Справа № 488/2738/16-п 22.09.2016 22.09.2016 22.09.2016
Номер провадження: 33/784/202/16
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову суду Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2016 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, працюючого за усною домовленістю, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

-якою, його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду, 24 червня 2016 року приблизно о 10:00 годині водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Торговій біля будинку №92 м. Миколаєва з ознаками наркотичного сп'яніння - тремтіння пальців рук, почервоніння очей, млява мова, у зв'язку з чим, у Миколаївському ОНД був проведений його огляд, відповідно до висновків, якого ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову Корабельного районного суду м. Миколаєві від 16.08.2016р., та пом'якшити призначене йому покарання.

Не оспорюючи висновків суду, щодо доведеності своєї вини ОСОБА_1 вважає постанову суду, в частині призначеного стягнення, занадто суворою та такою що порушує вимоги ст. 33 КУпАП України.

Посилається на те, що позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості заробляти кошти, оскільки офіційно він не працює, а автомобіль є єдиним джерелом отримання доходів.

Крім того, зазначає, що на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, 2014 р.н., та ОСОБА_3 2016 р.н.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом.

Апелянтом постанова у цій частині не оскаржується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП України, забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість, реакцію.

Як вбачається з матеріалів справи 24 червня 2016 року приблизно о 10:00 годині водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Торговій біля будинку №92 м. Миколаєва з ознаками наркотичного сп'яніння - тремтіння пальців рук, почервоніння очей, млява мова, у зв'язку з чим, у Миколаївському ОНД був проведений його огляд, відповідно до висновків, якого ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп'яніння.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, перевірив всі обставини справи і обрав йому стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП та наклав стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При обрані правопорушнику адміністративного стягнення, судом враховані всі обставини, передбачені ст. 33 КУпАП, враховано особу правопорушника, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та обставини, що пом'якшують відповідальність.

Суд вірно прийшов до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком 1 рік, оскільки ОСОБА_1 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України.

Посилання апелянта на те, що позбавлення права керувати транспортними засобами призведе його сім'ю до скрутного матеріального стану не є підставою для зміни постанови.

При розгляді справи судом не допущено порушень матеріального та процесуального права, тому підстав для зміни чи скасування постанови немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, КУпАП залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.