П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О.,

за участі особи, відносно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює директором ТОВ "Леко-Стайл", проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Як указано в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2016 при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Леко-Стайл", , місце вчинення правопорушення: м. Київ, вул. Резервна, 29-Г, встановлено, що згідно акту перевірки № 42/26-15-13-07-02-10 від 11.03.2016 було виявлено порушення порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 256.079 грн. за 2013 рік та податку на додану вартість на загальну суму 233.464 грн., чим було порушено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 є особою, відповідальною за фінансово-господарську діяльність підприємства.

04 липня 2016 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення йому строку на оскарження даної постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки, як зазначає ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови він отримав 30 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року скасувати, оскільки порушень, що були указі в акті перевірки ТОВ "Леко-Стайл" допущено не було, що детально зазначено та обґрунтовано в адміністративному позові.

При цьому, як зазначає ОСОБА_2, судом не було взято до уваги, що приписи ч. 1 ст. 163-1 КУпАП вказують на те, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. У акті перевірки відсутні будь-які посилання на дефекти форми, змісту або походження первинних і розрахункових документів, які, в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік тафінансову звітністьв Україні", Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Крім того, в акті перевірки податкові органи посилаються на порушення чинного законодавства контрагентами Товариства, директором якого він є, у той же час, не вказують на певні неправомірні дії самого товариства, оскільки зобов'язання контрагентів заявника не спричиняють цивільно-правових чи податкових наслідків, так само заявник не може нести відповідальність за будь-які порушення законодавства вчинені його контрагентами.

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві належним чином повідомлене про дату, час і місце апеляційного перегляду справи, неявка представника якого в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку та доводів апеляційної скарги про скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги ОСОБА_2, слід прийти до наступного висновку.

Як указують приписи ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не виконані, оскільки зматеріалів провадження не вбачається, що копія постанови вручалася або висилалася ОСОБА_2, а тому доводи останнього щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 09 червня 2016 року - є слушними.

Окрім наведеного, апеляційним судом виявлено інші істотні порушення вимог закону.

Як регламентують положення ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи органом (посадовою особою) проводиться виключно відносно особи і в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вимоги ст. 283 КУпАП, передбачають, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, що установлено органом (посадовою особою), а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Дані вимоги закону не дотримані ні особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні судом, що як окремо, так і в сукупності, є безспірними підставами для скасування постанови з направленням справи для доопрацювання та додаткової перевірки з урахуванням нижченаведеного.

А саме, згідно з протоколом № 50 про адміністративне правопорушення від 11 березня 2016 року, серії АА № 474053, при перевірці ТОВ "Леко-Стайл" директором якого є ОСОБА_2, встановлено порушення ведення податкового обліку, а саме - заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 233.464 грн., та завищення від'ємного ПДВ в сумі 40.624 грн., у зв'язку з чим встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, занижено податок на прибуток, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в сумі 256.079 грн., у зв'язку з чим порушено п.п. 138.1, 138.2, 138.4, 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

При цьому, протокол містить посилання на ведення податкового обліку з порушеннями, що викладені в акті від 11 березня 2016 року № 42/26-15-13-07-02-14 про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Леко-Стайл".

Необхідно звернути увагу на те, що у протоколі не відображено час вчинення адміністративного правопорушення, а також суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, яка характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і необережності, та конкретні дії (бездіяльність) директора ТОВ"Леко-Стайл" ОСОБА_2, що потягли заниження податку на прибуток, податку на додану вартість, що і обумовлює порушення ведення податкового обліку.

Посилання на акт перевірки ТОВ "Леко-Стайл" не позбавляє податковий орган необхідності викладати у протоколі всі з'ясовані обставини вчиненого правопорушення, в межах якого і розглядається справа про адміністративне правопорушення судом.

Не встановлено часу вчинення правопорушення і судом, який формально хоча і посилався на дату складеного акту - 11 березня 2016 року, однак не приділив уваги обставинам того, що даний документ складено за результатами перевірки ТОВ "Леко-Стайл" за період вересень 2013 року - червень 2014 року.

Більш того, суд, розглядаючи справу за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в мотивувальній частині свого рішення фактично не встановив порушення ОСОБА_2 ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, а тільки послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення в цій частині.

При цьому в постанові взагалі нічого не вказано про завищення ТОВ "Леко Стайл" від'ємного ПДВ в сумі 40.624 грн., що відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи же рішення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд не визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та, в порушення ст. 27 КУпАП, не вказав розмір накладеного стягнення, що передбачений санкцією даної статті у виді неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, вказавши тільки його грошовий еквівалент - 170 грн.

Водночас, всупереч прийнятому судом першої інстанції рішенню, слід вказати на передчасність висновків щодо порушення ОСОБА_2 порядку ведення податкового обліку, оскільки ТОВ "Леко-Стайл" оскаржено податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та за позовною заявою ТОВ ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року відкрито провадження, на чому акцентував ОСОБА_2, як в апеляційній скарзі, так і в суді першої інстанції.

Як регламентують приписи п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а протокол про адміністративне порушення не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом, як випливає зі змісту приписів п. 56.22 ст. 56 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 9 КУпАП.

Так як на час розгляду справи місцевим та апеляційним судом проводиться процедура оскарження податкових повідомлень-рішень за складеним у даній справі актом, то сума грошових зобов'язань є неузгодженою, а тому протокол про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на цьому рішення контролюючого органу, яке є наслідком встановлених актом перевірки порушення ведення податкового обліку ТОВ "Леко-Стайл".

На підставі викладеного, матеріали справи необхідно направити для доопрацювання та додаткової перевірки Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві, під час якої, на виконання вимог ст. 245 КУпАП, необхідно всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема, і розглянути доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали за протоколом, який за змістом повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, на новий судовий розгляд.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення від 11 березня 2016 року, серії АА № 474053, повернути до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві для доопрацювання та проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька