АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/565/16 Головуючий у І-й інстанції - Цаберябий Б.М.
Справа № 178/1137/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, апеляційну скаргу в.о. керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - Катеби Олега Анатолійовича на постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої начальником відділу освіти, молоді та спорту Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, проживаючої по АДРЕСА_1-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185-8 КпАП України провадженням закрито в зв'язку з відсутністю складу правопорушення, мотивоване тим, що витребування прокурором від відділу освіти, молоді та спорту Криничанської районної державної адміністрації інформації щодо використання бюджетних коштів не у відповідності з вимогами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» і вимоги прокурора в даному випадку не є законними, що виключає в діях ОСОБА_3 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-8 КпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, в.о. керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - Катеба О.А. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вказаного рішення та прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.1 ст.185-8 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки розглянуто не повно, поверхнево із суттєвим порушенням норм процесуального права, з подальшим винесенням передчасного рішення. Так, на думку прокурора суд порушив ч.2 ст.279 КУпАП, де не було роз'яснено ОСОБА_3 її права та обов'язки, з подальшим порушенням вимог ст.280 КУпАП, де суддя вийшов за межі розгляду справи, порушивши при цьому принципи ч.1, ч.2 ст.22 даного закону - надав правову оцінку діям керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_4 при направленні запитів, щодо надходження та використання бюджетних коштів. Також скаржник вбачає, що судом не було взято до уваги вимоги абз. 3 узагальнення Верховного суду України від 01 серпня 2014 року «Про якість складання й оформлення судових рішень (не зазначено, що постанова від імені України, а також відсутність малого «Гербу України).

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, підтвердив доводи викладені в ній і просив апеляційний суд задовольнити подану апеляцію.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилась, надала письмове клопотання, в якому просить постанову судді першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, а оскільки остання належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без її участі.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що справу судом розглянуто неповно, поверхнево із суттєвим порушенням норм процесуального права, а постанову винесено передчасно, необґрунтовано та незаконно а також стосовно наявного в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого їй правопорушення за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної постанови судді, а тому є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що, всупереч тверджень прокурора, суд першої інстанції згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як вбачається з протоколу адміністративного правопорушення, від 27 липня 2016 року, ОСОБА_3, інкримінується невиконання посадовою особою законних вимог прокурора, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП,

Так, відповідальність за вищезазначеною статтею настає в разі ухилення від виконання законних вимог прокурора. Суб'єктивна сторона характеризується умислом, тобто усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності, тобто їх незаконності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Тобто вказана норма закону передбачає вичерпаний перелік підстав повноважень прокурора для представництва в суді.

Згідно приписів ч.4 вказаної статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Проте, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення відсутня будь-яка інформація про проведення Дніпродзержинською місцевою прокуратурою якої-небудь перевірки із зазначених у запиті вимог чи представницьких його функцій в суді. Прокурор у своєму запиті просив надати інформацію та копії відповідних документів, не обґрунтувавши підстав такого звернення, а лише послався на загальні норми Закону України «Про прокуратуру», вказавши з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, що є припущенням і не відповідає виключному переліку повноважень вищевказаної норми закону.

Таким чином, законність вимоги прокурора про надання йому копій документів, зазначених у запиті, не підтверджена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що ОСОБА_3 визнала вимоги прокурора запитами № 71-1628 вих-16 від 04.04.2016 та № 71-2329 вих-16 від 18.05.2016 року на які надала відповіді за №397 від 07.04.2014 року та №567/1 від 23.05.2016 та якими відмовила у наданні запитуваної прокуратурою інформації, що і стало підставою для складання відносно неї протоколу про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 185-8 КУпАП, та посилання на те, що ОСОБА_3 не оскаржувала запити прокурора як незаконні не спростовуються висновку суду щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Як встановлено вище, прокурор у своїх запитах на які посилається як на законні вимоги відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», просив надати інформацію та копії відповідних документів з метою тільки встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді. Тоді як вказана норма закону надає таке право прокурору виключно тільки у випадку здійснення ним представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Об'єктивна сторона ч.1 ст. 185-8 КУпАП це невиконання посадовою особою законних вимог прокурора.

Проте в запитах до відділу освіти не вбачається, що прокурор діє в рамках зазначеної вище ч.3, ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і матеріалами справи це не підтверджується, а тому апеляційний суд при даних обставинах погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-8 КУпАП, який є обґрунтованим, вмотивованим і сумніву не викликає. І сам факт не оскарження до суду ОСОБА_3 дій прокуратури, не спростовує вказаного висновку.

В матеріалах справи також відсутні докази того, що захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження або цей орган відсутній.

А отже прокурор не в рамках вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», витребував від відділу освіти, молоді та спорту Криничанської районної державної адміністрації інформацію та документи щодо використання бюджетних коштів.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не було взято до уваги вимоги абз. 3 узагальнення Верховного суду України від 01 серпня 2014 року «Про якість складання й оформлення судових рішень (не зазначено, що постанова від імені України, а також відсутність малого «Гербу України, хоча і має місце, але такі недоліки не тягнуть за собою зміну або скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи,дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну та обґрунтовану постанову про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

А отже доводи прокурора є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В апеляційній скарзі інших додаткових доказів, які би підтверджували винуватість ОСОБА_3 у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не наведено. Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції і прийняття нової постанови, з обставин, наведених у апеляції немає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а постанови суду першої інстанції, без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - Катеби Олега Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року відносно ОСОБА_3, якою провадження відносно останньої, закрито за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко