Номер провадження: 33/785/715/16
Головуючий у першій інстанції Чернявська
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 22 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Херсон, громадянин України, українець, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців. Стягнутий судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 22 липня 2016 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Одесі по вул.Проценка, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого допустив зіткнення, чим порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду та змінити її застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що він не був присутнім під час розгляду його справи в суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 02 вересня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції постановив рішення з порушенням норм процесуального права, не з'ясував всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема суд не врахував пом'якшуючі покарання обставини, такі як щире каяття, позитивні характеристики, те, що ОСОБА_1 одружений та має на утриманні дві неповнолітні дитини, а позбавлення водійського посвідчення поставить його та його сім'ю в скрутне матеріальне становище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, якій підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Слід зазначити, що інспектори патрульної поліції національної поліції України не наділені повноваженнями призначати до розгляду справу про адміністративне правопорушення та здійснювати виклик до суду осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Виконання таких дій покладено виключно на суди, які територіально розташовані за місцем вчинення правопорушення.

В матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи відносно нього, як то прямо передбачено ст.277-2 КУпАП. За таких обставин судом були були грубо порушені його права ОСОБА_1, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема право на захист.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 (а.с.7) копію постанови суду від 22 серпня 2016 року він отримав власноруч в приміщенні Приморського районного суду м.Одеси 02 вересня 2016 року, і вже 08 вересня 2016 року, тобто у встановлений ст.294 КУпАП десятиденний строк подав апеляційну скаргу.

За таких обставин приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений не був.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та ніким не оскаржується.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд призначив ОСОБА_3 найбільш суворий вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не приводячи мотивів такого рішення.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП - позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Вважаю, що при призначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, судом першої інстанції не були в достатній мірі враховані дані про особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

В свою чергу апеляційний суд враховує, що ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину та щиро кається у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, офіційно працює, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має двох неповнолітніх дітей, а автомобіль використовує для надання послуг з перевезення задля отримання додаткового заробітку.

З огляду на викладене, вважаю, що адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцію ст.124 КУпАП, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині застосування адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 22 серпня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців - змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко