ЄУН № 174/ 471/16-п
н/п № 3/174/78/2016
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2016 року Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріал, який надійшов з Камянського (Дніпродзержинського) ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, ІПН НОМЕР_1 ,-

якому згідно ст.268 КУпАП розяснені його права та обовязки,-

В С Т А Н О В И В:

14.07.2016 року, о 07 годині 20 хвилин, на вул.Центральна м.Вільногірська Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом- автомобілем ОСОБА_3 н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме- запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 вину не визнав і пояснив, що 14.07.2016 р., приблизно о 08.55-09.00 год. керував автомобілем таксі в районі залізничного вокзалу, відвозив пасажирів на вокзал. Зупинили працівники ДАІ, сказали, що він пяний, цей факт заперечив та запропонував пройти медогляд за допомогою засобу «Драгер», однак його у працівників поліції не було. У нього забрали водійське посвідчення, запропонували «вирішити» все на місці, жестами показували, що треба знайти гроші, спочатку показували 5 потім 4 тис грн., відмовився, бо був в собі впевнений. Відмовився, після чого інспектор склав протокол. Перед цим вони зупинили 6 автомобілів, водії яких відмовились підписувати протокол, це тривало на протязі приблизно 50 хвилин. Протокол про адмінправопорушення йому на руки не давали. Протокол складався без понятих, вони зявились, коли протокол був складений. При ньому працівники ДАІ нічого понятим не пояснювали. Протокол складався десь о 09.00 год. Пропонував працівникам поліції поїхати до лікарні, але вони сказали, що в цьому вже немає необхідності. Був в собі впевнений, так як спиртні напої того дня не вживав. Потім на місце події приїхав власник автомобілю ОСОБА_4, інспектор передав документи на автомобіль ОСОБА_4, а останній повернув їх йому. Працівники поліції поїхали, тимчасове посвідчення на керування транспортним засобом йому не видали. Приблизно на протязі 2-х годин знаходився на місці, чекав, що може працівники поліції повернуться та повернуть права, хоча такої домовленості з ними не було, залишитися на місці сказав його начальник ОСОБА_4 Потім поїхав в лікарню, де пройшов медичне освідування на стан алкогольного спяніння. Згідно складених лікарем документів, алкогольного спяніння у нього виявлено не було.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_2, його вина підтверджується показами свідків, письмовими доказами по справі.

Так, свідок ОСОБА_5 показав, що 14.07.2016 р., приблизно о 09 год., зустрів дружину з електрички напрямком руху Пятихатки - Дніпро та їхав з нею від залізничного вокзалу в сторону міста. На повороті був зупинений працівниками ДАІ, які попросили засвідчити, що водій відмовився від проходження медосвідування на стан алкогольного спяніння. На вигляд ОСОБА_2 був тверезий, він розмовляв по телефону, спитав у ОСОБА_2, чому він не хоче їхати в лікарню, але він нічого не відповів. Після цього підписав документ, що водій відмовився від проходження медосвідування та поїхав, а працівники міліції зупинили ще один автомобіль.

Свідок ОСОБА_6 показав, що влітку 2016 р., дату точно не памятає, можливо 14.07.2016 р., вранці їхав в місто Вільногірськ з м. Дніпро по роботі. З м. Дніпро виїхав о 7 год. ранку. На вїзді до міста Вільногірськ, приблизно о 9.00- 9.20 год., його зупинили працівники ДАІ, сказали, що треба засвідчити, що чоловік відмовляється від проходження медосвідування на стан алкогольного спяніння. Підійшов до автомобіля, де стояв ОСОБА_2, 2 працівника ДАІ. В його присутності у ОСОБА_2 запитали, чи буде він їхати на медосвідування, але він сказав, що не хоче їхати. Особисто з ОСОБА_2 не спілкувався, по зовнішньому вигляду ознак алкогольного спяніння в нього не помітив. Підписав документи та поїхав у своїх справах.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він працює на посаді старшого інспектора Камянського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області. 14.07.2016 року він та його напарник знаходились на чергуванні на перехресті в районі залізничного вокзалу на виїзді з м.Вільногірська. Приблизно о 7 год. 50 хв. побачили, що в їх напрямку рухався автомобіль білого кольору «Део» з шашкою «таксі», який при повороті направо не вказав поворот. Зупинили водія для проведення з ним профілактичних заходів. ОСОБА_2 являється водієм служби таксі і на той момент в салоні його автомобілю знаходилися пасажири. При спілкуванні з водієм почув від нього запах алкоголю. ОСОБА_2 були розяснені його права, передбачені Конституцією України і КУпАП та запропоновано проїхали в лікарню для встановлення стану алкогольного спяніння, але він відмовився. Тоді зупинив 2 автомобілі та їх водіїв, один з яких був з м.Вільногірська, другий з м. Дніпро засвідчити факт відмови водія від проходження освідування. Свідки були запрошені з різницею 5-10 хвилин, зупиняв декілька автомобілів, але не всі водії погоджувалися бути понятими. В присутності кожного із свідків ОСОБА_2 було запропоновано пройти медосвідування на стан алкогольного спяніння, але він відмовився, після чого склали протокол по ст.130 ч.1 КУпАП. ОСОБА_2 зупинили приблизно о 7.30- 07.50 год., всі матеріали складались до 09 - 9.10 год. - поки відбирали пояснення, склали протокол, зупиняв декілька авто, бо водії відмовлялись бути понятими. При складанні протоколу ОСОБА_2 відмовився від підпису і дачі пояснень, було виписане тимчасове посвідчення водія, його номер було занесений в протокол про адміністративне правопорушення, але ОСОБА_2 його не видали, так як він відмовився від підпису про його отримання. Потім на місце приїхав начальник ОСОБА_2, якому він передав документи на автомобіль та автомобіль, після чого поїхали.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є власником автомобілю НОМЕР_3, на якому працює ОСОБА_2, надає послуги таксі. 14.07.2016 р., близько 09 год. ранку йому зателефонував останній, розповів, що його зупинили працівники поліції та забрали права. Поїхав на вказане ОСОБА_2 місце, щоб зясувати, що сталося та допомогти ОСОБА_2 Коли приїхав, побачив ОСОБА_2 та двох працівників поліції. Останні сказали, що у ОСОБА_2 є ознаки алкогольного спяніння, зупиняли автомобілі, щоб залучити понятих. Понятих було двоє, один з них - чоловік похилого віку, чи пропонували ОСОБА_2 в їх присутності пройти огляд, не знає, оскільки стояв далеко, розмови не чув. Потім працівники міліції уїхали. Він також поїхав, а ОСОБА_2 залишився, сказав, що буде чекати, може працівники поліції ще повернуться. В той же день ОСОБА_2 пройшов медичне освідування, згідно якого стану алкогольного спяніння у нього виявлено не було.

Відповідно до п.п.1,3-6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

У разі проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану спяніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.п. 2, 3,4,6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. 7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приймає у якості допустимих доказів по справі покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в частині, наведеній вище, протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2016 р. у якості допустимих, достовірних та достатніх доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємоповязані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють однин одного.

Суд вважає встановленим факт виявлення правопорушення, вичиненого ОСОБА_2 працівниками поліції 14.07.2016 р. о 07 год. 50 хв., як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а доводи сторони захисту в цій частині до уваги не приймає, оскільки вказані обставини підтверджуються як показами свідка ОСОБА_7, який пояснив, що водій ОСОБА_2 був зупинений у вказаний час, а протокол складався ним до0 9 -09.10 год. з врахуванням часу, необхідного на залучення понятих для фіксування факту відмови водія від проходження огляду на стан спяніння та складання відвідних процесуальних документів, що узгоджується з показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були безпосередніми очевидцями цієї події.

Також, суд не приймає у якості допустимого доказу по справі висновок № 52 від 14.07.2016 р. щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення алкогольного спяніння, наданий ним під час розгляду справи судом, оскільки вказане освідування пройдено ОСОБА_2 лише об 11.35 год. 14.07.2016 р. , тобто після спливу значного часу після його зупинки працівниками поліції, і відповідно, виникнення підстав для проходження такого огляду, хоча відповідно до п. 7 вищевказаного Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказаний проміжок часу не повинен перевищувати 2 години з моменту виявлення відповідних підстав.

Крім того, диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водіїв як за керування водіїв в стані алкогольного спяніння так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку знайшов своє підтвердження в суді і підтверджується показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, тому послідуюче проходження ОСОБА_2 вказаного огляду у медичному закладі, по спливу значного часу від моменту виявлення відповідних підстав для цього, не мають суттєвого значення по даній справі.

Також, суд критично оцінює покази ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 в частині вимагання у ОСОБА_2 працівниками поліції неправомірної вигоди, оскільки ці обставини не підтверджується будь-якими обєктивними доказами по справі.

При таких обставинах, покази ОСОБА_2 в частині заперечення ним факту відмови від проходження огляду на стані спяніння, суд оцінює критично і розцінює його позицію, як спосіб захисту від звинувачень.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження в суді, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, при судовому розгляді справи не встановлено.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, суд прийшов до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде достатнім для здійснення на нього виховного впливу та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

Судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Розмір штрафу слід визначити відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України «Про внесення змін до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння» № 693-VІ від 19.11.2013 р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VІІІ від 14.07.2015 р., оскільки правопорушення ОСОБА_2 вчинено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1446-VІІІ від 07.07.2016 р., який набрав законної сили 27.07.2016 року, та який посилює відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, а згідно з ст. 8 КУпАП, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійки.

Посвідчення водія серії АЕВ № 057421 повернути ОСОБА_2

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанову про одночасне накладення основного і додаткового адміністративних стягнень може бути оскаржено за вибором особи, щодо якої її винесено, чи потерпілого в порядку, встановленому для оскарження основного або додаткового стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк предявлення документа для виконання протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя: підпис ОСОБА_8