Справа № 144/1069/16-п
Провадження № 3/144/432/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Задорожна Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши протокол, який надійшов від Теплицького відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ч.1 ст.130 КУпАП,

установила :

11 липня 2016 року поліцейським роти ДПС ГУНП у Вінницькій області було складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП, в якому вказано, що 11 липня 2016 року об 11 год. в смт Теплик Вінницької області по вул.Коцюбинського водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак 62494МА, з явними ознаками алкогольного спяніння(різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя), від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі та за допомогою приладу алкотесту «Драгер-6810» відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що за кермом його автомобіля знаходився його знайомий ОСОБА_2. На виїзді з Теплика вони зупинились через поламку автомобіля і він пішов до СТО. Коли він вже відійшов на кількадесят метрів, зявились поліцейські. Поліцейські викликали свої «штатних» свідків таксистів. Він справді відмовився пройти огляд на стан спяніння, оскільки за кермом автомобіля він не перебував, тому підстав для цього не було.

Свідок ОСОБА_3 пояснив в суді, що його зупинили працівники ДАІ. В його присутності поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», але той відмовлявся, казав, що він не був за кермом. Особисто він не бачив чи керував ОСОБА_1 автомобілем, оскільки на той час, коли його зупинили, ОСОБА_1 стояв на узбіччі, а зелений «Жигуль» знаходився напроти АЗС. Він підписав протокол і поїхав далі.

Свідок ОСОБА_4 пояснила в суді, що 11 липня вона їхала автомобілем ОСОБА_1, за кермом був чоловік на імя ОСОБА_3, ОСОБА_1 сидів на пасажирському місці. Коли автомобіль обламався, цей чоловік пішов в магазин через дорогу, а ОСОБА_1 пішов на СТО, щоб вирішити питання ремонту. Пояснення вона написала таке, яке їй продиктував поліцейський ОСОБА_5 і поліцейський з м.Вінниця. Потім ОСОБА_1 щось з ними зясовував.

Свідок ОСОБА_6 пояснив в суді, що його зупинив поліцейський ОСОБА_5. В його присутності ОСОБА_1 відмовлявся їхати на освідування, казав, що він не їхав за кермом автомобіля, що кермувала інша особа. Хто був за кермом автомобіля йому не відомо, оскільки на той час ОСОБА_1 стояв біля своєї машини і патрульних. Про ознаки алкогольного спяніння мова не йшла.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. А п.2.9(а) ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, чи відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до ст.266 КУпАП особа, що керує транспортним засобом, і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного спяніння, підлягає відстороненню від керування цим транспортним засобом та оглядові на стан спяніння. Огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних

- 2 -

засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п .6 розд.ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно п. 7 розд.ІІ зазначеної вище Інструкції установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В п.7 розд.І Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою КМ України, від 17.12.2008, № 1103:

п.5. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

п.6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

п.8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

11 липня 2016 року поліцейський ОСОБА_7 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначених вище вимог КУпАП, Інструкції та Порядку не виконав, оскільки ОСОБА_8 не був направлений поліцейським для проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, тому дії поліцейського в даному випадку не відповідають вимогам ст.266 КУпАП. Крім того, відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений поліцейським відповідно до вимог законодавства. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, вказали, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду, мотивуючи свою відмову тим, що автомобілем не керував. Свідок ОСОБА_4, яка перебувала в салоні автомобіля вказала, що ОСОБА_1 автомобілем не керував. При цьому поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, на вказані обставини уваги не звернув, не зясував хто керував автомобілем, чи справді за кермом була інша особа, а не ОСОБА_1, а передбачені законом засоби та способи збирання додаткових доказів вичерпані.

Частиною третьою ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КУпАП, -

постановила:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ