АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 вересня 2016 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю осіб досліджуваних справ, ОСОБА_3 його захисника ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_4 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року, та на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року ОСОБА_3, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6, за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

За фактом вчинення ДТП, яка відбулася 16 жовтня 2015 року об 1120 годині на вул. Леніна, 114 в м. Києві складено, на кожного окремо, протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2015 Серії АП1 № 229879 ОСОБА_3 16 жовтня 2015 року об 1120 годині, у м. Києві по вул. Леніна керував автомобілем марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1, не переконався, що водій транспортного засобу, що рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч, чим порушив п. 14.2 (б) ПДР України.

Відповідно до протоколу від 16.10.2015 Серії АП1 № 229880 ОСОБА_6 16 жовтня 2015 об 1120 годині, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2, по вул. Ленінв, 114 в м. Києві, не переконалась, що під час перестроювання або будь-якої зміни напрямку руху маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим спричинила зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3

Оскільки, подані апеляційні скарги стосуються однієї і тієї ж дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.10.2015 року, і розгляд їх в окремих апеляційних провадженнях є неможливим, бо це порушує принципи повноти, всебічності та об'єктивності судового розгляду, враховуючи загальну практику розгляду такої категорії справ, прийнято рішення про розгляд справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 та відносно ОСОБА_6 в межах одного апеляційного провадження у відповідності з вимогами ст. 294 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2016, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, захисник ОСОБА_4 просить вказану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_4 зазначає наступне.

Судом першої інстанції належним чином не проаналізовані показання водія ОСОБА_8 Крім того, судом залишено поза увагою пояснення свідка ОСОБА_7, який був допитаний у судовому засіданні, та ніяким чином не відобразив їх у судовому рішенні.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_3 висновок № 420 комплексного експертного авто технічного дослідження від 19.02.2016 року.

Апелянт наголошує, що висновок № 2016-01-04 від 04.01.2016, який був наданий водієм ОСОБА_6 проводився експертом не об'єктивно, оскільки на схемі ДТП не вистачало розмірів ширини дороги, щоб встановити на якій смузі руху відбулося зіткнення автомобілів, а також експертом не брались до уваги пояснення водія ОСОБА_3

За таких обставин апелянт вважає, що водій ОСОБА_8 правила дорожнього руху, які перебувають у причинному зв'язку із виникненням ДТП не порушував, а висновок суду першої інстанції щодо визнання винуватості ОСОБА_3 та притягнення його до адміністративної відповідальності є очевидно помилковим та нічим не обґрунтовується.

В поданій апеляційній скарзі на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2016, якою було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6, у зв'язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, захисник ОСОБА_4 просить вказану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Свої доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 обґрунтовує наступним.

Суд першої інстанції порушив вимоги ст. 245 КУпАП, формально зіслався на те, що порушень вимог п. 10.1 ПДР України з боку водія ОСОБА_6 не встановлено, а провадження незаконно закрив за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Адже, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 16.10.2015, приблизно о 11 год. 20 хв., керуючи автомобілем Мерседес, не переконалась, що під час перестроювання або будь-якої зміни напрямку руху маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим спричинила зіткнення з автомобілем Фольксваген, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР України.

Крім того, апелянт наголошує, що судом першої інстанції було перекручено показання свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та не взято до уваги їх пояснення тому просить повторно їх допитати в апеляційному засіданні.

Разом з тим, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги як доказ винуватості водія ОСОБА_6 висновок № 420 комплексного експертного авто технічного дослідження від 19.02.2016.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали обох справ, приходжу до висновку, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення та постанова Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, підлягають скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даних справ судом першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримано, фактичні обставини справ достатньо повно не встановлено, як і не були вони належним чином встановлені при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що наявні висновки експертних досліджень, які проводилися за замовленням як водія ОСОБА_3 так і водія ОСОБА_6 не дають можливості визначити винну особу у цій ДТП, оскільки вони суперечать один одному. Так, відповідно до висновку експертного дослідження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 від 04.01.2016 вбачається, що в даній дорожній обстановці з технічної точки зору причиною виникнення ДТП є маневрування автомобіля Фольксваген з правої смуги руху на зустрічну смугу при перебуванні автомобіля Мерседес у цей момент у стані виконання маневру повороту наліво для в'їзду на прилеглу територію котеджного містечка «Деснянський», тобто невідповідність дій водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_9 виогам п.п. 2.3.б)., 12.1, 10.1,14.2.б),в). ПДР України. Відповідно до висновку № 420 від 19.02.2016 вбачається, що в діях водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, не вбачається, а тому з технічної точки зору причиною ДТП є невідповідність в діях водія автомобіля Мерседес ОСОБА_6 вимогам п.10.1 ПДР України.

В апеляційному засіданні ці недоліки не можуть бути усунуто з наступних причин.

Надані працівниками Управління патрульної служби МВС України в м. Києві матеріали (протоколи про адміністративні правопорушення, схема ДТП, пояснення учасників ДТП) на даному етапі розгляду справи не дають можливості встановити дійсні обставини ДТП та винних осіб.

Відсутність вихідних даних, необхідних для правильного вирішення цих адміністративних справ свідчить про неповноту проведеної перевірки та не належне оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення працівниками Управління патрульної служби МВС України в м. Києві.

За наявності недоліків при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення, а також наявність двох висновків експертного дослідження, які суперечать один одному, суддя апеляційної інстанції на даний час позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 30.03.2016 та постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19.05.2016, а матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повернути до Управління патрульної служби МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки та доопрацювання у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. При цьому, задоволення апеляційних вимог апелянта, враховуючи вищевикладене, є передчасним і на даному етапі розгляду справи неможливим.

Під час проведення додаткової перевірки працівниками Управління патрульної служби МВС України в м. Києві необхідно усунути недоліки та суперечності, що присутні в протоколах про адміністративні правопорушення та схемі ДТП, опитати свідків, які були присутні при складанні протоколу, у встановленому законом порядку, отримати повторно пояснення з приводу обставин ДТП, проаналізувати надані висновки експертних досліджень від 04.01.2016 та від 19.02.2016 та за необхідності провести повторну експертизу, зібрати інші докази, які б точно вказували на особу порушника. Тільки після виконання всіх зазначених дій, можливо буде прийняти законне та обґрунтоване рішення у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_9 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення та постанову Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - скасувати, а матеріали обох адміністративних справ відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повернути до Управління патрульної служби МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки та доопрацювання відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Копію постанови направити до Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, для виконання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справи № 33/796/561/2016,

№ 33/796/817/2016,

Категорія: ст. 124 КУпАП