Справа № 366/2650/16-п
Провадження № 3/366/1714/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працює начальником Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи начальником Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області та отримавши запит ОСОБА_2 про доступ до публічної інформації, не надала запитувану інформацію, якою управління володіло, про що повідомила ОСОБА_2 листом від 14.12.2015 року.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, розпорядження державним майном, а також розпорядником інформації, яка становить суспільний інтерес.

ОСОБА_2 звернувся із запитом щодо отримання інформації про заробітну плату, нараховану начальнику Управління ОСОБА_3, оскільки посада начальника Управління носить публічно-правовий характер, то інформація стосовно оплати його праці становить суспільний інтерес.

Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області володіло запитуваною інформацією, однак не надало її ОСОБА_2

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. ст. 38, 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212-3 КУпАП, так як вона, будучи начальником Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області, яке було розпорядником запитуваної інформації, не надала її запитувачу при цьому неналежним чином обґрунтувала підстави відмови.

Її вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.09.2016 року;

- копією заяви ОСОБА_2 від 08.12.2015;

- її письмовими поясненнями, якими вона підтвердила, що вказана подія мала місце.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У даному випадку правопорушення було вчинене 14 грудня 2015 року, а справа надійшла до суду 13 вересня 2016 року, тобто з моменту вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, до неї не може бути застосоване адміністративне стягнення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 283-286, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ю.В. Ткаченко