Справа № 308/7513/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Тарновці Ужгородського району, вул..Миру, 13,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 19.07.2016 року близько 01 год. 40 хв. в м.Ужгороді по вул.Легоцького, 29, керував транспортним засобом марки «Форд Мондео» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2016 року та закрити провадження у справі. Вказує на порушення норм процесуального права, оскільки, на його думку, судом не було досліджено всі обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та грунтуються виключно на протоколі про адмінправопорушення, в якому інформація вчинення ним правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки співробітниками поліції його затримано не під час керування автомобілем, а коли він переходив вулицю як пішохід. Зазначає також про формальний підхід суду першої інстанції до з»ясування дійсних обставин справи та невмотивованість постанови суду. Крім того, на думку апелянта, при накладенні на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом не враховано, що транспортний засіб являється єдиним способом матеріального забезпечення сім»ї, оскільки працює водієм, а також наявність на утриманні непрацездатних батьків та малолітньої дитини.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з»явився, про причину неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від серії АП2 №094187 від 19.07.2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Механічна помилка, що була допущена у прізвищі особи, щодо якої складено протокол, згідно рапорту поліцейського роти №1 батальойну УПП в м.Ужгороді та м.Мукачево ОСОБА_2 від 19.07.2016 року була належним чином усунута.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини знайшли підтвердження і в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп»яніння.

Таким чином, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Крім того, як вбачається із наявної в матеріалах справ копії постанови від 19.07.2016 року серії ДР 072502, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню і за те, що він 19.07.2016 року о 01 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки «Форд Мондео» н/з НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, не ввімкнув показчик повороту та при перевірці не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п.2.1(а), 2.1 (б), 9.2 (а) Правил Дорожнього руху України, відтак наведені ним твердження в апеляційній скарзі про те, що співробітниками поліції його затримано не під час керування автомобілем, а коли він переходив вулицю як пішохід, є безпідставними.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст..33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону (в редакції, яка була чинною на момент скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення).

Як видно, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для зясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені в апеляції мотиви не дають підстав для зміни чи скасування постанови.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул