АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/598/156 Головуючий у першій інстанції: Шавула В.С.
Категорія:ч.1 ст. 163-4 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює директором ТОВ «Коприг ЛТД», проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. на користь держави, -

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. на користь держави.

Судом першої інстанції було встановлено, що в ході камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум отриманого з них податку (форма № 1ДФ) ТОВ «Коприг ЛТД» (юридична адреса: м. Дніпро, ж/м Комунар, 22-А, кв. 40; ) за І квартал 2016 року, було встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, передбаченого п.2.1. розділу 2 порядку застосування та подання податковим агентом податкового розрахунку сум доходів нарахованих (сплачених) на користь платників податків і сум утриманих з них податків затвердженого МЮ України від 13.01.2011 року №46/18784, п.п.б) ст. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим, відносно директора ТОВ «Коприг ЛТД» - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, порушено адміністративне провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3, 08 вересня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_3 вказує, що його не було повідомлено про час, місце та дату судового розгляду у суді першої інстанції. Про існування постанови він дізнався лише 06.09.2016 року через Єдиний державний реєстр судових рішень. В зв'язку з чим вважає, що було порушено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою в зв'язку з тим, що вона прийнята без встановлення обставин справи. При цьому апелянт вказує, що протокол було складено без його участі, не правильно було зазначено місце його проживання, що на його думку стало причиною не прийняття ним участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Також зазначає, що при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення № 806163 від 26 липня 2016 року та Актом про результати камеральної перевірки № 355/04-67-13-05/38300290 від 21 липня 2016 року ним було виявлено суперечність по обставинам правопорушення. Так в Акті перевірки було зазначено, що його правопорушення полягає у несвоєчасному подані податкових розрахунків сум доходів, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, а в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що він не подав податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку.

Крім того на думку апелянта суд першої інстанції, навіть за наявності його провини, повинен був закрити провадження по справі на п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з тим, що закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Мотивує це тим, що правопорушення було вчинено 10.05.2016 року та трьох місячний строк спливає 10.08.2016 року, а справу в суді було розглянуто 19.08.2016 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі та закрити провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення. Просив суд врахувати, що судом першої інстанції не встановлено дата скоєння правопорушення, а також які ж саме вимоги Закону ним порушені, які саме порушення порядку ведення податкового обліку. До розгляду справи, суд першої інстанції віднісся формально.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що безпосередньо ОСОБА_3 суд належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 19 серпня 2016 року. Даних про направлення або отримання особою виклику до суду у матеріалах справи відсутня. Крім того копію постанови у відповідності до ст. 285 КУпАП надіслано не було.

З врахуванням приведених обставин Апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Про те, як вбачається з постанови суду першої інстанції, яка була винесена відносно ОСОБА_3 в ній не вказані обставини правопорушення, установлених при розгляді справи, не розкрито об'єктивну сторону ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 податковим органом.

При цьому суд першої інстанції відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення, вказавши лише, що ОСОБА_3 було порушено порядок ведення податкового обліку та вказано, які статті було порушено Податкового кодексу України. Про те, які ж саме порушення допущені ОСОБА_3 судом не встановлено, що є грубим порушенням КУпАП і є безумовною підставою для скасування постанови.

Суду першої інстанції необхідно було розкрити об'єктивну сторону вказаного правопорушення, а не формально підходити до розгляду справи та перераховувати в рішенні лише пункти статтей Податкового кодексу України, які начеб-то порушив ОСОБА_3

Обґрунтованими є доводи ОСОБА_3 під час судового засідання і щодо порушення судом першої інстанції права на захист, оскільки справа була розглянута без його участі, що є також підставою для скасування судового рішення.

З доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності останнього, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Доказів того, що правопорушник вчасно дізнався про складений відносно нього протокол не має, оскільки відсутнє підтвердження про отримання запрошення(а.с.2), яке направлялося ОСОБА_3 за місцем його проживання.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення викладенні обставини в ньому не відповідають обставинам встановленим в Акті перевірки від 21.07.2016 року №355/04-67-13-05/38300290, оскільки в Акті перевірки було зазначено, що його правопорушення полягає у несвоєчасному подані податкових розрахунків сум доходів, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, а в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що він не подав податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку. Також в протоколі було зазначено не вірну адресу місця проживання ОСОБА_3 З урахуванням зазначеного, протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом по справі, оскільки протирічить матеріалам.

Встановивши вказані обставини в судовому засіданні, суд першої інстанції, повинен був викликати особу, відносно якої складено протокол та надати можливість з ним ознайомитися та в подальшому захищатися від інкримінованого йому правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду є такою, що підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. на користь держави - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163- 4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун