АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6368/16-п Номер провадження 33/786/177/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Луганської обл., громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, розлучений, працюючий технічним директором в приватному підприємстві «Полтава паритет»

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів терміном на один рік.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 22 липня 2016 року близько 19 год. 00 хв. в м. Полтава, по вул. Європейській, керував автомобілем НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей) чим порушив п.п. 2.5, 2.9.а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити накладене стягнення на штраф. В обґрунтування апеляційний вимог вказує, що суд розглянув справу формально, безпідставно послався на усні пояснення ОСОБА_3 про отримання нею тілесних ушкоджень, внаслідок ДТП, хоча жодних документальних підтверджень про отримання тілесних ушкоджень нею суду надано не було. Автомобіль ним використовується у робочих цілях, що підтверджується договором оренди його транспортного засобу, характером трудової діяльності, та для постійного транспортування тяжко хворого батька до лікарні, тому позбавлення права керування транспортними засобами поставить його в скрутне становище, оскільки він немає іншого заробітку, унеможливить процес допомоги хворій людині.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи місцевим судом дані вимоги закону виконані повністю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Факт керування автомобілем у стані алкогольного спяніння визнав і сам ОСОБА_2

Суддею першої інстанції з'ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, як імають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на формальність судового рішення, є безпідставним.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах, передбачених санкцією статті КУпАП, з урахуванням, як характеру вчиненного правопорушення, так і особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність і є справедливим та таким, що відповідає меті адміністративного стягнення -вихованню в дусі додержання законів України, запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Посилання апелянта на його позитивну характеристику, пов'язаність роботи саме з керуванням автомобілем, наявність хворого батька, який потребує постійного транспортування до лікувальних закладів, з урахуванням конкретних обставин вчиненного адміністративного правопорушення - не можуть бути підставами для зміни постанови судді в частині накладеного стягнення.

Крім цього, як встановлено в суді як першої інстанції так і при апеляційному розгляді справи, ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння вчинив дорожньо транспортну подію з іншим автомобілем, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пассажир легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин, постанова суду винесена з дотриманням вимог законодавства України про адміністративне правопорушення, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для пом'якшення адміністративного стягнення, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, судя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2016 року стосовно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко