «Део» не врахував дорожню обстановку та не вибрав належної швидкості, що, на його думку, є причиною ДТП. На підтвердження своїх доводів він звертає увагу на наявність слідів від екстренного гальмування автомобіля «Део».

Апеляційний суд вважає, що такий довод апелянта є лише припущенням.

Саме наявність гальмівного шляху також може бути розцінено як раптове виникнення небезпеки для водія автомобіля «Део», у зв'язку з несподіваною зміною іншим автомобілем траєкторії руху.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом правильно зроблений висновок про наявність причинно-наслідкового зв'язку між порушенням ОСОБА_3 п. 10. 1 ПДР України та пошкодженням автомобілів.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун